Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON], діючи від свого імені та як законний представник [PERSON], звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який був батьком її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась його спадщина у вигляді: - 1/2 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою Т.Д. 18 грудня 2010 року та зареєстрованого у реєстрі за №1-1645; - 1/2 частка земельної ділянки площею 0,180 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарчими спорудами (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5123783200:02:001:0505, яка належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою Т.Д. 18 грудня 2010 року та зареєстрованого у реєстрі за №1-1643. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину вищезазначеного спадкового майна, а як законний представник просить суд також визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності на 1/6 частину вищезазначеного спадкового майна. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом та просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частину вищезазначеного спадкового майна. Представник позивачки у судове засідання не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Представник відповідача надала заяву про підтримання зустрічного позову та визнання первісного позову у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою ст.1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269.ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою Т.Д. 18 грудня 2010 року та зареєстрованого у реєятрі за №1-1645 [PERSON] належала 1/2 частки житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який складається з житлового будинку літ.Аа, загальною площею 57,8 кв.м, житловою площею 43,2 кв.м, літньої кухні літ.Б, кладової літ.В, погрібу літ.Г, вбиральні літ.Д, споруд літ.1-6, веранди літ.б, розташованих на земельній ділянці площею 1800 кв.м. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Кураловою Т.Д. 18 грудня 2010 року та зареєстрованого у реєстрі за №1-1643 [PERSON] належала 1/2 частка земельної ділянки площею 0,180 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарчими спорудами (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO]. Згідно з матеріалами спадкової справи №234/2012, яка відкрита у Овідіопольській районній державній нотаріальній конторі щодо майна померлого [PERSON], із заявами про прийняття його спадщини до нотаріуса 26 червня 2012 року звернулась позивачка [PERSON], від свого імені та як законний представник доньки [PERSON], а також відповідач [PERSON] Мати спадкоємця [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась на користь сина спадкоємця [PERSON] Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно, оскільки за часів життя спадкодавець своє право власності на нього не зареєстрував, а спадкоємці належним чином оформлені правовстанолюючі документи на це майно не надали. Вирішуючи заявлені позови вимоги по суті суд бере до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України), але не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). З урахуванням наведеного суд вважає, що оскільки мати спадкоємця відмовилась від своєї частки спадщини на користь відповідача за ним має бути визнано право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], та 1/4 частку земельної ділянки площею 0,180 га, за адресою: [ADDRESS], а частки позивача та неповнолітньої [PERSON] мають складати по 1/8 зазначеного нерухомого майна.

Outcome: partial