Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) В.Я. звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 02 серпня 1998 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Партизанська, 13 в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, однак, коли вона звернулась з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання [PERSON] не зявилася, однак надала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради [PERSON] надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за відсутності їх представника. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати чинний на час відкриття спадщини ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що 02 серпня 1998 року в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 084548, повторно виданого 28 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Томашпільськогорайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Згідно довідки № 58 від 02 лютого 2017 року виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Томашпільського району Вінницької області, до складу спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться по вул. Партизанська, 13 в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області. Крім того в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем майна залишилася дочка [PERSON], яка фактично спадщину прийняла (а.с. 14). Згідно копії довідки про показники обєкта нерухомого майна № 8 від 27 січня 2017 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Партизанська, 13 в с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0079745, виданого 08 лютого 1964 року [PERSON] сільською радою [PERSON] дійсно є донькою покійного [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-МП № 030538, повторно виданого 19 березня 1996 року, 24 листопада1985 року позивач вийшла заміж та змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 8). Разом з тим, Томашпільською районною державною нотаріальною конторою було відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 15). Як вбачається з повідомлення державного нотаріального архіву Вінницької області спадкова справа після померлого 02 серпня 1998 року [PERSON] заведена за № 912/2000 за заявою [PERSON] Згідно копії спадкової справи, 05 грудня 2000 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно що складається з права на земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власності КСП «Дружба» с. Пилипи-Борівські розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості (а.с.28-37). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved