Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловою площею квартири [ADDRESS]; скасувати реєстрацію відповідачів на житловій площі вказаної вище квартири. Вимоги обґрунтовані тим, що зазначена вище квартира належить йому та відповідачам, однак останні в ній не проживають, хоча зареєстровані. Представник відповідачів подав до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування заперечення послався на те, що у спірній квартирі без реєстрації проживає син [PERSON] [PERSON], [INFO] Вказує на те, що відповідач [PERSON], перебуваючи за кордоном на заробітках, на протязі тривалого часу переказувала грошові кошти позивачу на оплату житла, утримання свого майна в ньому. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі 13 років. З 1992 року [PERSON] не проживає у [INFO]. Ніяких речей відповідачів у вказаній квартирі немає. Вказує, що відповідач [PERSON] живе в Закарпатській області в с. Виноградове. [PERSON] проживає в [INFO]. Стверджує, що відповідачі не сплачують комунальні послуги. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю з підстав, вказаних у ньому. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що не раз телефонувала до позивача з приводу того, чи нічого йому не потрібно, на що останній казав, що нічого йому не треба. Вказує, що не раз пропонувала позивачу заплатити за комунальні послуги, однак позивач відмовляється від такої допомоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з народження не проживає у [INFO]. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у запереченні на позовну заяву. Стверджує, що позов є необґрунтованим і безпідставним, тому просить у його задоволенні відмовити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 2006 року проживає у спірній квартирі. Вказує, що мати неодноразово надсилала кошти позивачу. До 2012 року все було добре. А коли дружина позивача померла, все змінилося. В позивача зявилася нова жінка, після чого позивач сказав залишити квартиру. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів [PERSON], [PERSON] та їх представника, свідка [PERSON], зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: м. Червоноград, вул. В.Стуса, 2а/59 належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 5, 6). Згідно з довідкою № 10046 від 27.11.2015 року КП «Комінтех» у вказаній вище квартирі зареєстровано 4 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до акту ЖКК КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 07.12.2015 року по вул. В.Стуса, 2а/59 на час складання акту фактично проживає [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Крім цього, згідно з актом ЖКК КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 14.03.2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], на час складання акту проживає без реєстрації за адресою: м. Червоноград, вул.. В.Стуса, 2а/59 (а.с. 37). Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Вимоги позивача фактично стосується обмеження відповідачів у здійсненні ними свого права власності на належну їм частку у квартирі. При цьому суд виходить з наступних правових положень, у яких закріплені засади регулювання відносин власності, що містяться у розділі І «Право власності» ЦК України (далі - ЦК). Так, згідно з частиною 1 статті 316 цього Кодексу під правом власності розуміється право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК). Оскільки законом не передбачено можливості обмеження співвласників у здійсненні ними свого права спільної часткової власності, зокрема, у спосіб визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, співвласниками якої вони є, у разі їхнього непроживання у цій квартирі та несплати комунальних платежів за користування нею, вимога позивача про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловою площею квартири [ADDRESS] не ґрунтується на законі, тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Крім цього, суд з урахуванням вищенаведеного,

Outcome: dismissed