Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , без згоди батька, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.09.2006 року по 09.08.2018 рік. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання з відповідачем, вона разом із дитиною стали мешкати у її матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не дає письмової згоди на реєстрацію сина за вищевказаною адресою, посилаючись на зайнятість. 15.02.2019 вона звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради із заявою про реєстрацію місця проживання дитини, але їй було відмовлено через відсутність згоди батька дитини на реєстрацію місця проживання, у зв`язку із чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не має. Третя особа [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не має. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 01 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №716, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджуєтеся копією свідоцтва про народження (а.с.12). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 10.10.2018 (а.с.11). Відповідно до відомостей про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 14.03.2018 №2985 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] з 25.01.2005 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрованим не значиться (а.с.14). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №174492964 від 19.07.2019, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . 15 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної у місті ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . У реєстрації місця проживання відмовлено через відсутність згоди батька (а.с.13). Відповідно до висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради №8/22-2940 від 12.06.2019 орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті ради вважає за можливе реєстрацію малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.56-57). Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ч.1 cт.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Відповідно до cт.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Згідно п.18 розділу «Реєстрація місця проживання Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків(крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, враховуючи, висновок органу опіки та піклування про доцільність реєстрації місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, а також те, що малолітня дитина залишається без реєстрації місця проживання, чим порушується її права, з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка сплатила судовий збір за подання позову у сумі 768,40 гивень, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України сплачений нею судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved