Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 13 серпня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з відповідачкою. На даний час сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2013 року. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, внаслідок чого постійно виникають сварки та непорозуміння. Просить розірвати шлюб, а дитину залишити проживати разом з матір'ю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що не бачить змісту підтримувати подружні відносини, оскільки між сторонами на грунті сімейно-побутових проблем розвинулася неприязнь один до одного. На даний час вони проживають окремо, наміру зберігати сім'ю не мають, вжиття судом заходів для примирення подружжя не матиме жодного впливу. Просив дитину залишити проживати з матір'ю. Відповідачка позов визнала, просила його задовольнити, пояснила, що сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного. На даний час проживають окремо, дитина проживає з нею. Зберігати шлюб не має наміру. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 13 серпня 2012 року зареєстрували шлюб у Трускавецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 129, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /арк. справи 3/. У сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] /арк. справи 4/. З позовної заяви та пояснень сторін встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони з 2013 року не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони досягли згоди у частині визначення місця проживання дочки [PERSON] разом з відповідачкою. На підставі наведеного та

Outcome: approved