Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради, третя особа: Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора «про визнання права власності в порядку спадкування за законом», уточнив які просив: - визнати гараж № 14, розташований по вул. Тагільський у м. Камянське спадковим майном після смерті [PERSON], померлого 01.07.2002 року; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого 01.07.2002 року [PERSON], на гараж № 14, розташований по вул. Тагільській у м. Камянське, що дасть підстави для реєстрації права власності в органах державної реєстрації. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 29.10.1995 року померла його бабуся, мати його батька, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй гараж № 14, розташованій по вул. Тагільська у м. Дніпродзержинську (Камянське). Єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] був її син, та, відповідно, батько позивача, [PERSON], який у встановленому законом порядку звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але належним чином не оформив своїх прав на нерухоме майно, оскільки помер. 01.07.2002 року батько позивача, [PERSON], помер, після його смерті відкрилась спадщина на спірне нерухоме майно, яке він фактично прийняв після смерті матері та звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач звернувся до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але отримав постанову 20.12.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених на спадкодавця. [PERSON] вказує, що право власності на спірний гараж було оформлено у відповідності до діючого на той момент законодавства на бабусю [PERSON], а батько спадщину прийняв, але оформити до кінця не зміг, оскільки помер. Тому позивач не має можливості оформити правовстановлюючі документи шляхом звернення до органів нотаріату і вимушений подати вказаний позов до суду. Позивач подав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, на підставі поданих ним доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі адміністрації Заводського району Камянської міської ради до судового засідання подав заяву, в якій просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства, просить провести розгляд у його відсутності. Представник третьої особи Першої камянської державної нотаріальної контори до судового засідання подав заяву, в якій просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства, просить провести розгляд у його відсутності. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьком позивача [PERSON], [INFO] являвся [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міськвідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1324 (а. с. 8). Бабусею позивача [PERSON] та, відповідно матірю [PERSON], являлась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1292 (а. с. 9). За життя [PERSON], належав гараж № 14, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Тагільська згідно реєстраційного посвідчення БТІ, реєстровий № 1059 в реєстровій книзі № 5 від 10.02.1994 року (а. с. 12), виданого на підставі рішення виконкому Заводської районної ради м . Дніпродзержинська № 35 від 12.02.1993 року (а. с. 42). 29.10.1995 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1281 (а. с. 11). 01.07.2002 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 774 (а. с. 10). Статтею 86 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року) встановлено, що право власності це врегульовані законом відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції станом на 13.10.1999 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON], був зареєстрований разом із матірю [PERSON] за адресою: м. Камянське, пр. Свободи (пр. Леніна), 61 26, по день її смерті, і таким чином, згідно діючого на той час законодавства, спадщину, до складу якої входить спірне нерухоме майно, прийняв. [PERSON] складений заповіт від 02.02.2000 року, зареєстрованим державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, реєстровий номер № 2-161, відповідно до якого останній заповів усе своє майно позивачу [PERSON] 17.03.2003 року до Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори звернулась, як законний представник неповнолітнього на той момент позивача [PERSON], мати [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]Г (а. с. 82). Таким чином, судом встановлено, що як [PERSON], так і позивач [PERSON] спадщину прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, тому [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 20.12.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори на звернення позивача за видачею свідоцтва про право на спадщину на гараж після померлого батька [PERSON], винесено постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно (а. с. 16). З урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що спірне нерухоме майно - гараж № 14, розташований по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області, в установленому порядку був зареєстрований за померлою бабусею позивача [PERSON] Після її смерті батько позивача [PERSON] спадщину фактично прийняв, проте за життя не завершив процес її оформлення. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після [PERSON], тому позов про встановлення того, що на час смерті [PERSON], померлого 01.07.2002 року, гараж № 14 по вул. Тагільській у м. Камянське Дніпропетровської області, входив до складу його спадщини та є спадковим майном та визнання права власності на такий гараж в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні із вказаним позовом до суду були заявлені як позовні вимоги матеріального, так і нематеріального характеру, однак судовий збір сплачений тільки за одну з вказаних вимог у розмірі 640 грн. (а. с. 1). Тому, з [PERSON] на користь Держави слід стягнути 640 грн. на оплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved