Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У лютому 2015 року представник позивачки, яка діє в її інтересах на підставі довіреності, звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 червня 2005 року по 08 лютого 2007 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало зловживання відповідачем спиртним, застосування фізичної сили у присутності дитини, що негативно впливало на виховання останнього. З моменту припинення шлюбних стосунків з відповідачем і по теперішній час відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям та здоров'ям сина, не приймає участі у його вихованні, навчанні, не піклується про моральний та фізичний розвиток, не приймає участі в матеріальному забезпеченні сина. Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 10.05.2006 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно. Між тим, відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв'язку із чим заборгованість по аліментам становить 49572,13 грн. Дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Представник позивачки - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, знаходиться у місцях позбавлення волі. З Маріупольського слідчого ізолятору на адресу суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], а також надала висновок Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор вважав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] його батьківських прав відносно неповнолітнього сина підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2005 року. (а.с. 8). [INFO] в них народився син [PERSON]. (а.с. 6). Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 08.02.2007 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 7). Дитина з вересня 2014 року навчається у 3-В класі у Одеській загальноосвітній школі № 62 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, куди сім'я переїхала з м. Маріуполя. У період з 01.09.2012 року по 08.09.2014 року навчався у комунальному закладі «Маріупольський навчально - виховний комплекс «Колегіум - школа» № 28 Маріупольської міської ради Донецької області. Згідно характеристики за місцем навчання у м. Маріуполі дитину виховувала позивачка, яка цікавилась його навчанням, регулярно відвідувала батьківські збори, приходила на індивідуальні консультації до вчителя, достатньо приділяла уваги вихованню та всебічному розвитку дитини. (а.с. 24,25). Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області, на підставі якого 10.05.2006 року був виданий виконавчий лист, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 22 січня 2015 року загальний розмір заборгованості по аліментам становить 49572,13 грн. (а.с.9). Відповідач за місцем проживання в [ADDRESS] характеризується негативно. За період проживання надходили скарги від сусідів, зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами, агресивний у побуті та із сусідами, займався продажем наркотичних засобів. У вихованні сина [PERSON] участі не приймав. (а.с. 27). В теперішній час він утримується у Маріупольському слідчому ізоляторі і обвинувачується у скоєнні злочину, пов'язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Іллічівська районна адміністрація Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 11 березня 2015 року № 8, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним висновком. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дитини не цікавиться, з його боку відсутня будь-яка турбота про сина, про його розвиток. Таким чином, з урахуванням переконливих доказів, наданих позивачкою, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved