Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», перейменоване у ТОВ «Нью Файненс Сервіс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 12316 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 17 березня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р23.179.72611, за яким останньому надано кредит на суму 12000 грн. на 12 місяців зі сплатою 20% річних за користування кредитом. 17 листопада 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу №17/11-1, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлено ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье», яку в свою чергу 28 лютого 2017 року також уклало з ТзОВ «Фінансова компанія «Серет» договір факторингу. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Про зміну кредитора та наявну заборгованість позичальнику направлялись повідомлення, однак заборгованість не погашено. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Сторони у судове засідання не зявилися, хоча про місце та час слухання справи відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Установлено, що 17 березня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р23.179.72611, за яким останньому надано кредит на суму 12000 грн. на 12 місяців зі сплатою 20% річних за користування кредитом. (п.1.1 - 1.3 договору). Банк виконав свої зобовязання, надавши обумовлені кредитним договором кошти шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника, що не заперечується відповідачем. 17 листопада 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладено договір факторингу №17/11-1, за яким право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлено ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье», яку в свою чергу 28 лютого 2017 року також уклало з ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», перейменоване 30 червня 2017 року у ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», договір факторингу №28/02-1, що свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах і про такі обставини відповідач був повідомлений. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування належним чином не сплачував і в установлені строки не повернув, чим порушив умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором №Р23.179.72611 від 17 березня 2016 року складається з: тіла кредиту 11156,47 грн., по відсотках за користування кредитом та комісії 1159,53 грн., а всього на загальну суму 12316 грн. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним витрати розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved