Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У лютому 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] Давуда Гасил-огли, [PERSON] Бахрама Ариф-огли про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22156,60 долара США, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 04.05.2007 року кредитного договору № 63781_cred [PERSON] отримав кредит в розмірі 6\~000,00 долара США на термін до 25.04.2008 року та зобов'язався повернути кредит й сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON]було укладено договір поруки. Відповідач належним чином умови договору не виконує, у зв'язку з цим станом на 28.01.2016 року у відповідача утворилася заборгованість, яка становить 22\~156,60 долара США, яка складається з: 4602,26 доларів США заборгованість за кредитом; 17554,34 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачами згідно кредитного договору не погашена. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 22156,60 дол. США, що в еквіваленті за курсом 24,87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.01.2016 року складає 551 034 грн. 64коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8265 грн. 52 коп. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позовній заяві вказав, що підтримує позовні вимоги, в разі неявки до суду відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та довідки поштового відділення, причин неявки суду не повідомили, тому суд за письмовою згодою позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, що встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Укладений з банком кредитний договір відповідач в судовому порядку у строки встановлені ст.257 ЦК України не оспорив, у зв'язку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. \~\~\~\~ Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок\~\~позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідачі вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачують, тому дана заборгованість підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 8\~265,52 грн. згідно платіжного доручення № ВОJ62B0ZED від 02/02/2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved