Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи- підприємця [PERSON] про стягнення збитків за договором купівлі-продажу № 313 від 14.10.2020 року, а саме: 40000,00 грн. - авансового внеску сплаченого позивачем, 3028,00 грн. пені за невиконання умов договору, 309,00 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими коштами, а всього - 43337,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 14.10.2020 року між ним та фізичною особою- підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 313, щодо виготовлення Бані квадро довжиною 4,5 м з доставкою та монтажем, вартістю 98000,00 грн. Зазначає, що 15.10.2020 року за умовами п. 2.1 договору ним було перераховано кошти в сумі 40000,00 грн. у якості авансового внеску за виготовлення предмету договору на картку АТ «Приватбанк». Далі на протязі місяця, тобто до 15.11.2020 року відповідач підтримував зв`язок та демонстрував як проходить будівництво бані, обіцяв, що в місячний термін баню буде добудовано та доставлено у відповідності до умов договору, однак після 15.11.2020 року відповідач [PERSON] перестав виходити на зв`язок. Як вказує позивач, 23.12.2020 року він звернувся із заявою до Волочиського відділу поліції на предмет перевірки ознак злочину у діях відповідача, на що 16.01.2021 року отримав відповідь про те, що опитаний відповідач не заперечує проти обставин укладення договору та отримання авансового внеску, а порушення терміну виконання пов`язане з непередбачуваними обставинами. Відповідач підтвердив свою готовність виконати умови договору до кінця січня 2021 року, але дану обіцянку не виконав і з початку лютого 2021 року [PERSON] знову перестав виходити на зв`язок, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні, а інша приймає або зобов`язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.10.2020 року між [PERSON] та фізичною особою- підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 313 (а.с. 11-12). Згідно п.1. договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупця належний постачальнику товар - баню квадро 4,5 м, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору. Відповідно до п. 2.1 договору, сплата коштів за товар здійснюється покупцем у гривнях в такому порядку - грошовий еквівалент 40000,00 грн. - авансовим платежем на карту приватбанку, другу частину ціни договору в розмірі 58000,00 грн. оплатити після поставки та встановлення товару. Згідно п. 8.1 договору, договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами. Так, [PERSON] виконав взяті на себе зобов`язання та сплатив [PERSON] авансовий платіж в розмір 40000,00 грн. на картку АТ «Приватбанк», що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А819258765А93608 від 15.10.2020 року (а.с. 13), однак відповідач свої зобов`язання не виконав, товар покупцю не передав, авансовий платіж не повернув. За розрахунком позивача, який не оспорено відповідачем, у [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором купівлі-продажу склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 43337,00 грн., з яких: 40000,00 грн. - авансовий внесок; 3028,00 грн. - пеня за невиконання умов договору; 309,00 грн. - 3% річних від простроченої суми. Положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання фізичною особою- підприємцем [PERSON] зобов`язань за договором купівлі-продажу № 313 від 14.10.2020 року, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства [PERSON] вправі ставити вимоги до нього про стягнення коштів та його позов слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved