Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У листопаді 2018 року до Балаклійського районного суду Харківської області з Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав. Позивач [PERSON] просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народився син - [PERSON] Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.12.2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на дитину. Відповідач не спілкується з сином, не піклується про нього, не бере участі у його вихованні та підготовці до самостійного життя. Син постійно проживає з нею, перебуває на її утриманні. Вона займається його вихованням. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, станом на травень 2018 року заборгованість по аліментам становить 33996,91 гривень. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 12.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 27.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази по справі, судом встановлено такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] Дитина - [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає з матір'ю - [PERSON], що вбачається з довідки Квартального комітету № 19 м. Ізюм Харківської області (а.с. 14). З акту обстеження умов проживання від 21.02.2018 року встановлено, що умови проживання дитини [PERSON] задовільні, є окрема кімната з усіма зручностями, стосунки у сім'ї добрі (а.с. 17). Ізюмською ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 Ізюмської міської ради Харківської області 06.02.2018 року надано довідку про те, що [PERSON] не бере участі у вихованні сина - [PERSON], не підтримує зв'язок з класним керівником та не ходить на батьківські збори (а.с. 11). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.06.2018 року, заборгованість [PERSON] по аліментам, які стягуються з нього на користь [PERSON] на дитину станом на 31.05.2018 року становить 33996,91 гривень (а.с. 15, 16). Органом опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради 11.05.2018 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] У висновку зазначено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] У цьому шлюбі вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] Разом з ними проживає і син [PERSON] від першого шлюбу, неповнолітній [PERSON], [INFO][PERSON] не приділяє належної батьківської турботи своїй дитині, не спілкується з нею протягом тривалого часу, фінансової допомоги не надає, має заборгованість по аліментам, його місцезнаходження на даний час невідоме. Запрошення на засідання комісії направлялись за адресою його останнього місця проживання, однак на жодне засідання він не з'явився (а.с. 10). Частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його сина ґрунтується на ухиленні відповідача від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України). З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що дійсно батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина - [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на його утримання, не сплачує аліменти. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина підлягають задоволенню. Беручи до уваги, що позивача ухвалою від 10.01.2019 року звільнено від сплати судового збору, судовий збір у сумі 704,80 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позовних вимог стягується з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 161, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved