overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 24 березня 2014 року позивач [PERSON] надала суду заяву про залишення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів без розгляду. Сторони в судове засідання не з»явилися, що не перешкоджає розгляду заяви по суті. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину - без розгляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 році позивач [PERSON] звернувся до суду з позову, в якому просить розірвати шлюб, укладений 04 грудня 2009 року з [PERSON] В обґрунтування вимог, викладених у позовній заяві, зазначає про те, що внаслідок втрати взаємопорозуміння та почуття любові одне до одного, сімейне життя не склалось, у зв'язку із чим сторони у справі з вересня 2013 року не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважаю неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін та їх дитині. Спору щодо визнання місця дитини не мають, як не мають спору і з приводу поділу майна. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги , посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 04.12.2009 року Відділом реєстрації актів громадського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що у книзі реєстрації шлюбів 04.12.2009 року зроблено відповідний актовий запис № 1189, що підтверджується даними свідоцтва про укладання шлюбу серія [NUMBER], виданого 04.12.2009 року Відділом реєстрації актів громадського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). У період перебування у шлюбі у сторін у справі народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалось, у зв'язку із тим, що останні мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаємопорозуміння та почуття любові та поваги одне до одного. Примирення між собою та збереження сім'ї є неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін у справі. З вересня 2013 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, у зв'язку із чим вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У лютому 2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 11.04.1999р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], з вересня 2010р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, оскільки відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у у його відсутності та задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся в суд до відповідача з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 7/100 часток домоволодіння по [ADDRESS], укладений на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі у 1999р., посилаючись в обґрунтування вимог на те, що купив частку будинку у відповідача, всі умови за договором сторони виконали, нотаріально засвідченим договір не був, відповідач від цього ухиляється. У судовому засіданні сторони були відсутні, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач також заявив про підтримку позову, відповідач - про його визнання. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 07.09.1999р. [PERSON] продала, а [PERSON] купила 7/100 часток домоволодіння по [ADDRESS]. Згідно копії договору, що є в справі, після реєстрації на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі договір був зареєстрований в БТІ 22.09.1999р. Нотаріально купівля-продаж між сторонами не посвідчена. Відповідно до ч.2ст.47 Цивільного кодексу УРСР 1963р., що діяв на час укладення договору, та ст.220 ЦК України зазначений договір може бути визнаний дійсним, оскільки сторони у письмовій формі домовилися щодо усіх істотних умов купівлі-продажу нерухомого майна та виконали їх.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно укладеного договору № ZPXRRХ 03660006 від 06.03.2007 р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2616 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до Умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв*язку з порушенням відповідачем зобов*язань за кредитним договором останній станом на 04.02.2014р. має заборгованість у сумі 57 733 грн. 53 коп., яка складається з наступного: заборгованість по процентам - 15696 грн. 97 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 769 грн. 08 коп.,; пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором - 41267 грн. 48 коп. Далі позивач зазначив, що від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 5760 грн. 87 коп., яка була стягнута судовим наказом, виданим Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 11.03.2008 р., за яким з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитом у сумі 5760 грн. 87 коп., різниця становить 51 972 грн. 66 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2598 грн. 63 коп. Таким чином загальна заборгованість за кредитним договором, що утворилася з боку відповідача перед Банком складає 55071 грн. 29 коп., яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача та судові витрати. До судового засідання представник позивач не з* явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій просить суд задовольнити позов. Відповідач до судового засідання не з*явився, надавши суду заяву, у якій просив розглянути справу у відсутності відповідача, застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості та відмовити у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що Концерн «МТМ» звертався до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу відносно [PERSON], про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. На підставі ст.100 ЦПК України суддя Піх Ю.Р. ухвалою №333/5072/13-ц пр.2-н/333/658/13 від 12.07.2013 року відмовив у видачі судового наказу. Позивач у період з січня 2009р. по січень 2014р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.02.2014р. відповідач частково здійснював оплату за надані послуги. Загальна сума заборгованості складає 2965,18 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У лютому 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1188,38 грн. заборгованості за кредитним договором № 005-26022100408 від 10.04.2008 р., посилаючись на те, що відповідачу [PERSON], згідно вказаного договору було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надана платіжна картка, а також ПІН -код до картки. Відповідач станом на 30.12.2013 р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 1188,38 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи, зазначивши про це в тексті позову. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 83 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 10.04.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір № 005-26022100408, відповідно до якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надав платіжну картку, а також ПІН -код. (а.с. 5-7) Порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем на суму 1188,38 грн., яка складається з: - 582,30 грн. - тіла кредиту; - 309,08 грн. заборгованості за відсотками; - 297,00 грн. заборгованості за комісіями. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1049,1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 243, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 2021,89грн вартості не облікованої електроенергії, спожитої в порушення правил, що було встановлено при обстеженні житла відповідача у вересні 2013р. У судовому засіданні позивача представник був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідач проживає в м.Миколаєві за адресою: [ADDRESS], на користування електроенергією відкритий особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.п.19,37,53 Правил користування електроенергією для населення (ПКЕЕН, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р № 1357 з наступними змінами) споживаюча електроенергія повинна враховуватися прибором обліку, і згідно його показань провадиться оплата спожитих послуг. Енергопостачальник вправі вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електроенергією, зокрема, сплати вартості не облікованої електроенергії. При розгляді актів про порушення енергопостачальник визначає, чи причетні споживачі до порушення та відповідно до п.3.3 Методики…, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.06р. № 562, розраховує обсяг та вартість спожитої не облікованої електроенергії. З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2013р. за місцем проживання відповідача працівниками «Миколаївобленерго» виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме: самовільне підключення електроприладів до власної мережі поза приладом обліку, що підтверджується актом №D4465. При розгляді акту про зазначене порушення позивачем визначено, що споживач причетний до порушення та не облікована електроенергія спожита в обсязі 4936кВт/год. (за період 13.04.2013р.-24.09.2013р.), вартістю - 2021,89грн. Загальна вартість спожитої не облікованої електроенергії складає 2021,89грн. Зазначена сума споживачем залишається не відшкодованою, а тому на захист прав позивача вказана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

У лютому 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 24059,39 грн. заборгованості за кредитним договором № 999-00039348/1 від 23.11.2012 р., з яких - 14984,16 грн. заборгованість за кредитом; - 1353,50 грн. заборгованість по сплаті відсотків; - 3021,73 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 4700,00 грн. штраф, посилаючись на те, що відповідачу, було надано овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 16000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 22.11.2015 р.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причину неявки не повідомив. Це є підставою для постановлення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 23.11.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 999-00039348/1. Згідно вказаного договору було надано овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 16000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 22.11.2015 р.. (а.с. 6-10) Порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем на суму 24059,39 грн., яка складається з: - 14984,16 грн. заборгованість за кредитом; - 1353,50 грн. заборгованість по сплаті відсотків; - 3021,73 грн. комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; - 4700 грн. штраф. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 1049,1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним при пред'явлені позову 240 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 21959,26грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2006р. за договором банк надав відповідачу 5000грн кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту через платіжну картку терміном до 03.05.2007р. під 36,00% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] від 03.05.2006р. №б/н позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 5000грн через платіжну картку зі сплатою за користування 36,00% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 03.05.2007р., що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 31.12.2013р. становить: за кредитом - 4620,64грн, за відсотками - 1564,09грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна складова) - 1021,87грн, а всього - 21959,26грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, суми штрафу. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 25281,85грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що у 2007р. за договором банк надав відповідачу 3000грн кредиту через платіжну картку терміном до 09.11.2008р. під 24,00% річних; умови повернення кредиту порушені та існуюча заборгованість відповідачем не погашена. У судовому засіданні представник позивача був відсутній, надав заяву про підтримку позову і розгляд справи без його участі. Відповідач, повідомлявся у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не з'явився вдруге. За таких обставин суд за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,625,1054 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором позичальник зобов'язується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, при цьому неможливість виконання грошових зобов'язань не звільняє боржника від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до наявної в справі копії заяви [PERSON] №б/н від 09.11.2007р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 3000грн через платіжну картку зі сплатою за користування 24,00% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 09.11.2008р., що підтверджується копією заяви, що є у справі. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 16.01.2014р. становить: за кредитом - 3000грн, за відсотками - 12726,76грн, за комісією - 7875,00грн. Крім того, за умовами договору за прострочення зобов'язань відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) - 500грн, штраф (процентна складова) - 1180,09грн. Всього - 25281,85грн. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, комісія, суми штрафу. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved