Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В позовній заяві посилався на те, що шкода йому завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16 вересня 2014 року в м.Миргороді на перехресті вулиць Гоголя та Д.Апостола за участю автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який, виїжджаючи на головну дорогу вул.Гоголя, порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України та не надав переваги в русі автомобілю Део Ланос д.н.з. [NUMBER] під його керуванням, що рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідач [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПРАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега». Відповідно до договору страхування франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 1000,00 грн. Матеріальна шкода, пов'язана з пошкодженням автомобіля Део Ланос, складає 2404,07 грн. і страхова компанія виконала свої зобов'язання за договором страхування та виплатила позивачу суму матеріальних збитків в розмірі 1404,07 грн. за винятком франшизи в розмірі 1000,00 грн., яку відповідач добровільно відшкодувати не бажає, тому позивач змушений звертатись до суду. При цьому він вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідач повинен сплатити суму відшкодування з урахуванням індексу інфляції за жовтень 2014 року - січень 2015 року. Крім того зазначив, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінив у 2000 грн. Тому позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 1000,00 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, інфляційні втрати в розмірі 104,00 грн., 2000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що завдана йому відповідачем моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з пошкодженням належного йому майна та необхідністю вживати заходів для відшкодування завданих збитків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги не визнав з тих підстав, що він застрахував свою цивільну відповідальність, тому страхова компанія повинна виплатити позивачу страхове відшкодування а він є неналежним відповідачем. Крім того зазначив, що позивачем не наведено розрахунку інфляційних витрат та не обґрунтовано наявність і розмір моральної шкоди. Просив розглянути справу у його відсутність та у задоволенні позову відмовити (а.с.22). Представник третьої особи ПРАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» Грабовський О.О., що діє на підставі довіреності (а.с.24) направив у судове засідання клопотання про розгляд справи без участі АСК «Омега» (а.с.23). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] 16 вересня 2014 року, о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER], рухався по вул.Д.Апостола в м.Миргороді, виїжджаючи на головну дорогу вул.Гоголя, не надав переваги в русі автомобілю Део Ланос, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини встановлені постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 2 жовтня 2014 року, яка набрала законної сили 14 жовтня 2014 року (а.с.7). Зазначеною постановою також встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] У зв'язку з цим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову з питань чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому не підлягає доказуванню той факт, що 16 вересня 2014 року дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Гоголя та Д.Апостола сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль DAEWOO LANOS , державний номерний знак [NUMBER], яким на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.09.2013 року (а.с.26) керував позивач, отримав механічні пошкодження, які зафіксовані у довідці відділення ДАІ з обслуговування Миргородського району від 16.09.2014 р. (а.с.9). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування від 19.01.2015 року, складеного страховою компанією «Омега» (а.с.10), розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням зносу деталей, що замінюються, складає 2404,07 грн. (а.с.10). Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну, отже позивач має право вимагати відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. У відповідності з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Враховуючи викладене [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. На час зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», що підтверджується полісом № АІ/3809035 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.08.2014р. (а.с.6). Згідно зазначеного полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак [NUMBER] і страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., а розмір франшизи - 1000 грн. Як передбачено п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно підпункту 12.1 ст.12 цього Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З цих підстав розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачу згідно страхового акту № 3348-ЦВ від 19.01.2015р. склав 1404,07 грн. (а.с.11). Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З цих підстав суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що заподіяну шкоду повинна відшкодовувати тільки страхова компанія а він є неналежним відповідачем, і вважає що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача різницю між сумою збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП, та сумою страхового відшкодування, що визначена страховою компанією з урахуванням франшизи, що становить: 2404,07 грн. - 1404,07 грн. = 1000,00 грн. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, Таким чином, дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди, отже у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 104,00 грн. слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна,але зазначений у позовній заяві її розмір шляхом надання належних та допустимих доказів, в т.ч. висновку судово-психологічної експертизи, право заявити клопотання про призначення якої було роз'яснене судом, позивачем не доведений. Тому визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, як то характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого в зв'язку з необхідністю вживати заходи по ремонту автомобіля, ступень вини відповідача, який завдав моральної шкоди, тривалість часу, протягом якого завдана шкода не відшкодована, а також вимоги розумності і справедливості. Таким чином розмір завданої позивачу моральної шкоди суд визначає у розмірі 1000 грн. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена можливість відшкодування страховиком моральної шкоди лише потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, то завдана позивачу моральна шкода в зв'язку з пошкодженням майна підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору (а.с.1).

Outcome: partial