Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути із відповідача на його користь грошові кошти за договором у розмірі 33800 грн.; 3 % річних від суми заборгованості у розмірі 86 грн. 12 коп.; неустойку у розмірі 315 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 33800 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що, вирішивши скористатись послугами відповідача, він 16.01.2016 року звернувся до відділення № 1 в м.Першотравенськ Дніпропетровської області ТОВ «Нова пошта» з метою відправки належного йому компютера з усіма комплектуючими до м.Запоріжжя. Одночасно ним було замовлено послугу зворотної доставки, а саме грошових коштів у розмірі 33800 грн., про що зазначено в експрес - накладній № 59000156917661. Відправлення у вигляді компютерної техніки було отримано 19.01.2016 року у м. Запоріжжі на відділенні ТОВ «Нова пошта» № 3 Одержувачем [PERSON] Однак, звернувшись наступного дня до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» по питанню отримання зворотної доставки у вигляді грошових коштів у розмірі 33800 грн., він отримав відмову з посиланням на те, що дану доставку ним було особисто. Однак, він даних дій ніколи не вчиняв та зворотну доставку не скасовував. В подальшому, йому стало відомо про те, що на відділення № 1 в м.Першотравенськ зявився незнайомий йому чоловік і на підставі наданого паспорта з таким самим прізвищем, імям, по батькові, серії та номера від його імені скасував зворотну доставку. При чому, працівниця ТОВ «Нова пошта», не встановивши особу чоловіка, на йому вимогу скасувала цю доставку, внаслідок чого він з вини відповідача не отримав належні йому кошти у розмірі 33800 грн. та втратив вантаж. Таким чином, відповідач не виконав належним чином умови укладеного публічного договору від 16.01.2016 року про надання послуг з організації перевезення відправлень. Одночасно, внаслідок невиконання грошового зобовязання, за 31 день прострочки відповідач повинен сплатити йому 3 % річних у розмірі 86 грн.12 коп. та неустойку в розмірі 315 грн. 00 коп. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевному хвилюванні, погіршенні стану його здоровя. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, з підстав викладених у ньому, просить суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову та пояснив суду, що при відправленні вантажу Перевізник не зобовязаний жодним документом перевіряти особу Відправника, вимагати предявлення паспорта чи іншого документа, що посвідчує його особу. В експрес накладній (далі ЕН), інформація до якої вносилася зі слів відправника, відправником вантажу зазначено [PERSON] без зазначення серії та номеру паспорта. Тобто, будь яка особа, яка предявить паспорт на вказане вище імя, прізвище, по батькові та повідомить номер ТТН є відправником вантажу. Зокрема, обовязок повідомити одержувачу номер ЕН покладається на відправника. Ні з яких інших джерел номер ЕН дізнатися неможливо. Вантаж за ЕН № 59000156917661 було доставлено до відділення № 3 у м.Запоріжжі, де його отримав 19.01.2016 року о 08 год. 40 хв. [PERSON], який предявив паспорт серії АН № 856940 та повідомив унікальний номер ТТН, який можу бути відомий лише відправнику. Працівником ТОВ «Нова пошта», що займався видачею вантажу, було перевірено паспорт особи на імя [PERSON] та звірено дані паспорта з даними експрес накладної. Оскільки особу одержувача підтверджено належним чином, то вантаж йому було видано, після чого він покинув приміщення. Наступного дня, 20.02.2016 року до відділення ТОВ «Нова пошта» в м. Першотравенськ звернувся позивач з претензією про компенсацію оголошеної вартості вантажу, так як зворотна доставка ним не скасовувалася. У задоволенні поданої претензії позивачем було відмовлено з підстав відсутності порушень зі сторони перевізника під час внесення змін до ЕН та при видачі вантажу, оскільки вантаж було видано особі, яка предявила відповідний паспорт на імя одержувача та повідомила унікальний номер ТТН, який може бути відомий лише відправнику. Окрім цього, позивачем не доведено розмір фактичних збитків, оскільки суду не надано документів, які б підтверджували вартість вантажу, до ЕН № 59000156917661 не додано опису вмісту вантажу, а лише зазначено «Інше: техніка». Оскільки відсутня вина відповідача, то порушень грошового зобовязання не було та моральну шкоду позивачу не спричинено. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне: 16.01.2016 року ТОВ «Нова пошта» на відділенні в м. Першотравенськ Дніпропетровської області від [PERSON] було прийнято вантаж, який перевозився на підставі публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та експрес - накладної № 59000156917661. (а.с.12, 13). Згідно даної експрес накладної оголошена вартість товару відправником вказана 33800 грн. Окрім цього, тут же зазначено мобільний телефон відправника [PERSON] Також вказано дані одержувача, а саме [PERSON]. Вказано додаткові послуги у вигляді зворотної доставки у розмірі 33800 грн. (а.с.112). 20.01.2016 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою повернення 33800 грн., так як зворотню доставку від його імені скасувала інша особа, а з вини ТОВ «Нова пошта» він зазнав матеріальних збитків у розмір 33800 грн.(а.с.35, 36). Відповіддю на претензію за вих. 1327 від 22.02.2016 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні поданої тим претензії. (а.с.91,92,93 ). На а.с. 88 наявна копія паспорта громадянина України серії АМ № 688607, виданого на імя [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], яка до суду надана відповідачем. Згідно до заяви на внесення змін в експрес накладну від 18.01.2016 року [PERSON], паспорт серії АМ номер 1688607 вніс зміни до ЕН шляхом скасування зворотної доставки. (а.с. 89). Відповідно до ч.1 ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором. Частиною 3 ст.909 ЦК України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента, або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, повязані із перевезенням вантажу. Той факт, що відправником у даних правовідносинах є саме позивач підтверджено даними експрес - накладної № 59000156917661, оформленої 16.01.2016 року. Не дивлячись на те, що прізвище відправника вказано як [PERSON], тут же зазначено номер мобільного телефону 380958169670, який належить позивачу. На виконання публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та експрес - накладної № 59000156917661 між сторонами досягнуто згоди з перевезення та доставки до м. Запоріжжя відділення № 3 вантажу, оголошеною позивачем вартістю у розмірі 33800 грн. Одночасно сторони обумовили умови надання додаткової послуги «Зворотна доставка, а саме «Грошовий переказ» у розмірі 33800 грн. Пунктом 13.3 Умов надання послуг визначено, що послуга «Зворотна доставка» передбачає доставку Відправнику від Одержувача відправлення, зазначеного в експрес накладній у полі «Зворотна доставка», замовником цієї послуги може бути тільки відправник: 13.3.1 Послуга «Грошовий переказ» передбачає контроль переказу Одержувачем коштів за відправлення Відправнику. У вказаній вище експрес - накладній одержувачем вказано [PERSON] із зазначенням належного тому номера мобільного телефону. Сторонами не заперечується, що вантаж за експрес - накладною № 59000156917661 було доставлено до відділення № 3 у м.Запоріжжі, де його отримав 19.01.2016 року о 08 год. 40 хв. [PERSON], який предявив паспорт серії АН № 856940 та повідомив унікальний номер ТТН, який може бути відомий лише відправнику. Працівником ТОВ «Нова пошта», що займався видачею вантажу було перевірено паспорт особи на імя [PERSON] та звірено дані паспорта з даними експрес накладної. Оскільки особу одержувача підтверджено належним чином, то вантаж йому було видано, після чого він покинув приміщення. Із матеріалів справи вбачається та підтверджується копією паспорта громадянина України на імя [PERSON] паспорт серії АМ номер 688607, наданої відповідачем, що особа, яка предявила даний паспорт працівнику ТОВ «Нова пошта» скасував додаткову послугу «Зворотна доставка». Таким чином, судом встановлено, що позивач не скасовував додаткову послугу «Зворотна доставка», оскільки документ, а саме паспорт громадянина України, який посвідчує його особу хоч і має таку ж серію та номер, однак у ньому інша фотокартка із зображенням чоловіка, який не схожий на позивача та виданий Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 09.09.2002 року. Вивчивши у судовому засіданні заяву на внесення змін в експрес накладену від 18.01.2016 року встановлено, що в даній заяві, особа яка її заповнювала не вказала даних про те, коли і ким було видано паспорт громадянина України, який посвідчував її особу, де дивлячись на те, що у бланку заяви вказано про необхідність повідомляти такі дані паспорта. Окрім цього, особа, яка заповнила заяву неправильно вказала номер паспорта громадянина України, а саме вказано «1688607» замість «688607», на що працівник ТОВ «Нова пошта» не звернув увагу. З урахуванням викладеного, суд, приймаючи до уваги, що цивільно правові, повязані із перевезенням та доставкою вантажу, а також із виконанням додаткової послуги «Зворотна доставка» виникли виключно між сторонами, то скасовувати за своїм бажанням дану додаткову послугу мав право лише позивач. Відповідно до п.9.4. Умов надання послуг відправник зобовязаний повідомити Одержувачу номер експрес накладної, термін доставки та ознайомити з цими умовами. На виконання цього пункту Одержувач [PERSON] був обізнаний із номером ЕН, а тому міг повідомити його і іншим особам. Одночасно, слід звернути увагу на той, що у експрес накладній прізвище відправника вказано як «Матвейченко», однак як вбачається із матеріалів справи працівник ТОВ «Нова пошта» прийняв відмову від додаткової послуги саме від [PERSON], а саме від особи яка не була Відправником, тобто стороною публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень та експрес - накладної № 59000156917661. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача у невиконанні належним чином договору, вказаного вище, а отже внаслідок цього позивач не отримав грошові кошти у розмірі 33800 грн., які б в разі належного виконання умов договору відповідачем були йому доставлені. На підтвердження даної суми кошти в експрес накладній № 59000156917661 позивач перед відправленням вантажу вказав його оголошену вартість у розмірі 33800 грн., зворотна доставка також становила 33800 грн. За змістом ст.530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача в частині стягнення із відповідача на його користь на виконання умов публічного договору від 16.02.2016 року про надання послуг з організації перевезення, відправлень грошових коштів у розмірі 33800 грн., підлягає до задоволення. За змістом ч.\~2\~ст.\~625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ч. 1 ст. 549, 3 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Однак, із умов договору не встановлено чіткий строк виконання зобовязань, у звязку з чим неможливо визначити час їх прострочки. З цих підстав, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення із відповідача 3 % річних та неустойки до задоволення не підлягає. Згідно з ч. 2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У відповідності до ч. 1\~СТ. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, позивачем не надано переконливих та належних доказів, які б підтвердили факт заподіяння йому моральних страждань та не обгрунтовувано розмір шкоди, з якої він виходив. На підставі викладеного, суд приходить до часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки судом задоволена позовна вимога матеріального характеру, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: partial