Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказує, що 02.02.2019 о 08-45 год. [PERSON] , керуючи автомобілем MAZDA, державний номерний знак [NUMBER] , перед поворотом праворуч вчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині в результаті не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобіль OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , належить позивачці згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого Запорізьким ВРЕР №1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 по справі № 334/811/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 16.03.2019. Внаслідок ДТП автомобіль OPEL ASTRA отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Позивачкою було залучено судового експерта автотоварознавця для визначення шкоди спричиненої ТЗ, вартість послуг становить 1500,00 грн., які були сплачені позивачкою, що підтверджується квитанцією від 09.02.2019 №802515. Відповідно до висновку експерта, вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ OPEL ASTRA, державний з номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, в цінах станом на час завершення виконання висновку експерта, становить 364836,67 грн. Ринкова вартість ТЗ до ДТП становить 326705,70 грн., враховуючи те, що ринкова вартість ТЗ, на момент складення висновку була нижча суми відновлювального ремонту, тому ця сума і є реальною вартістю втраченого позивачкою майна. На день подання позову відновлювальний ремонт ТЗ триває, копії рахунків та актів виконаних робіт додаються. Про настання страхового випадку було вчасно повідомлено страхову компанію відповідача - ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА-СІЧ». Відповідно до повідомлення страхової компанії від 22.08.2019 №12-12/1743, страхове відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль позивача, становить 100000,00 грн. (в межах страхової виплати). Відповідне відшкодування у розмірі 100000,00 грн. було здійснено страховою компанією, однак даної суми недостатньо для відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою суду, збитки, а саме - реальна вартість втраченого майна (ринкова вартість ТЗ до ДТП) підтверджена висновком експерта з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №12/02, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені втрати, позивачка вважає що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами (100 000,00 грн.) та реальними втратами у вигляді ринкової вартості ТЗ до ДТП (326705,70 грн.) та грошові кошти, витрачені на таку експертизу (1500,00 грн.). З наведених підстав просить для повного відшкодування завданої шкоди стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 226705,70 грн. та грошові кошти, витрачені на авто товарознавчу експертизу у сумі 1500,00 грн. Відповідач позов визнав частково, у відзиві на позовну заяву вказує, що для встановлення вартості матеріальної шкоди, що була завдана позивачу, необхідно було встановити ринкову вартість автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , до ДТП, ринкову вартість пошкодженого автомобіля (вартість залишків), тобто після ДТП, а потім вирахувати різницю між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та після (ринкова вартість залишків), що буде встановлювати розмір матеріальної шкоди. Однак, експертом, який проводив оцінку автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , не було здійснено розрахунку ринкової вартістю авто до ДТП та після (ринкова вартість залишків). Наразі автомобіль знаходиться у позивача, в разі сплати йому 226705,70 гривень, то з урахування виплат, здійснених позивачеві страховиком, йому буде виплачена вартість автомобіля до ДТП : 100 000 + 226705, 70 = 326705,70, при цьому у нього також залишається у власності автомобіль Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] . Станом на 01.09.2020 відповідачу стало відомо, що автомобіль відремонтовано, він на ходу. При цьому позивачем було надано до суду документ: використані запчастини і матеріали на загальну суму 159308,18 грн., акти виконаних робіт, видаткові накладі квитанції, підтверджуючі вказану суму. Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивач надав докази щодо завдання йому збитків в розмірі 159308,18 грн., а тому відповідач повинен йому сплатити різницю між 159308,18 грн. та здійсненою виплатою страховиком 100000,00 грн., що становить 59308,18 грн., що відповідає вимогам ст. 1194 ЦК України. В судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Відповідач, його представник просили позов задовольнити частково з наведених вище підстав, стягнути на відшкодування шкоди 59308,18 грн. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення щодо виплати страхового відшкодування, справу просить розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 02 лютого 2019 року о 08 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем MAZDA, державний номерний знак [NUMBER] , перед поворотом праворуч вчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині в результаті не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.124 КУпАП, правопорушенням вважається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2019 у справі №334/811/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 16.03.2019. У справі № 334/811/19 [PERSON] свою провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав, надав пояснення, що підтверджують обставини вчинення правопорушення (а.с. 8). Внаслідок ДТП автомобіль OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Автомобіль OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, належить [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданим Запорізьким ВРЕР №1 УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.7). Судом встановлено та підтверджується полісом АМ №8213719 від 07.12.2018 року, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAZDA, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100000,00 грн. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. [PERSON] звернулась до ПАТ «СК «Оранта-Січ» 28.03.2019 із заявою про виплату відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, надавши в тому числі висновок судового експерта Булейка О.А. ПАТ «СК «Оранта-Січ» дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 02.02.2019, визнала страховим випадком та сплатила [PERSON] суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100000,00 грн. Як вбачається зі страхового акту ПрАТ «СК «Оранта-Січ» від 22.08.2019, оцінка транспортного засобу OPEL ASTRA, державний номерний знак [NUMBER] , здійснювалась згідно Звіту №12/02 від 12.02.2019 року, наданого [PERSON] . Висновком експерта з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №12/02 від 12.02.2019 року, виконаного на замовлення [PERSON] від 08.02.2019 року, встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу становить 326705,70 грн., вартість відновлювального ремонту становить 364836,67 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну (ринкову) вартість транспортного засобу, без урахування аварійних пошкоджень, отже представлений автомобіль відновлювати економічно недоцільно і вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, визначається такою, що дорівнює його ринковій вартості, і становить 326705,70 грн. (а.с.11-22). Огляд пошкодженого транспортного засобу Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , проводився без присутності [PERSON] , представника ПрАТ «СК «Оранта-Січ». Соя М.О. просить стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування завданої шкоди 226705,70 грн., що становить різницю між визначеною згідно зі звітом №12/02 від 12.02.2019 року про оцінку автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю матеріальної шкоди 326705,70 грн. та сумою виплаченого страховиком страхового відшкодування 100000,00 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень статей 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається зі страхового акту ПрАТ «СК «Оранта-Січ» від 22.08.2019, при виплаті страхового відшкодування страховик виходив з того, що сума матеріального збитку, завданого постраждалій [PERSON] , відповідає ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження і становить 326705,70 грн. Як роз`яснено у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Відповідно до статті 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Згідно положень пункту 30.2. статті 30 Закону №1961-IV, потерпілому підлягає відшкодування у вигляді різниці між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та після (ринкова вартість залишків). З наданих доказів судом встановлено, що автомобіль Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , знаходиться у позивачки. Згідно доводів її позову, на день подання позову відновлювальний ремонт ТЗ триває. Тобто, власник транспортного засобу фактично не погодився із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, а тому йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином для встановлення вартості матеріальної шкоди, що була завдана позивачу, необхідно встановити ринкову вартість автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , до ДТП, ринкову вартість пошкодженого автомобіля (вартість залишків), тобто після ДТП, а потім вирахувати різницю між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та після (ринкова вартість залишків), що буде становити розмір матеріальної шкоди.? Згідно п.7.16 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика), ринкова вартість технічно несправного, розукомплектованого КТЗ (зокрема КТЗ, що ввозиться на митну територію України) не може бути меншою за вартість металобрухту складників, що залишилися, з урахуванням витрат на його утилізацію. Згідно п.7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Згідно п. 7.18 Методики, вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ. Однак, як встановлено судом, експертом, який проводив оцінку автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , не здійснювався розрахунок ринкової вартості автомобіля до ДТП та після (ринкова вартість залишків), та вартість утилізації КТЗ, а тому наданий позивачем розрахунок розміру шкоди не відповідає вимогам ст. 30 Закону № 1961 -IV. Згідно п. 14 Постанови «№ 4 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Представник відповідача заявляв клопотання про призначення відповідної судової автотоварознавчої експертизи, однак у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль фактично відремонтовано, клопотання попросив залишити без розгляду. Наданий відповідачем відеозапис руху автомобіля Opel Astra, державний номерний знак [NUMBER] , суд не бере до уваги як належний доказ, разом з тим, позивачкою не заперечується і не спростовується, що автомобіль використовується за призначенням. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що автомобіль наразі відремонтовано не повністю, однак суду надано лише докази на підтвердження понесених витрат, а саме, копії рахунків на придбання використаних запчастин і матеріалів на загальну суму 149700,18 грн., та актів виконаних робіт на загальну суму 9608,00 грн., а всього на суму 159308,18 грн. (а.с.23-36). Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивачка надала докази щодо витрат, які вона зробила для відновлення свого порушеного права, у розмірі 159308,18 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між цими витратами та здійсненою виплатою страховиком у сумі 100000,00 грн., що становить 59308,18 грн., що відповідає вимогам ст. 1194 ЦК України. Також суд визнає обґрунтованими вимоги позову про стягнення з винної особи на користь [PERSON] витрат, понесених із замовленням та проведенням автотоварознавчої експертизи, у сумі 1500,00 грн. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають також стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог, у сумі 608,08 грн.

Outcome: partial