Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів в якій зазначила, що 25.07.2011 року о 10:30 годин, на 33 км. автодороги Одеса-Мелітополь Комінтернівського району Одеської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], що на праві власності належав їй, яким під час ДТП керував водій [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 97 276 гривень. Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.09.2011 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до договору обов'язкового страхування № АА 24600092 від 17.02.2011 року [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами у ВАТ НАСК «Оранта». Згідно договору страхування ліміт відповідальності страховика складає 50 000 гривень. У листопаді 2011 року відповідач ВАТ НАСК «Оранта» лише частково виплатив їй страхове відшкодування у розмірі 39 538,91 гривень. У зв'язку з тим, що їй не було повністю виплачено страхове відшкодування в сумі 50 000 гривень, вона просить стягнути з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» не відшкодовану за договором обов`язкового страхування наземного транспорту суму в розмірі 10 461,09 гривень, а також стягнути з відповідача [PERSON] завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 47 276 гривень, понесені витрати на правову допомогу в сумі 2 400 гривень і судовий збір в сумі 577,47 гривень пропорційно до суми задоволених вимог. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити по підставам, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON], якого було допитано за судовим дорученням за місцем проживання Корю-ківським районним судом Чернігівської області /а.с.68-87/, позов не визнав, вважає його безпідставним і необґрунтованим, посилаючись на те, що ВАТ НАСК «Оранта» у встановленому законом порядку було проведено дослідження та розрахунок вартості відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], а також власнику даного транспортного засобу повністю здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 39 538,91 гривень. Справу просив розглянути за його відсутністю /а.с. 68-87,122-134, 195-199/. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, не зважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином /а.с.107-108, 117,136,149, 202, 208,211/, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Вислухавши представника позивача, розглянувши заперечення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який відбувається способами, встановленими статтею 16 ЦК України. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкоду-вання збитків та інші способі відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом установлено, що 25.07.2011 року о 10:30 годин, на 33 км. автодороги Одеса-Мелітополь Комінтернівського району Одеської області [PERSON], керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний но-мер [NUMBER], виконуючи розворот з крайнього правого руху не надав перевазі в русі автомобілю Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], чим порушив п.10.4 Правил дорожнього руху, в наслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження. За вчинення адміністративного правопорушення відносно водія автомобіля Daewoo Lanos, державний но-мер [NUMBER], [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, який розглянуто за місцем проживання правопорушника Корюківським районним судом Чернігівської області і постановою від 07.09.2011 року (справа №3-797/11) [PERSON] визнанно винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. /а.с.48,50/. Згідно відомостей бази даних АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 04.10.2014 року, станом на 25.07.2011 року власником автомобіля Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], була [PERSON], [INFO] /а.с 212/. - 2 - За загальними правилами відшкодування майнової шкоди, визначеними ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вина [PERSON] у спричиненні шкоди позивачу [PERSON] підтверджується судовим рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 07.09.2011 року по адміністративній справі № 3-797/11р. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 3 та 4 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 4 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшко-дування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року роз'яснено, що обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодування завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], позивачка [PERSON] звернувся до незалежного експерта автотоварознавця [PERSON]. Згідно висновку експерта №25 від 30.08.2011 року вартість відновлюваного ремонту механічних пошкоджень отриманих автомобілем Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, становить - 92 452 (дев'яносто дві тисячі чотириста п'ятдесят дві) гривень /а.с.38-40/. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в запереченнях на позов не погоджувався з висновком автотоваро-ведческого дослідження, ухвалою суду від 19.12.2013 року за клопотанням представника позивача була призначена судова автотоварознавча експертиза проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз /а.с.144/. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №349 від 11.04.2014 року, проведеної за наявними у справі матеріалами, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Toyota Corolla, державний номер [NUMBER], на момент ДТП - 25.07.2011 року, складає - 94322.65 (девя`носто чотири тисячі триста двадцять дві) гривень 65 копійок, у тому числі величина втрати товарної вартості складає 4369,28 (чотири тисячі триста шістдесят дев`ять) гривень 28 копійок /а. с. 160-170/. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостат-ності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матріалів справи убачається, що що 17.02.2011 року між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON], укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 2460092, зі строком дії з 18.02.2011 року по 17.02.2011 року, згідно якого страхувальник - [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами за заподіяну шкоду під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.07.2011 року о 10:30 годин, на 33 км. автодороги Одеса-Мелітополь Комінтернівського району Одеської області за участю забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номер [NUMBER]. Згідно пп.. 9.1. та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого, згідно страхового полісу № АА 2460092 від 17.02.2011 року, встановлений у розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень. -3 - Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відпові-дальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. За розрахунком, проведеним 14.10.2011року відповідачем ВАТ НАСК «Оранта», страхова компанія визначила, що потерпілій [PERSON] підлягає виплаті сума страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 2460092 від 17.02.2011 року в розмірі 39 538.91 грн. /а.с.128-132/, яка виплачена потерпілої, що підтверджується копіє заяви на видачу готівки №1901178/1 від 29.11.2011р. /а.с.41/. Однак, згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників назем- них транспортних засобів № АА 2460092 від 17.02.2011 року, відповідач ВАТ НАСК «Оранта» має обов`язок із відшкодування заподіяної шкоди в межах ліміту, встановленого договором, а саме 50 000 гривень. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] внаслідок ДТП нанесено матеріальні збитки на суму, як встановлено автотоварознавчою експертизою №349 від 11.04.2014р., на суму 94 322,65 грн., а відповідач ВАТ НАСК «Оранта» відшкодував їй лише частково суму страхового відшкодування, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення не відшкодованої за договором обов`язкового страхування наземного транспорту суми в розмірі 10 461,09 гривень (50000 грн. - 39 538,91 грн. = 10 461,09 грн.) ґрунтуються на законі і є такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з вимог закону, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу [PERSON] матеріальну шкоду, яка складається із різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням, тому суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про стягнення на її користь з [PERSON] суму в розмірі 44 322,65 (94 322,65 грн. - 50 000 грн. = 44 322.65 грн) гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої строни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно наданих позивачем квитанцій ним понесено судові витрати на загальну суму 6227.47 грн. /а.с.35,42,156/. На підставі викладеного ст.ст.1166,1187,1188,1192,1194 ЦК України, ст.ст.1,3,9,22,28,29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: partial