Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.07.2013 року між ним та [PERSON] шляхом написання боргової розписки, було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 50000 тисяч гривень строком до 07.08.2013 року. Позивач зазначає, що [PERSON] одержав грошові кошти відповідно до розписки, проте умови договору позики не виконував, у термін, встановлений в договорі, [PERSON] суму позичених коштів не повернув. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 50000 тисяч гривень, судові витрати у сумі 500 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.07.2013 року між [PERSON] та [PERSON] шляхом написання боргової розписки, було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 50000 тисяч гривень строком до 07.08.2013 року. В судовому засіданні також встановлено, що грошові кошти в обсязі, визначеному договором, позивач надав [PERSON]. Відповідно до розписки відповідач одержав грошові кошти у сумі 50 000, 0 грн проте умови договору позики не виконав, у термін, встановлений в договорі, [PERSON] суму позичених коштів не повернув. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, як відповідач умови договору позики не виконав, суд вважає, що з відповідач на користь позивача слід стягнути суму заборгованості у розмірі 50000 тисяч гривень. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 500 гривень. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 526, 530, 536, , 610, 1046,1048,1049, 1050, Цивільного кодексу України, та,

Outcome: approved