Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням: житловим будинком №3 по вул.Молодіжна в с.Визирка Лиманського району Одеської області, що належить йому на праві власності, у звязку з не проживанням за вказаною адресою за власним бажанням понад встановлений законом строк, зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачкою перебував у шлюбі з 1990 року по 1998 рік, тому в його будинку вона зареєстрована як член сімї власника будинку. Однак, з 1996 року відповідачка в будинку не проживає, оскільки забрала свої речі і пішла від нього. З того часу, вони разом не проживають і зв'язок не підтримують. Місцезнаходження відповідачки йому не відомо. З підстав того, що реєстрація [PERSON] в його будинку заважає йому роз поряджатися своєю власністю за власним розсудом, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача, [PERSON], не зявилась, надавши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в газеті «Одеські вісті» №39 від 03.06.2017 року /а.с.30/, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим суд, за згодою позивача, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник виконкому Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду письмову заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову та розгляд справи без їх участі /а.с.28/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно зі ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом установлено, що позивачу, згідно свідоцтва про право на власність від 10.09.2014 року, на праві власності належить житловий будинок, розташований по вул.Молодіжна, 3 в с.Визирка Лиманського району Одеської області /а.с.12/. Згідно довідки виконкому Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області від 06.02.2017 року, в будинку №3 по вул.Молодіжна в с.Визирка, що належить [PERSON] на праві приватної власності, зареєстрована з 1991 року, але не проживає з лютого 1996 року [PERSON], [INFO], колишня дружина власника /а.с.11/. З акту обстеження житлового будинку від 08.02.2017 року, складеного представниками Визирської сільської ради, за участю сусідів [PERSON] і [PERSON], убачається, що [PERSON], [INFO], в будинку №3 по вул.Молодіжній, в с.Визирка Лиманського району Одеської області не проживає з 1996 року /а.с.14/. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, підставами для зняття з реєстрації місця проживання є: заява - 2 - особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщен-ням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть. Отже, підставою для зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання відповідним органом є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 11.12.2015р. №888-УІІІ, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016р. №207 з 4 квітня 2016 року повнова-ження у сфері реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування делеговано органам місцевого самоврядування (виконавчому органу сільської, селищної або міської ради). На підставі ст.ст.150,72 ЖК України, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і

Outcome: approved