Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

У лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою в якій просилиа ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 6 в будинку № 6 по провулку Новокримському в м. Дніпрі. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що згідно ордеру № 77 від 09.10.1968 року Павлюк [PERSON] машинобудівним заводом була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] на склад сімї, а саме на 4 особи, [PERSON] дружину, [PERSON], [PERSON] сини. Основним квартиронаймачем вказаної квартири є [PERSON]. 28.11.1981 року [PERSON] зареєстрував шлюб з (Павлюк) [PERSON]. 24.01.19954 року шлюб між подружжям був розірваний. В 1992 році відповідачка [PERSON] зібрала свої особисті речі і залишала своє постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Відповідач на даний час прописана за вищезазначеною квартирою, хоча фактично з 1992 року там не проживає та жодного разу не зявлялася. Будь-яких усних або письмових домовленостей щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між ними не було. У звязку з чим, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачі не зявилися, але надали суду заяву в якій позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі та слухати справу без їх участі. У разі неявки відповідача проти заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами масової інформації, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру № 777, який був виданий [PERSON] машинобудівним заводом від 09 жовтня 1968 року, на праві власності належить квартира [ADDRESS], (а.с. 8). Відповідно до довідки № 1966 від 20.01.2017 року виданої Єдиним абонентським відділом № 2 КП «Міські комунальні платежі», основним квартиронаймачем вказаної квартири є [PERSON] та зареєстровані наступні особи: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Позивач [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], який був розірваний 24 січня 1994 року за актовим записом №47, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ у Дніпропетровській області (а.с.9). Відповідачка [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, її особистих речей у квартирі немає, більш 20 років. Даний факт підтверджується актом про не проживання від 02 лютого 2017 року, проведеного в присутності жителів будинку 6 по провулку Новокримському у м. Дніпрі, [PERSON], [PERSON] У\~відповідності\~до ч. 1\~ст. 15 ЦК України,\~кожна особа\~має\~право\~на\~захист свого цивільного \~права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки відповідачка у квартирі за місцем реєстрації не проживає понад один рік, суд приходить до висновку, щодо необхідності визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 6 у будинку 6 по провулку Новокримському у м. Дніпрі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved