Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки з 2015 року, хоча може надавати допомогу оскільки працює. Позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 320, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 16.10.2004. (а.с.3). Від даного шлюбу, 26.06.2008 року у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії I-ОК № 104529, від 16.07.2008 року (а.с 4). Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в судовому порядку. Згідно зі ст. 200 СК України\~аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач по справі не надає допомоги на утримання малолітньої доньки, у зв'язку з чим порушуються інтереси дитини. Приймаючи до уваги матеріальне становище дитина, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 01.02.2017 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 01.02.2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved