Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Компанії «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» («ІГЛ ШИП МЕНЕДЖМЕНТ ЛЛС») про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.03.2018 року між [PERSON] та Компанією «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» («ІГЛ ШИП МЕНЕДЖМЕНТ ЛЛС») був укладений Трудовий контракт моряка, відповідно до якого [PERSON] працював на посаді матроса на т/х «Martin» (ІМО 9441350), прапор Маршалових островів) в період з 27.03.2018 року по 27.06.2018 року. 27.06.2018 року [PERSON] в результаті падіння на ліву руку одержав виробничу травму перелом великого буторка лівої плечової кістки зі зміщенням уламком з відривом сухожілій м`язів обертальної манжети лівого плечового суглоба. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №499631 від 18.12.2018 року [PERSON] присвоєно третю групу інвалідності. Відповідно до Консультативного висновку контрольно-експертної комісії Департамента охорони здоров`я Одеської міської ради по травматології, виданого Головним травматологом Поповим О.І. за результатами огляду [PERSON] зазначається наступне: «Розвиток посттравматичного деформуючого артрозу 2 ступеня з контактурою лівого плечового сустава, згідно положень наказу Міністерства охорони здоров`я №347 від 19.11.1996 року («Перелік загальних медичних протипоказань для осіб всіх груп професій для роботи на суднах» п.19), визначає [PERSON] професійно не придатним. Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого №4601, виданої КНП «Дунайська обласна лікарня ООР», у [PERSON] розвився остеохондроз шийного відділу хребта з дископатією, килами дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 (до 4 мм), дискогенний стеноз хребтового каналу на рівні С5-С6, лівостороння брахіоплекспопатія з порушенням рефлекторних, чутливих, нейротрофічних, рухових функцій помірний парез лівої руки. Також, відповідно до довідок Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 07.10.2019 року та ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України від 17.10.2019 року [PERSON] рекомендовано хірургічне втручання з метою усунень ускладнень остеохондрозу на шийний відділ хребта. У зв`язку із наведеним [PERSON] втратив можливість працювати моряком, що є підтвердженням стійкості втрати працездатності позивачем та можливістю його одужання. [PERSON] вважає Компанію «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» («ІГЛ ШИП МЕНЕДЖМЕНТ ЛЛС») відповідальною за ушкодження його здоров`я, оскільки саме під час найму на т/х «Martin» у нього сталася виробнича травма. Відповідно до трудового контракту моряка вказується, що редакція Міжнародного Колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профспілок працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017 (ITF-IMECIBFInternationalCBA 2015-2017, надалі Колективна угода) включена до тексту контракту та вважається його частиною. Згідно з п.25.4 Колективної угоди, моряк, який втратив менше 50 відсотків працездатності, однак визнаний як постійно непридатний для подальшої праці в морі, має право на 100-відсоткову компенсацію. Так, відповідно до додатку 3 Колективної угоди розмір компенсації у разі 100-відсоткової втрати працездатності становить 102308 доларів США для моряків рядового складу. На підставі викладеного, позивач вказує, що, враховуючи, що він втратив професію та працездатність, потребує подальшого лікування, а його середній місячний заробіток за останнім трудовим договором на т/х «Martin» складав 1577 доларів США, він має право на відшкодування шкоди, завданої його здоров`ю у розмірі 1577 доларів США щомісячно. На теперішній час заборгованість із відшкодуванням шкоди за період з 18.12.2018 року по 05.11.2019 року становить 16716,2 доларів США. Оскільки відповідач є іноземною особою, у зв`язку із чим виконання рішення та стягнення щомісячних платежів є занадто складним, а визначення фінансового стану підприємства є майже неможливим, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану його здоров`ю за три роки наперед за період з 05.11.2019 року по 05.11.2022 року у розмірі 56\~772 доларів США. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з Компанії «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» («ІГЛ ШИП МЕНЕДЖМЕНТ ЛЛС») на його користь компенсацію у зв`язку з непрацездатністю у розмірі 102308 доларів США, що за курсом НБУ на 05.11.2019 року складає 2531099 грн. 92 коп., заборгованість з відшкодування шкоди, завданої здоров`ю за період з 18.12.2018 року по 05.11.2019 року у розмірі 16716 доларів США 2 центів, що за курсом НБУ на 05.11.2019 року складає 413558 грн. 79 коп., шкоду, завдану здоров`ю за три роки наперед з 05.11.2019 року по 05.11.2022 року у розмірі 56772 доларів США, що за курсом НБУ на 05.11.2019 року складає 1404539,28 грн., шкоду, завдану здоров`ю у розмірі 1577 доларів США щомісячно, починаючи з 05.11.2011 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та у відсутність позивача, в судовому засіданні 30.03.2021 року позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. В письмових дебатах від 21.05.2021 року та доповненнях до судових дебатів від 22.06.2021 року, зазначив також, що документами, наданими до позовної заяви, а саме, звітом про травмування від 27.08.2018 року, звітом про нещасний випадок та медичним висновком від 31.08.2018 року підтверджується, що 27.08.2019 року [PERSON] під час виконання своїх трудових обов`язків отримав травму плеча у результаті падіння. Висновком експерта №40 щодо проведення комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що згідно з Критеріями встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках травма [PERSON] тягне за собою втрату працездатності у розмірі 50 відсотків, при цьому характер такої втрати постійний. Також експертизою встановлено, що [PERSON] є непридатним для роботи на суднах морського флоту за станом свого здоров`я. У зв`язку із наведеним [PERSON] втратив можливість працювати моряком, що є підтвердженням стійкості втрати працездатності позивачем та неможливістю його одужання. Діяльність, пов`язана з експлуатацією морського судна є джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, Компанія «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» («ІГЛ ШИП МЕНЕДЖМЕНТ ЛЛС») є відповідальною за ушкодження здоров`я [PERSON] , оскільки саме під час найму на т/х «Martin» у нього сталася виробнича травма, тому судновласник зобов`язаний відшкодувати шкоду, яка завдана травмою [PERSON] незалежно від наявності вини. На підставі вищенаведеного, враховуючи, що позивач втратив професію та працездатність, потребує лікування, а його середній місячний заробіток за останнім трудовими договором на т/х «Martin» складав 1577 доларів США, позивач має право на відшкодування шкоди, завданої його здоров`ю у розмірі 1577 доларів США щомісячно. На момент звернення до суду, заборгованість із відшкодуванням шкоди за період з 18.12.2018 року по 05.11.2019 року становила 17716,2 доларів США. Оскільки відповідач є іноземною особою, у зв`язку із чим виконання рішення та стягнення щомісячних платежів є занадто складним, а визначення фінансового стану підприємств є майже неможливим, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану його здоров`ю за три роки наперед за період з 05.11.2019 року по 05.11.2022 року у розмірі 56\~772 доларів США. Починаючи з 05.11.2022 року відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану каліцтвом щомісячними платежами у розмірі 1577 доларів США. Відповідно до трудового контракту моряка вказується, що редакція Міжнародного Колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017 (ITF-IMECIBFInternationalCBA 2015-2017, надалі Колективна угода) включена до тексту контракту та вважається його частиною. Згідно з п.25.4 Колективної угоди, моряк, який втратив менше 50 відсотків працездатності, однак визнаний як постійно непридатний для подальшої праці в морі, має право на 100-відсоткову компенсацію. Так, відповідно до додатку 3 Колективної угоди розмір компенсації у разі 100-відсоткової втрати працездатності становить 102308 доларів США для моряків рядового складу. Таким чином, з урахуванням того, що судово-медичною експертизою встановлено втрату [PERSON] працездатності у розмірі 50 відсотків та вказано, що він є постійно непридатний для подальшої морської служби, тому має право на отримання 100% компенсації за травму у розмірі 102308 доларів США додатково до його права на відшкодування шкоди, завданої травмою відповідно до закону. Щодо безпідставності доводів представника відповідача про порушення процедури призначення лікаря (п.25.2 Колективної угоди моряка) вказав наступне. Представником відповідача надана до матеріалів справи виписка з амбулаторної карти [PERSON] вих. №36 від 25.04.2019 року, видана ТОВ «Медичний центр Медмарін» (лікар призначений Компанією), яка вказує, що процент втрати загальної працездатності складає 25-30 відсотків та повне видужання з подальшою працею у морі можливе через 6/8 місяців після інтенсивної висококваліфікованої реабілітації. Консультативним висновком контрольно-експертної комісії Департамента охорони здоров`я Одеської міської ради по травматології (лікар призначений Компанією), встановлено, що [PERSON] є професійно-непридатним та його втрата працездатності є стійкою та незворотною, що відповідає положенню п. 25.4 Колективної угоди у зв`язку з чим [PERSON] повинен розцінюватися як постійно непридатний для подальшої морської служби на будь-якій посаді і має право на 100% компенсацію. Відповідно до електронної переписки представник позивача звернувся з запитом до представника відповідача про призначення третього лікаря для огляду [PERSON] у серпні 2019 року, однак, на час звернення позивача до суду (у листопаді 2019 року) третій лікар так і не був призначений відповідачем. Таким чином, позивачем повністю дотримано процедуру, яка встановлена колективною угодою моряка щодо огляду моряка, та саме через бездіяльність представника відповідача позивач змушений був звернутися до суду. При цьому, як вказано у колективному договорі обов`язок призначення третього лікаря покладається на компанію (судновласника) та професійну спілку та виключає будь-яку участь моряка. Щодо безґрунтовних посилань відповідача на зазначене у довідці до акту МСЕК «загальне захворювання», замість «професійного захворювання» відмічає наступне. За наявності обставин, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визначаються пов`язаними з виробництвом, спеціальною комісією протягом 10 робочих днів після продовження строку спеціального розслідування у разі потреби можуть бути складені та підписані тимчасові акти за формою Н-1 на потерпілого (потерпілих) для здійснення страхових виплат, що затверджуються керівником органу, який утворив спеціальну комісію. Також, у разі підозри наявності в працівника хронічного професійного захворювання з метою встановлення діагнозу складається санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, що є одним з документів, з урахуванням якого вирішується питання про зв`язок хронічного професійного захворювання з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві постановою КМУ від 17.04.2019 року №337. Вказані акт за формою Н-1 та санітарно-гігієнічна характеристика не були складені на борту судна «Martin», так як вказані документи передбачені українським законодавством та складаються на українських підприємствах. Тому, за відсутності встановлених українським законодавством документів МСЕК було заначено «загальне захворювання» в довідці серії ААВ №165341 від 09.12.2020 року відповідно до встановленої процедури. Щодо посилань представника відповідача на технічну помилку у даті настання нещасного випадку в ухвалі суду про забезпечення доказів у вигляді проведення експертизи та у власне тексті експертизи вказав, що призначена у даній справі судово-медична експертиза не встановлювала жодних фактів щодо дати настання нещасного випадку, а тільки відповідає на питання, пов`язані з втратою працездатності [PERSON] . Тому, зазначення будь-яких технічних помилок у тексті експертизи не спростовує висновків експертизи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та у відсутність відповідача. В судовому засіданні 30.03.2021 року позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні у зв`язку з тим, що позивач не надав доказів порушення його прав відповідачем, а саме, що 27 червня 2018 року джерелом підвищеної небезпеки йому була завдана шкода на борту судна «Martin» та він має право на компенсацію згідно з колективним договором та на відшкодування шкоди згідно з діючим законодавством. В обґрунтування зазначеного представник відповідача зазначив, що звіт про травмування 27.08.2018 року це звіт, яким капітан «Martin» лише констатує, що до нього звернувся [PERSON] та повідомив про травмування. Цей документ не містить відомостей щодо нещасного випадку. У позові позивач вказує дату травмування 27 червня 2018 року, а фактично моряк повідомив про травмування 27 серпня 2018 року, така ж сама дата вказана з його слів в усіх медичних документах окрім експертного висновку. Медичний висновок від 31.08.2018 року цей висновок констатує симптоми: гострий біль в лівому плечовому суглобі і лівій лопатці та діагноз: вивих лівого плечового суглоба без деталей травмування. Звіт про нещасний випадок повна назва цієї форми переведена з англійської на українську мову як «нещасний випадок/повідомлення про пропажу без вісті/ідентифікація небезпеки» тобто вона не підтверджує факт нещасного випадку, як вважає позивач, а фіксує описані позивачем події, та факт того, що «всі об`єкти судна в хорошому стані». Довідки МСЕК позивачу двічі була встановлена тимчасова, а не безстрокова інвалідність, причина інвалідності була зазначена не як трудове каліцтво, а як загальне захворювання. Тобто захворювання, що не перебуває у прямій залежності з нещасним випадком, тобто втрата позивачем працездатності жодним чином не пов`язана з працевлаштуванням моряка на судні. Консультативний висновок цей документ є недопустимим доказом у зв`язку з тим, що в ньому не міститься інформація про дату обстеження [PERSON] , дату підписання висновку та вказано, що травмування мало місце 27.06.2018 року замість 27.08.2018 року. Медична документація Блю Нет Хосппіталз від 01 вересня 2018 року є довідка з госпіталю Блю Нет Хосппіталз з перекладом, яка надана позивачем, де в графі інциденти/нещасні випадки вказано «ні». Таким чином медична документація госпіталю [PERSON] підтверджує тільки факт надання [PERSON] медичної допомоги, а не факт нещасного випадку. Виписка з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення від 19 вересня 2019 року №4601-у п.6 вказаний повний діагноз [PERSON] : остеохондроз шийного відділу хребта з дископатією, килами дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 (до 4 мм), диско генний стеноз хребтового каналу на рівні С5-С6 без вказівки на те, який зв`язок між хворобою хребта та переломом лівої плечової кістки. Довідка міської клінічної лікарні від 07.10.2019 року стосується остеохондрозу шийного відділу хребта, а не перелому лівої плечової кістки. Ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 09.10.2019 року по справі №521/1673/19 зазначена ухвала та справа взагалі не мають ніякого відношення до позову [PERSON] , але як додаток 2, фактично додана ухвала про забезпечення доказів Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року по справі №522/18072/19, яка є недопустимим доказом так як вона не зазначена в додатках до позовної заяви. Також висновок експерта №40 КУ «Одеського обласного бюро судової експертизи» є недопустимим доказом, оскільки судово-медична експертиза була призначена Приморським районним судом м. Одеси з грубим порушенням процесуальних норм. Відповідно до ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів повинна бути розглянута після повідомлення про дату, час і місце судового засідання заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, однак суд не повідомив компанію «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC» , яка в даний час є відповідачем за позовом [PERSON] і тим самим позбавив відповідача права надавати докази і подавати заперечення проти заяви про забезпечення доказів. Судово-медичні експерти у своєму висновку послалися на різні медичні документи надані позивачем, при цьому не взяли до уваги і не дали належну оцінку тому, що в медичних документах вказані різні дати травмування позивача. Це свідчить про те, що експерти виконали свою роботу халатно, без проведення опитування позивача про деталі травмування. У висновку експерта відсутнє обґрунтування того, з якої причини позивачеві встановлена стійка втрата професійної працездатності в максимальному розмірі 50%, хоча у п.п. 4.4.5 таблиці №9 (Наказ МОЗ України №420 від 05.06.2012 року) вказаний відсоток втрати працездатності від 45%. Крім того, встановлення постійної втрати працездатності прямо суперечить двом раніше виданим [PERSON] довідками МСЕК із зазначенням того, що інвалідність встановлена строком на 1 рік, а не безстроково/постійно, так як відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) тільки при наявності анатомічних дефектів, інших необоротних порушень функцій органів і систем організму, у тому числі необоротною втратою (ампутацією) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку. У висновку експерта №40 КУ «Одеського обласного бюро судової експертизи» була надана відповідь на питання щодо травми від 27.06.2018 року, що повністю суперечить позовній заяві та усім медичним документам, де вказано, що травма була отримана не в червні, а в серпні 2018 року. Експерти мали право встановити причинний зв`язок захворювань, однак вони вийшли за межі своєї компетенції та встановили причини та обставини травми. Колективна угода позивач навмисно приховав від суду, що колективна угода, на яку він посилається, є недійсною між сторонами, які підписали угоду (Міжнародною організацією транспортників (ITF) та відповідачем) тому, що вона діяла з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, а позивач повідомив капітана, що він був травмований 27.08.2018 року, але ст. 22-27 вказаної колективної угоди були дійсні між позивачем та відповідачем, тому що це було зазначено у контракті з найму моряка у розділі «Охорона здоров`я та соціальне забезпечення». При цьому незважаючи на дійсність ст. 22-27 колективної угоди, позивач не має право на контрактну компенсацію. Також у відповідності до ст. 25.1 та 25.2 колективної угоди право на компенсацію має тільки той моряк, який був визнаний лікарем призначеним Компанією або спільно призначеним третім лікарем, постійно непрацездатним через нещасний випадок в результаті аварії. Таким чином для отримання компенсації необхідна наявність 3 елементів: аварія, нещасний випадок та постійна непрацездатність моряка, підтверджена лікарем, призначеним Компанією або спільно призначеним третім лікарем. Аварія подія, що спричинила загибель людини або заподіяння їй серйозних тілесних ушкоджень, що сталася внаслідок експлуатації судна або в зв`язку з нею, але в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що мала місце подія, яка спричинила заподіяння тілесних ушкоджень позивачу. Нещасний випадок на виробництві обмежена у часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися в процесі виконання ним трудових обов`язків, унаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Позивач впав самостійно без втручання відповідача, будь-якого впливу на нього небезпечного фактора чи середовища. Щодо призначення третього лікаря [PERSON] до компанії не звертався та не отримував пропозиції про призначення. Замість цього звернувся до Приморського суду м. Одеси про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи, навмисно не надав інформацію відповідачу про призначення експертизи, про її проходження та вважає, що на підставі експертного висновку він має право на компенсацію у зв`язку з втратою працездатності. Позивач порушив вимоги ст. 25 колективного договору, на яку він посилається, а саме: 25.04.2019 року [PERSON] за власним бажанням був обстежений лікарем, призначеним компанією МЦ «Медмарін». Згідно виписки №36 від 25.04.2019 року йому була визначена тимчасова втрата працездатності в розмірі 25-30% і рекомендована висококваліфікована реабілітація протягом 6-8 місяців для повного одужання і роботи в морі, проте позивач від реабілітаційного лікування та від повторного огляду лікарем Компанії відмовився та надав консультативний висновок без інформації про дату обстеження та без дати складання та підписання висновку, тому його не можливо вважати висновком, зробленим лікарем, призначеним моряком чи від його імені. Щодо третього лікаря, який може бути спільно призначений Компанією та професійною спілкою, то як було зазначено, моряк, а ні до компанії, а ні до Професійної спілки не звертався та його представник підтвердив це у судовому засіданні. Також в даній справі ані судом, ані іншим компетентним органом влади будь-якої державної не була встановлена наявність у діях та або бездіяльності та/або рішеннях відповідачів ознак неправомірності, що спричинили хворобу позивача та втрату ним працездатності, отже відсутні підстави для відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у вигляді компенсації у зв`язку з непрацездатністю. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, статей\~11,\~15,\~16,\~22,\~23 ЦК України\~потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Частиною 2\~ст.\~16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Застосування цього способу захисту визначається положенням\~ст. 22 ЦК\~і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82\~ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 23.03.2018\~року між\~ [PERSON] \~та Компанією\~«EAGLE\~SHIP\~MANAGEMENT\~LLC»\~(«ІГЛ\~ШИП МЕНЕДЖМЕНТ\~ЛЛС»)\~був укладений\~Трудовий договір\~(контракт)\~моряка,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~працював на\~посаді матроса\~на т/х\~«Martin»\~(ІМО\~9441350),\~прапор Маршалових\~островів)\~з 27.03.2018\~року. Дата приєднання\~до судна\~ 27\~березня 2018\~року. Щомісячна заробітна плата становить - 1 577 доларів США. Власником судна « [INFO] » в особі її менеджерів є компанія «EAGLE SHIP MANAGEMENT LLC», що підтверджується трудовим договором (контрактом) моряка. (а.с. 8-9 т.1). У контракті вказано, що охорона здоров`я і соціальне забезпечення у відповідності до ст.ст. 22, 23, 24, 25, 26 і 27 колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017. Також у тексті контракту зазначено, що Умови контракту (Всі умови, положення, виключення з правил «колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017» вважаються включеними в цей контракт.) Відповідно до медичного свідоцтва моряка станом на 21 лютого 2018 року [PERSON] вільний від будь-якого захворювання, яке може загостритися під час роботи на морі чи зробити його непридатним для такої роботи або загрожувати здоров`ю інших осіб на борту судна. (а.с.7 т.1) Жодних документів щодо незадовільного стану здоров`я [PERSON] на час укладення контракту матеріали справи не містять. Виходячи з умов контракту, враховуючи, що [PERSON] працевлаштувався на посаду матроса, він відноситься до рядового складу. Відповідно до положень ст.ст. 25.1, 25.2, 25.4 Міжнародного Колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017 (далі по тексту Колективний трудовий договір), моряк, який став постійно непрацездатним через нещасний випадок під час роботи у Компанії, включно з нещасними випадками, що відбулися протягом подорожі на судно чи з судна, та якщо можливість працювати моряком зменшилась через це, за винятком непрацездатності через навмисні дії моряка, відповідно до положень цієї Угоди моряк має право на компенсацію додатково до виплати у випадку хвороби. Непрацездатність моряка повинна бути підтверджена лікарем, призначеним Компанією. Якщо лікар, призначений моряком чи від його імені не згодний з висновком, тоді спільно Компанією та Професійною спілкою може бути призначений третій лікар, та його рішення повинне бути остаточним і обов`язковим для обох сторін. Моряк, працездатність якого, відповідно до п. 25.2 вище, оцінюється в 50% або більше, повинен, з метою виконання цього параграфу розцінюватися як постійно не придатний для подальшої морської служби на будь-якій посаді і має право на 100% компенсацію. Крім цього будь-який моряк, непрацездатність якого оцінюється менш ніж 50%, або визначений призначеним Компанією лікарем, як постійно непридатний для подальшої морської служби на будь-якій посаді, також має право на 100% компенсацію. Будь які розходження у відношенні оцінювання або права вирішуються відповідно до п. 25.2. (а.с. 16-19 т.1) Згідно Додатку\~3 до Колективного трудового договору, якщо ступінь втрати працездатності становить 100%, розмір компенсації для рядового складу становить - 102 308 доларів США ( а. с. 81 82 т.2). Згідно пояснень представника позивача 27.08.2018 року [PERSON] в результаті падіння на ліву руку одержав виробничу травму перелом великого буторка лівої плечової кістки зі зміщенням уламком з відривом сухожилля м`язів обертальної манжети лівого плечового суглобу. Дані обставини підтверджуються звітом про травмування [PERSON] від 27.08.2018 року а.с. 10 зворот -11 т.1 , переклад а.с. 12 т.1 та медичним висновком від 31.08.2018 року відповідно до якого [PERSON] має наступні симптоми: гострий біль в лівому плечовому суглобі і лівій лопатці, діагноз: вивих лівого плечового суглоба». (а.с.10 т.1, переклад а.с. 11 зворот т.1) Відповідно до Консультативного висновку контрольно-експертної комісії Департамента охорони здоров`я Одеської міської ради по травматології, виданого Головним травматологом Поповим О.І. за результатами огляду [PERSON] зазначається наступне: «Розвиток посттравматичного деформуючого артрозу 2 ступеня з контактурою лівого плечового сустава, згідно положень наказу Міністерства охорони здоров`я №347 від 19.11.1996 року («Перелік загальних медичних протипоказань для осіб всіх груп професій для роботи на суднах» п.19), визначає [PERSON] професійно не придатним.(а.с. 15 т. 1) Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №499631 від 18.12.2018 року [PERSON] присвоєно третю групу інвалідності. (а.с 14 т.1) Як вбачається з виписки із амбулаторної карти [PERSON] ТОВ «Медичний центр «Медмарін» від 25.04.2019 року [PERSON] , 1986 року народження проходив 24.04.2019 року медичне обстеження в «Медичному центрі «Медмарін». А результатами обстеження встановлено наступне: Скаржиться на болі в лівому плечовому суглобі, обмеження руху в ньому. В результаті чого наявна тимчасова втрата працездатності. Процент втрати працездатності складає 25-30%. Повне одужання обстеженого і подальша робота в морі можлива через 6-8 місяців після проходження інтенсивної висококваліфікованої реабілітації. Згідно копії медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення на ім`я [PERSON] а.с. 104-108 т. 1, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4601 від 19.09.2019 року а.с. 109 т. 1, листка лікарських призначень а.с. 110 т. 1, картки динаміки лабораторних досліджень а.с. 112 т. 1, динаміки біохімічних показників крові а.с. 113 т. 1, висновку магнітно-резонансної томографії від 02.09.2019 року, УЗО лівого плечового суглобу а.с. 114 зворот т.1 , виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) №9755 а.с 115 т. 1, медичної карти стаціонарного хворого №56246 від 08.10.2019 року з листком призначення а.с. 124 т. 1, амбулаторної історії хвороби від 08.10.2019 року а.с. 133 т.1, обхідного листа для планової госпіталізації від 08.10.2019 року а.с. 134 т.1, опису історії хвороби від 08.10. 2019 року а.с. 137-145 т.1, та виписного епікризу від 28.10.2019 року а.с. 146 т. 1 [PERSON] проходив лікування в КНП «Дунайська обласна лікарня Одеської обласної ради» та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з діагнозом остеохондроз шийного відділу хребта з дископатією, килами дисків С4-С5, С5-С6, С6-С7 (до 4 мм), дискогенний стеноз хребтового каналу на рівні С5-С6, лівостороння брахіоплекспопатія з порушенням рефлекторних, чутливих, нейротрофічних, рухових функцій помірний парез лівої руки та зактирий перелом великого горбика голівки лівої плечової кістки, консолідований після МОС. Постравматична ентезотендинопатія сухожилка над та під остьового м`язів. Синовіїт лівого плечового суглобу. Синдром субакромінального конфлікту. Комбінована контрактура лівого плечового суглоба. /Дегенеративно-дистрофічні зміни шийного відділу хребта. Цервікобрахіалгія зліва. Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи [PERSON] , 1986 року народження експерта №40 виконаного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] отримав травму закритий перелом великого горбика голівки лівої плечової кістки із відривом великого горбка із зміщенням уламків, з відривом сухожилля м`язів обертальної манжети лівого плечового суглоба. У даний час у [PERSON] є наслідки вказаної травми у вигляді посттравматичної ентезотиндинопатії сухожилка надостного та підостного м`язів, синовіїту лівого плечового суглобу, синдрому субакроміального конфлікту, комбінованої контрактури лівого плечового суглобу різко вираженого обмеження рухів у лівому плечовому суглобі, різко вираженого обмеження рухів у лівому ліктьовому суглобі, порушення функції лівої верхньої кінцівки. Згідно з критеріями встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків (Наказ МОЗ України №420 від 05.06.2012 року), а саме, п. 4.4.5. Таблиці 9, різко виражене обмеження рухів у лівому плечовому суглобі та різко виражене обмеження рухів у лівому ліктьовому суглобі тягне за собою втрату професійної працездатності у розмірі 50 %. Характер втрати професійної працездатності постійна. Таким чином, відсоток втрати професійної працездатності, який отримав [PERSON] від падіння на ліву руку під час рейсу на судні «Martin» 27.06.2018 року, в результаті чого ним було отримано перелом великого бугорка лівої плечової кістки зі зміщенням уламків з відривом сухожилля м`язів обертальної манжети лівого плечового суглоба, складає 50%. З наслідками травми, що вказані вище, тобто з різким порушення функції лівої верхньої кінцівки у вигляді посттравматичної ентезотендинопатії сухожилка надостного та підостного м`язів, синовіїту лівого плечового суглобу, синдрому субакроміальногоконфлікту, комбінованої контрактури лівого плечового суглобу різко вираженого обмеження рухів у лівому плечовому суглобі, різко вираженого обмеження рухів у лівому ліктьовому суглобі, порушення функції лівої верхньої кінцівки [PERSON] є непридатним для роботи на суднах морського флоту за станом свого здоров`я. (а.с. 87-103 т.1) На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що наявна втрата у [PERSON] професійної працездатності у розмірі 50% є наслідком нещасного випадку, падіння на ліву руку під час рейсу на судні «Martin». Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Виходячи з встановлених по справі обставин, положень діючого законодавства, та положень контракту моряка, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача компенсація за трудовим контрактом у розмірі - 102 308 доларів США, оскільки позивач за умовами контракту відноситься до рядового складу. Втрата його професійної працездатності становить 50%. Моряк, ступінь непрацездатності якого оцінена як 50% і вище, за умовами колективної угоди, вважається постійно непридатним для подальшої морської служби на любій посаді і має право на отримання 100% компенсації. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача, що захворювання позивача не перебуває у прямій залежності з нещасним випадком, тобто втрата позивачем працездатності жодним чином не пов`язана з працевлаштуванням моряка на судні, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи, а саме медичним свідоцтвом моряка від 21 лютого 2018 року, згідно якого [PERSON] вільний від будь-якого захворювання, яке може загостритися під час роботи на морі чи зробити його непридатним для такої роботи або загрожувати здоров`ю інших осіб на боту судна та звітом про травмування [PERSON] від 27.08.2018 року а.с. 10 зворот -11 т.1 , переклад а.с. 12 т.1 та медичним висновком від 31.08.2018 року, відповідно до якого [PERSON] має наступні симптоми: гострий біль в лівому плечовому суглобі і лівій лопатці, діагноз: вивих лівого плечового суглоба». (а.с.10 т.1, переклад а.с. 11 зворот т.1), а також іншими матеріалами справи. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на виписку із амбулаторної карти [PERSON] ТОВ «Медичний центр «Медмарін» від 25.04.2019 року, згідно якої у [PERSON] , наявна тимчасова втрата працездатності. Процент втрати працездатності складає 25-30%., оскільки іншими доказами доведено, що втрата працездатності [PERSON] складає 50%. Крім того, відповідач третього лікаря у відповідності до Міжнародного Колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017 не призначив. Також не доведено, що [PERSON] не дотримався рекомендації з проходження інтенсивної висококваліфікованої реабілітації, про яку зазначено у виписці із амбулаторної карти [PERSON] ТОВ «Медичний центр «Медмарін» від 25.04.2019 року, оскільки він проходив лікування в КНП «Дунайська обласна лікарня Одеської обласної ради» та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України». Необґрунтованим також є посилання на недопустимість висновку комісійної судово-медичної експертизи [PERSON] , 1986 року народження експерта №40 виконаного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року, оскільки дана ухвала не оскаржувалась відповідачем в апеляційному порядку та не скасована судом вищої інстанції. Крім того, представник відповідача не звертався до суду з клопотанням щодо призначення повторної чи додаткової експертизи. Також не обґрунтованим є посилання відповідача щодо дати нещасного випадку зазначеної в експертизі, оскільки висновком експертизи не встановлювалась дата падіння моряка, експертиза призначалась з метою встановлення працездатності моряка. Дата «27.06. 2018 року» вказана помилково, про те, що падіння сталося саме 27.08.2018 року, свідчить звіт про травмування [PERSON] від 27.08.2018 року а.с. 10 зворот -11 т.1 , переклад а.с. 12 т.1 та медичний висновок від 31.08.2018 року відповідно до якого [PERSON] має наступні симптоми: гострий біль в лівому плечовому суглобі і лівій лопатці, діагноз: вивих лівого плечового суглоба». (а.с.10 т.1, переклад а.с. 11 зворот т.1) Необґрунтованим є і посилання відповідача в запереченнях на те, що щодо призначення третього лікаря, який може бути спільно призначений Компанією та професійною спілкою, моряк, а ні до компанії, а ні до Професійної спілки не звертався спростовується електронною перепискою між представниками сторін від 02.08.2018 року, від 21 серпня 2019 року, 17 грудня 2019 року, 24 грудня 2018 року а.с. 91-94 т. 2. При цьому в Колективному трудовому договорі не передбачено, що саме на прохання моряка призначається третій лікар, про його не згоду з висновком лікаря, призначеного Компанією свідчить його звернення за юридичною допомогою, звернення в медичні установи та до суду. Однак відповідач третього лікаря так і не призначив. Не підтверджено відповідачем належними доказами також і недійсність Міжнародного Колективного трудового договору Міжнародного переговорного форуму Міжнародної федерації профсоюзів працівників транспорту та Міжнародної ради морських роботодавців 2015-2017. Щодо посилання позивача у позові на ст. 1187, 1195, 1197, 1202 ЦК України, як на підставу відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та стягнення втраченого заробітку, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з позовної заяви та пояснень наданих представником позивача в судовому засіданні 27.08.2018 року [PERSON] в результаті падіння на ліву руку одержав виробничу травму перелом великого буторка лівої плечової кістки зі зміщенням уламком з відривом сухожилля м`язів обертальної манжети лівого плечового суглобу. Отже, дана травма позивача є нещасним випадком, а не виникла внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Тому підстав для стягнення шкоди за ст. 1187 ЦК України у суду не має. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку, оскільки не доведено позивачем, що з вини відповідача сталася травма у позивача, а також не доведено розмір середнього заробітку, оскільки відповідно до висновку експертизи у позивача втрата професійної працездатності у розмірі 50% та третя група інвалідності, загальне захворювання, строком до 01 січня 2023 року, що не говорить про те, що він не може взагалі виконувати будь яку роботу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.(ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку щодо часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за трудовим контрактом у розмірі - 102 308 доларів США. В іншій частині позову суд відмовляє у зв`язку з його недоведеністю.

Outcome: partial