Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Між позивачем та відповідачем було розірвання шлюб Києво-Святошинським районним судом Київської області 11 червня 2018 року. З часу припинення спільного проживання відповідач абсолютно ніяк не піклується про сина, матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з дати звернення до суду з заявою і до його повноліття. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, відзиву на позовну заяву до суду не подав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення ( незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно акту депутата Мироцької сільської ради від 05 листопада 2019 року [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] в місті Буча (зі слів). З часу припинення спільного проживання відповідач абсолютно ніяк не піклується про сина, який перебуває на утриманні позивача, матеріальної допомоги не надає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Витрати по оплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved