Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що на підставі судового рішення з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], - в розмірі 500,00 гривень, щомісячно, починаючи з 16 травня 2012 року й до досягнення повноліття донькою, тобто до [INFO] Утім, у теперішній час [PERSON] звернулась з даним позовом в суд, посилаючись на те, що стороною відповідача аліменти тривалий час не сплачуються, просила суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 2500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилася, але від особи надійшла заява, в якій сторона підтримала заявлені вимоги та просила провести судове засідання у відсутність сторони позивача у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області 25 червня 2008 року, [INFO] року народилася [PERSON], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №34425535 на підставі виконавчого листа №2/1519/8579/2012, виданого 08 серпня 2012 року Малиновським районним судом міста Одеси, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], - в розмірі 500,00 гривень, починаючи з 16 травня 2012 року й до досягнення повноліття донькою, тобто до [INFO] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом звернуто увагу на той факт, що відомості щодо працевлаштування відповідача у матеріалах справи відсутні. Суд також враховує, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 1860,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 3723,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років - 1860,00 х 0,5 = 930,00 гривень. У зв'язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю визначення аліментів в даному випадку у твердій грошовій сумі. Виходячи з того, що обов'язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, суд вбачає обґрунтованим збільшити розмір аліментів до 1200,00 гривень - з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, суд вбачає доцільним роз'яснити сторонам, що в силу ст. 181 ч.ч.8,9 СК України, якщо зокрема батьки ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідач регулярно не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим сторона позивача просила суд стягнути аліменти з відповідача за минулий час, а саме: з 01 січня 2015 року до 30 листопада 2017 року. Дійсно, відповідно до ст. 194 ч. 1 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Як регламентує закон, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Жодного доказу на підтвердження обставин у позовній заяві щодо несплати [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] - за період: з 01 січня 2015 року до 30 листопада 2017 року, стороною позивача суду не представлено. Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial