Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , де третя особа [PERSON] , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час розгляду справу подала уточнений позов до фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] , де третя особа Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилалася на те, що 03 жовтня 2017 року о 14 годині 15 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, і яким під час зіткнення керував [PERSON] . Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про визнання [PERSON] виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09 листопада 2017 року вартість відновленого ремонту автомобіля «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , складає 533385,86 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач [PERSON] просила суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь матеріальні збитки, спричинені ДТП у розмірі 519118 грн. 73 коп., стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 155000 грн., а також стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] та [PERSON] судовий збір в розмірі 6750 грн.(а.с.2-7, 64-69 т.1). Не погодившись із первісним позовом фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , яку в ході розгляду справи замінив належним відповідачем [PERSON] , де третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (а.с.83-86, 136-137, 191-192 т.1). В обґрунтування позову посилався на те, що 03 жовтня 2017 року о 14 годині 15 хвилин у м. Дніпрі по Полтавському шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При цьому саме порушення правил дорожнього руху з боку останнього привели до дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин позивач за зустрічним позовом вважає, що діями [PERSON] йому спричинено матеріальну шкоду в розмірі 429 074,61 грн., яку він і просив стягнути з відповідача на його користь, а також покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року відкрито провадження по справі (а.с.35 т.1). Протокольною ухвалою суду від 26 грудня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (а.с.70 т.1). Ухвалою суду від 25 січня 2018 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] , де третя особа Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , де треті особи - [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, об`єднавши їх в одне провадження (а.с.109 т.1). В судовому засіданні 07.03.2018 представники сторін [PERSON] та [PERSON] надали свої пояснення по справі (а.с.183 т.1). В судовому засіданні 30.03.2018 за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом [PERSON] відбулася заміна відповідача з [PERSON] на [PERSON] (а.с.193 т.1). 13 квітня 2018 року оголошено перерву за клопотанням представника позивача за первісним позовом [PERSON] у зв`язку із його хворобою (а.с.200 т.1). 11 травня 2018 року по справі оголошено перерву за клопотанням [PERSON] для ознайомлення з матеріалами справи (а.с.212 т.1). 07 червня 2018 року свої пояснення в судовому засіданні надали [PERSON] та [PERSON] , досліджено матеріали цивільної та адміністративної справ (а.с.220-221 т.1). 18 червня 2018 року по справі оголошено перерву у зв`язку із неявкою позивача (а.с.225 т.1). 10 липня 2018 року по справі оголошено перерву за клопотанням представника позивача [PERSON] (а.с.235 т.1). 01 серпня 2018 року по справі оголошено перерву у зв`язку із неявкою спеціаліста КП «Дніпродорсервіс» та експертів [PERSON] , [PERSON] (а.с.246 т.1). 14 серпня 2018 року в судовому засіданні надали пояснення експерти [PERSON] та [PERSON] , а також спеціаліст КП «Дніпродорсервіс» [PERSON], позивач за зустрічним позовом ФОП [PERSON] (а.с.10 т.2). 30 серпня 2018 року в судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] (а.с.24 т.2). 23 жовтня 2018 року по справі оголошено перерву за клопотанням представника позивача [PERSON] (а.с.37 т.2). 13 листопада 2018 року по справі оголошено перерву для ознайомлення з клопотанням представника відповідача [PERSON] про призначення судової автотехнічної експертизи (а.с.50 т.2). Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року по справі призначено судову автотехнічну експертизу, на час проведення якої провадження в справі зупинено (а.с.66-67 т.2). Ухвалою суду від 26 липня 2019 року відновлено провадження у справі у зв`язку із проведенням судової автотехнічної експертизи (а.с.97 т.2). 22 серпня 2019 року задоволено клопотанням представника відповідача [PERSON] та викликано до суду експерта [PERSON] (а.с.106 т.2). 24 жовтня 2019 року по справі оголошено перерву у зв`язку із неявкою експерта, який перебуває у відпустці (а.с.142 т.2). 27 листопада 2019 року у судовому засіданні свої пояснення надав експерт [PERSON] та за клопотанням представників сторін оголошено перерву перед судовими дебатами (а.с.150 т.2). 19 грудня 2019 року по справі ухвалено рішення. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] підтримала позов та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Зокрема, пояснила, що автомобіль «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , було придбано для комерційних цілей і саме 03 жовтня 2017 року вона попросила [PERSON] перегнати його з СТО. На теперішній час автомобіль не відремонтовано. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Проти зустрічного позову заперечував. Суду пояснив, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року виним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 03 жовтня 2017 року, визнано [PERSON] , який під час ДТП перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а отже останній як роботодавець несе відповідальність за заподіяну його працівником шкоду (а.с.119-124 т.1). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ФОП [PERSON] надав відзив на первісний позов, який підтримав та просив у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити (а.с.96-98 т.1). Представник відповідачів за первісним позовом та позивача і третьої особи за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Зокрема пояснив, що не зважаючи на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року про визнання [PERSON] винним у адміністративному правопорушенні, в судовому засіданні встановлено, що саме неналежна поведінка [PERSON] , як учасника дорожнього руху, призвела до ДТП, яка сталася 03 жовтня 2017 року, проте протокол щодо нього не складено. Просив суд також звернути увагу на те, що позивач [PERSON] не надала суду доказів її попереднього звернення після ДТП до страхової компанії за відшкодуванням шкоди. Просив зустрічний позову задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] позов не визнав, оскільки ним порушено правила дорожнього руху не було. На місці ДТП працювали працівники поліції, які склали протокол на [PERSON] і якого і визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка, вислухавши експертів, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали адміністративної справи №199/7132/17, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вулиці Полтавське шосе та вулиці Березанівська в м. Дніпро, порушив вимоги п.п.10.1, 10.3 ПДР України, під час зміни напрямку руху та перестроюванні не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який належить позивачу [PERSON] на праві власності. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., яка не оскаржувалася та набрала чинності 07.11.2017 (а.с.33 т.1). Відповідно до ч.ч.4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Судом також встановлено і визнано сторонами по справі, що автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, на праві власності належить ФОП [PERSON] , з яким [PERSON] перебуває у трудових відносинах. Відповідно до положень ст. ст. 1187, 1188 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, та відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вимогами ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09 листопада 2017 року вартість відновленого ремонту автомобіля «RENAULT MASTER», державний номерний знак [NUMBER] , складає 533385,86 грн. (19-31 т.1). Автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] застрахований згідно Полісу №АК/1307749 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (а.с.63 т.1). Представник відповідачів за первісним позовом [PERSON] посилається, як на одну з підстав для відмови у задоволенні позову на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, у п.56 якої визначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Проте, саме під час даної справи, суд не може погодитися з таким посиланням представника відповідача, оскільки позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулася до суду у листопаді 2017 року. На момент її звернення до суду із даним позовом, діяла правова позиція Верхового Суду України про те, що в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди. Таким чином, пред`явлення позову у листопаді 2017 року до винної особи позивачем у даній справі є правомірним. На 04 липня 2018 року розгляд даної цивільної справи перебував на той стадії розгляду, коли уточнити та/або змінити позов чинним ЦПК України не передбачалося. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09 листопада 2017 року риночка вартість автомобіля марки «RENAULN MASTER», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 519 319,74 грн., вартість матеріальної шкоди на момент проведення дослідження складає 465310,49 грн. Крім того, експертом зазначено, що відновлення автомобіля є економічно недоцільним (а.с.19-31 т.1). За таких обставин, враховуючи час протягом якого розглядалася цивільна справа, складність справи, обсяг досліджених доказів по справі, з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09 листопада 2017 року,постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року, якою [PERSON] визнано винним у ДТП, суд вважає необхідним задовольнити первісний позов частково та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок матеріальної шкоди суму в розмірі 465 310 грн. 49 коп. Як роз`яснив у п. 14 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Таким чином, з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 09 листопада 2017 року, про те, що ремонт пошкодженого автомобіля є економічно недоцільним, суд вважає слушними доводи представника відповідачів [PERSON] , а тому приходить до висновку про зобов`язання [PERSON] передати фізичній особі-підприємцю [PERSON] автомобіль марки «RENAULN MASTER», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , після відшкодування в повному обсязі [PERSON] матеріальної шкоди фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Такий висновок суду також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в Постанові від 04 квітня 2019 року, справа № 758/8578/15-ц, та в Постанові від 02 жовтня 2019 року, справа № 164/342/17. Щодо спричиненої моральної шкоди, то суду зазначає таке. Відповідно до ч.1, п.п.2,3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Із роз`яснень наведених у п.5 даної постанови Пленуму вбачається, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль у зв`язку із пошкодженням автомобіля, підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Взагалі сама участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., оскільки саме діями останнього позивачу за первісним позовом [PERSON] спричинено моральну шкоду. З огляду на встановлені судом обставини, те, що саме дії [PERSON] призвели до ДТП, а вина [PERSON] не встановлена, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, за первісним позовом слід стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 4653 грн. 10 коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] - 50 грн. 00 коп. За зустрічним позовом судові витрати слід віднести на позивача за зустрічним позовом ФОП [PERSON] .

Outcome: partial