Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

У листопаді 2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 травня 1969 року виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих міського житлового управління її батькові [PERSON] був виданий ордер № 3163 на вселення у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на сімю із чотирьох осіб: на батька позивача [PERSON], його дружину [PERSON] та дітей [PERSON] (відповідача) та [PERSON] (позивача). На теперішній час наймач [PERSON] та його дружина померли. Окрім відповідач в спірній квартирі зареєстровані також її повнолітні діти. Проте, відповідачі по справі вже довгий час не проживають в квартирі, не цікавляться житловим приміщенням, їх речі в квартирі відсутні. У звязку із знаходження відповідачів на реєстраційному обліку по зазначеній адресі, позивач не може отримати субсидію. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала (а.с. 44). У судове засідання відповідачі повторно не зявилися, хоча про час, день та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи суду або заперечень стосовно позовних вимог позивача не надали. У судове засідання представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 36). У судове засідання представник третьої особи - Запорізької міської ради не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвали законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до чинного законодавства України (а.с. 42). Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2018 року провадження у цій справі відкрито, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.30). Відповідно до ч. 1\~ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин. Врахувавши заяви позивача та представників третіх осіб, суд ухвалою від 12.02.2019 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, вислухавши думку представника позивача та показання свідків, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що квартира № 30 по вул.. Комарова у будинку № 6-а у м. Запоріжжі належить до державного житлового фонду. Відповідно до ордеру № 3163 від 23 травня 1969 року, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради депутатів трудящих міського житлового управління квартира № 30 по вул.. Комарова у будинку № 6-а у м. Запоріжжі була надана [PERSON], на родину у складі чотирьох чоловік, а саме: [PERSON] чоловік; його дружину [PERSON] та дітей [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу) та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу). Квартира не приватизована (а.с. 13). Наймач [PERSON] та його дружина [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12). На теперішній час в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 14, 24-26). Проте, відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] по справі з 1993 року в квартирі не проживають без поважних причин, що підтверджується відповідними актами (а.с. 15-17), не цікавляться житловим приміщенням, їх речі в квартирі відсутні. У звязку із знаходження відповідачів на реєстраційному обліку по зазначеній адресі, позивач не може отримати субсидію. Положеннями ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положення п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до ст.\~71\~ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У ст.\~72\~ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або членів його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.\~В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з зазначених правових норм, підставами для визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою є обовязкова сукупність двох обставин: - відсутність особи за місцем реєстрації понад встановлені строки; - неповажність причини такої відсутності особи. Судом встановлено, що з 1993 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спірній квартирі не проживають, позивач перешкоди щодо проживання останніх у даній квартирі не створює. Таким чином, у суду є всі підстави визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 308 в будинку № 6-а по вулиці Комарова в м. Запоріжжі, оскільки останні не мешкають по зазначеному адресу понад шість місяців без поважних причин. Аналізуючи перелічені\~норми цивільного\~права,\~взявши до\~уваги надані\~стороною позивача\~докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~до [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~про визнання\~осіб такими,\~що втратили\~право користування\~жилим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved