Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , укладений 13.10.2017 року у Херсонському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №1291. Від шлюбу мають неповнолітнього сина. Позивач вказує, що поступово сімейне життя погіршилося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, припинили вести спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним. За таких обставин просить суд задовольнити її вимоги, шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. від 11.12.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, заперечував проти розірвання шлюбу. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2017 року у Херсонському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №1291, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серія [NUMBER] . Шлюбні стосунки між подружжям припинені. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому суд вважає можливим відновити позивачу дошлюбне прізвище. Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 420,40 грн. за Ѕ частину, сплаченого судового збору.

Outcome: approved