Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26.11.2008 року до позивача по справі звернулась жителька [ADDRESS] [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки аліменти від батька своєї дитини [PERSON] згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.1998 року про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], вона не отримувала. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено вищевказану допомогу та за період з 01.11.2008 року по 31.10.2013 року їй було виплачено кошти в розмірі 32 017,80 грн. Відповідно до чинного законодавства виплачені [PERSON] кошти у вигляді тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, підлягають поверненню до Державного бюджету батьком дітей [PERSON], тому позивач просить стягнути зазначену суму коштів з відповідача. В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача Кравець І.В. попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Також в заяві зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання (24.04.2015 року та 13.05.2015 року) не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на вищезазначене, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку та позицію представника позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.1998 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження дітей а.с. 25, 26), проте вказаних коштів мати дітей не отримувала, що підтверджується довідками відділу ДВС Вінницького РУЮ про неотримання аліментів (а.с. 6, 8, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 22, 24), тому на підставі поданих нею до органу праці та соціального захисту населення Вінницького району заяв [PERSON] було призначено соціальну допомогу. Дійсно, [PERSON] отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на загальну суму 32 017,80 грн. за період часу з 01.11.2008 року по 31.10.2013 року, що підтверджується довідкою від 01.04.2015 року про виплату тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с. 3 - 4). Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно пункту 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової державної допомоги. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги, є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved