Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У лютому 2017 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] до Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), в якій позивач вказав на те, що 25 листопада 2004 року помер [PERSON], який приходився позивачу, [PERSON], далеким родичем. В період з 1997 року та по день смерті [PERSON], позивач проживав разом з померлим за адресою: Кіровоградська область, с. Каніж, вул. Берегова (Свердлова), буд. 32, що підтверджується довідкою Канізької сільської ради від вих. № 317 від 03.02.2017 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме земельна ділянка розміром 5,80 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 0113732 виданого Новомиргородською районною державною адміністрацією 30 вересня 1996 року. Позивач проживав з [PERSON] в одному будинку більше пяти років, вів спільне господарство, доглядав його, коли останній хворів, ніс витрати по похованню [PERSON] На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за ним право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25.11.2004 року, на земельну частку (пай)в колективному сільськогосподарському підприємстві «Відродження», площею 5,80 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав повністю, оскільки викладені у позові обставини відповідають дійсності. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2004 року помер [PERSON], що підтверджується копією листа Новомиргородського РВ ДРАЦС від 31.01.2017 року № 187-03\\03-01-05 та копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 12.07.2017 року № 48390566. За життя померлий [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві Відродження, розміром 5,80 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР № 0113732, виданого 30.09.1996 року на підставі рішення Новомиргородської райдержадміністрації від 18.09.1996 року № 391-р. В період з 1997 року та по день смерті [PERSON], позивач проживав разом з померлим за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Каніж, вул. Берегова (Свердлова), буд. 32, що підтверджується копією довідки Канізької сільської ради від вих. № 317 від 03.02.2017 року, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а також поясненнями представника відповідача сільського голови Канізької сільської ради [PERSON] Позивач проживав з [PERSON] в одному будинку більше пяти років, вів спільне господарство, піклувалися один про одного, допомагав по похованню [PERSON], дані обставини також підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, інші спадкоємці відсутні. Згідно із Указом Президента України від 08.08.1995 р. № 270 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям, Законом України Про колективне сільгосппідприємство - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгосппідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог статей 1217, 1218, 1225, 1267 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проаналізувавши викладені вище норми цивільного та земельного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі відсутність відомостей про інших спадкоємців, відсутність інформації про відмову позивача від спадщини, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належними доказами, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved