Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив визначити порядок користування земельною ділянкою (0,1208 га) по вул. Лянгуса, 12 в м. Новограді-Волинському, виділивши йому у користування 30/100 частин земельної ділянки, де розташовані його частина житлового будинку з господарськими будівлями. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу від 10.10.1995 року йому належить 30/100 частин житлового будинку по вул. Лянгуса, 12 в м. Новограді-Волинському. Відповідачу належить 28/100 ідеальних частин вказаного будинку. Крім того, 42/100 частин будинку належить третім особам по справі. Будинок наразі поділений в натурі, однак земля перебуває у спільному користуванні сторін. Позивач бажає приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться його власність і для цього необхідно встановити порядок користування спільною земельною ділянкою. Також позивач отримав загальний план розташування земельної ділянки та погодження зовнішніх меж земельною ділянки в натурі. В добровільному порядку спір вирішити немає можливості, оскільки між сторонами не досягнуто згоди. З метою захисту своїх прав змушений звернутись до суду. [PERSON] в зустрічному позові, уточнивши вимоги, просила встановити порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Лянгуса, 12 в м. Новограді-Волинському загальною площею 0,1208 га виділивши їй 33/100 частин земельної ділянки, [PERSON] 22/100 частин, а решту власникам квартири № 2. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Просили суд обрати варіант поділу № 1 або № 4, категорично заперечували проти запропонованого експертом варіанту № 5 порядку користування земельною ділянкою. Відповідач за первісним позовом та її представники в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримали, просили задовольнити. Просили встановити порядок користування земельною ділянку відповідно до варіанту № 5 висновку експерта. Категорично проти варіантів №№ 1 та 4. Треті особи за первісним позовом не заперечували проти встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом просили суд використати будь-який запропонований експертом варіант поділу, крім варіанту № 5. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.10.1995 року є власником 30/100 ідеальних частин житлового будинку № 12 по вул. Лянгуса в м. Новограді-Волинському Житомирської області (а.с. 4). Відповідачу за первісним позовом [PERSON] згідно договору дарування від 06.11.2015 року належить 28/100 ідеальних частин вказаного житлового будинку (а.с. 5). Також 42/100 ідеальних частин у праві власності на спільний будинок зареєстровано за відповідачами за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно свідоцтва-131 про право власності на житло від 03.11.2006 року (а.с. 196). Таким чином, судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку № 12 по вул. Лянгуса в м. Новограді-Волинському Житомирської області, який поділений між ними в натурі (згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/500/16-ц від 11.08.2017 року). Земельна ділянка за вказаною адресою загальною площею 0,1208 га сформована і виготовлена технічна документація з кадастровим номером 1811000000:00:013:0346 (а.с. 21-24). Згідно висновку експерта № 397/18 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.09.2018 року сторонам запропоновано пять варіантів порядку користування земельною ділянкою по вул. Лянгуса, 12 в м. Новограді-Волинському відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок та встановленому порядку користування господарськими спорудами ([PERSON] 33/100 ідеальних частин, [PERSON] 28/100 ідеальних частин, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 42/100 ідеальних частин) (а.с. 214-253). В силу положень статей\~21,\~24,\~41\~Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з\~урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Стаття 377 ЦК України встановлює, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічні положення закріплені і в ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Порядок користування спільною земельною ділянкою визначений ст. 88 Земельного кодексу України, згідно якої володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а ч. 4 ст. 120 цього кодексу визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються сторони, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки позивач має право на виділення йому у користування частини земельної ділянки, що відповідає його частині у праві власності на спільний будинок. Також позивач та відповідачі за зустрічним позовом мають право на реалізацію своїх прав по виділенню у користування належної їм частини земельної ділянки, приватизації земельної ділянки, що перебуває у їх користуванні. Одночасно вимоги про виділення [PERSON] 33/100 ідеальних частин земельної ділянки, а [PERSON] 22/100 ідеальних частин не грунтуються на матеріалах справи, не підтверджуються доказами, тому наявні правові підстави для часткового задоволення зустрічного позову. Враховуючи фактично встановлений порядок користування спільною земельною ділянкою, стійкі неприязні відносини між сторонами по справі, побажання учасників справи, їх категоричні неприйняття певних варіантів поділу, запропонованих експертом, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою за запропонованим варіантом № 3 висновку експерта, в якому враховано як збереження ідеальної частки сторін у праві власності на жилий будинок, так і можливість нормального користування сторонами земельною ділянкою. Також позивачем долучено оригінал квитанції про оплату послуг експерта у розмірі 6578 грн., які відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України слід стягнути з учасників справи в дольовому порядку на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: partial