Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 24.08.2006 року. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає про те, що близько року разом вони не проживають, сім'я розпалася і за цей час ніхто з них не зробив крок до примирення, причиною цього є їх непорозуміння, різні підходи до життя, різні характери. В позовній заяві міститься прохання про залишення їй прізвища «[PERSON]», яке в неї було на момент укладення шлюбу. Позивач в судовому засіданні відсутня, до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути дану справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, письмовою заявою просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги позивача, після розірвання шлюбу просить залишити йому прізвище [PERSON]. При вищевикладених обставинах, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах оскільки відповідач надав письмову заяву про згоду розірвати шлюб та незаперечує проти позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 2006 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції, Чернігівської області, Україна (а.с.12). Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5), яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.7). Сторони протягом року разом не проживають. Позивач зазначає про те, що близько року разом вони не проживають, сім'я розпалася і за цей час ніхто з них не зробив крок до примирення, причиною цього є їх непорозуміння, різні підходи до життя, різні характери. Подальші шлюбні відносини суперечать інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач у своїй заяві просить розглянути позов за його відсутності та задовольнити його. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У зв'язку з задоволенням позовних вимог судові витрати та витрати на правову допомогу пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею при зверненні до суду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved