Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської радизвернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] являється одинокою матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які вилучені з сім`ї і на сьогоднішній день перебувають в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Відповідач не працює, у родині відсутні будь-які джерела доходу, неналежно виконує батьківські обов`язки по утриманню та збереженню здоров`я своїх синів, свідомо уникає можливості забрати дітей додому. Тому позивач просив відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей, питання подальшого влаштування останніх покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється одинокою матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (а.с.3,4). Дані про батьків дітей внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - зі слів матері (а.с.10,11). Згідно довідки Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області, [PERSON] та її сини [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,13). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації від 01.12.2020 № 72-ОД дітей взято на облік, як таких що опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.19). За рішенням виконавчого комітету Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області від 30.10.2020 року № 45 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] вилучені із сім`ї та влаштовані 30.11.2020 року до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де на сьогоднішній день і перебувають. За інформацією Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації від 01.12.2020 № 780/01-13 (а.с.20). Відповідач [PERSON] не працює, належним чином не забезпечує неповнолітніх дітей, у родині відсутні будь-які джерела доходу. У характеристиках дітей Стецьківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Сумської райони ради Сумської області зазначено, що мати недостатньо приділяє уваги вихованню і навчанню дітей, не відвідує батьківські збори, не виходить на контакт з учителями, не цікавиться шкільним життям дітей. Категорично відмовляється від співпраці зі школою та спеціалістами Стецьківської сільської ради, яким не вдалося потрапити в будівлю для якісного обстеження житлових умов, про що свідчить доповідна записка комісії, до якої входили заступник директора закладу загальної середньої освіти та спеціаліст сільської ради (а.с.16,17). За інформацією Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області стало відомо, що після повного медичного обстеження в обох дітей виявлено порушення зору, що потребує негайної корекції (діти потребують носіння окуляр та капель). Матір не відреагувала на це й не надала коштів на лікування дітей, хоча не звільнена від їх утримання в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Для вирішення цього питання 27.01.2021 року Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації зверталася до Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області з проханням провести відповідну роботу з [PERSON] щодо належного виконання нею своїх батьківських обов`язків по утриманню та збереженню здоров`я своїх синів. Вищевказана структура надала відповідь, що під час неодноразових виїздів двері ніхто не відчиняв, з матір`ю зустрітися не вдалося (інформація від 03.02.2021 № 833). Також мати 11.06.2021 року не з`явилася в Інклюзивно-ресурсний центр № 1 Сумської міської ради дл проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку [PERSON] , який за діагностикою фахівців Сумського центру соціально психологічної реабілітації дітей області потребує визначення типу програми для подальшого навчання (а.с.29,30). На підставі наказу Міністерства соціальної політики України від 03.02.202 року № 48 «Про затвердження примірного порядку передання документації щодо дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування та осіб з їх числа, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, від служб у справах дітей районних державних адміністрацій до служб у справах дітей виконавчих органів міських рад» справи дітей передано зі Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, де відповідно до наказу від 09.03.2021 року діти взяті на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням матері від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.27). 13.04.2021 року комісія у складі спеціалістів Управління «Служба у справах дітей» виїжджала для обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , але в будинок не потрапили (вдома нікого не було), хоча попередньо [PERSON] була попереджена в телефонному режимі про час зустрічі. У день обстеження відповідач на телефонні дзвінки не відповідала, скидувала виклик, а потім стала не в зоні доступу. Матері було залишено запрошення до Управління «Служба у справах дітей» СМР на 15.04.2021 року, зустріч відбулася 19.04.2021 року, під час якої проведена профілактична бесіда щодо батьківських обов`язків, наголошено на відповідальності відносно їх не виконання, відповідач була повідомлена про закінчення терміну 30.08.2021 року перебування [PERSON] та [PERSON] в Сумському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. Матері була пояснена процедура щодо повернення дітей (а.с.36). За інформацією Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області відповідач відвідує дітей у закладі, привозить їм фрукти та солодощі, підтримує з ними контакт. На консультації у психолога вона висловлює бажання забрати дітей, дуже сумує за ними, але не знаходить роботу і не має коштів на їх утримання і лікування. Мати йде на контакт із спеціалістами закладу, але вона в силу своїх індивідуальних особливостей дуже важко сприймає суть рекомендацій психолога й адміністрації. Були випадки, коли мати приходила до центру, не спілкувалася з дітьми, залишала передачу із запискою, без повідомлення співробітникам про свій візит. Так було і 26.08.2021 року, тому нагадати їй про закінчення терміну перебування її дітей в закладі адміністрації центру не вдалося (а.с.32). Працівники Управління «Служба у справах дітей» неодноразово намагалися вийти на контакт з [PERSON] , але безрезультатно. Для вирішення проблеми було підключено Стецьківський заклад загальної середньої освіти, працівники якого повідомили, що [PERSON] за місцем проживання не має, переховується, не виходить на контакт. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 13.04.2021, останньої, незважаючи на попередню домовленість, вдома не було, на телефонні дзвінки не відповідала, будинок потребує ремонту (а.с.35). Отже, вищезазначені факти свідчать про те, що мати не виявляє певного бажання, свідомо уникає можливості забрати дітей додому, нехтує своїми обов`язками з виховання синів. Зазначені обставини суд вважає встановленими, оскільки вони підтверджуються також матеріалами справи, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44- сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно Принципу 5 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною мблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитині, яка є неповносправною фізично, психічно або соціально, мають бути забезпечені спеціальні режим, освіта і піклування, необхідні з огляду на її особливий стан. Поведінка відповідача свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову зиховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних лінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати ргану опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. В частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд виходить з того, що особи, у яких відібрано дітей, без позбавлення їх батьківських прав, повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Доказів на звільнення відповідача від сплати аліментів нею не надано. За наведених обставин позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved