Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] року, та [PERSON], [INFO], також стягнути аліменти на користь [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно до досягнення молодшою дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказує на те, що 19 грудня 2011 року у виконкомі Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області позивач уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач не працює та знаходиться на обліку управління соціального захисту по догляду за дитиною до трьох років.. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, [PERSON] не має. Відповідач має постійне місце роботи та працює, але коштів, які він добровільно виділяє на сім`ю, недостатньо для забезпечення утримання її та дітей. В даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, прийнявши визнання відповідачем позову, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 19 грудня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис - № 66 (а. с. 3). Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей - сина, [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис - № 94 (а. с. 4), та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видано виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис - № 117 (а. с. 5). Сини, [PERSON] та [PERSON], проживають разом з матірью, і на даний час знаходиться на утриманні та матеріальному забезпеченні позивача, про що свідчить довідка № 523 від 15.02.2016 року (а. с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до приписів ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатним та визнає позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання їх спільних дітей, атому позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх типів заробітку підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей та згідно ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати їх, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO] року трирічного віку. Згідно приписів ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 75, 79, 80, 81, 84, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved