Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Заява мотивована тим, що з 1 січня 1997 року сторони перебувають у шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторони набули спільне майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; квартиру [ADDRESS]. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з метою поділу майна, що є спільною частковою власністю за кожним з подружжя. Однак станом на сьогоднішній день дане майно в добровільному порядку так і не поділено між подружжям. Тому, позивач звернулась з цим позовом до суду та просила поділити вказане майно, визнавши за нею право власності на: - 1 / 2 квартири [ADDRESS]; - 1 / 2 квартири [ADDRESS]. Представник позивача до судового засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 1 січня 1997 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8-13). Під час перебування у шлюбі сторони набули спільне майно, а саме: - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу укладеного [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.06.2005 р. за № 3777; - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу укладеного [PERSON], посвідченого Українською біржею «Десятина» 25.11.1997 р. за № 8485-А/2692. Придбання вказаного нерухомого майна подружжям стверджується даними з Київського міського бюро технічної інвентаризації від 28.04.2016 року та копіями договорів купівлі-продажу від 30.06.2005р. та 25.11.1997 р. (а.с. 32-47). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 21 вересня 2016 року відсутні відомості про спірне майно, оскільки жодних реєстраційних дій щодо нерухомого майна після створення вказаного Реєстру не відбувалось. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Отже, майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, може бути розподілене між сторонами, в тому числі - під час існування шлюбу, у процесі його розірвання, а також після розірвання шлюбу. Враховуючи, що поділ майна полягає у припиненні режиму спільності й виникненні на його основі режиму роздільності майна, кожен із подружжя після поділу майна стає власником тієї чи іншої речі або сукупності речей і не пов'язує свої дії щодо володіння, користування та розпорядження майном з іншим із подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову та поділу майна, що було придбано під час спільного проживання сторін, визнавши за [PERSON] право власності на: 1 / 2 квартири [ADDRESS]; 1 / 2 квартири [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на: 1 / 2 квартири [ADDRESS]; 1 / 2 квартири [ADDRESS]. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved