Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідачки на користь управління 8040,85 грн. надміру виплаченої державної допомоги за призначеними субсидіями. Позов мотивовано тим, що 04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Для призначення цього виду соціальної допомоги заявницею подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. На підставі заяви 10.10.2018 року на засіданні комісії з питань надання громадянам житлових субсидій, Управлінням соціальної політики ТМР було призначено субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з урахуванням фактично проживаючих членів домогосподарства за адресою: [ADDRESS] на період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно. 14 травня 2019 року позивачка звернулася до Управління соціальної політики ТМР із заявою про припинення надання призначеної їй субсидії з 01 травня 2019 року, у зв`язку з тим, що її зять [PERSON] (член домогосподарства) перетнув кордон. Також, у своїй заяві зобов`язалась повернути надміру нараховану субсидію. Після цього соціальними інспекторами Управління було проведено перевірку та встановлено, що відповідно до інформації, отриманої з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.12.2018 року №3348/139 [PERSON] (член домогосподарства Заявниці ) перебував за межами України у наступні періоди: з 04.01.2018 по 05.04.2018, з 01.06.2018 по 20.06.2018, та з 16.07.2018 (інформація про в`їзд в Україну станом на 11.12.2018 відсутня). Після виявлення даного порушення, соціальними інспекторами Управління було складено Акт проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій від 17.05.2019 №85, після чого було проведено перерахунок - сума надміру виплачених коштів за призначеними субсидіями за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 склала - 8 040,85 грн. Управлінням було вручено особисто [PERSON] повідомлення №78 та №78/1 від 17.05.2019, згідно яких остання зобов`язана повернути переплачену суму грошової субсидії і перерахувати 8 040,85 грн. до 14.06.2019 на рахунок управління соціальної політики Тернопільської міської ради. 20 травня 2019 року начальником відділу соціальних інспекторів Одобецьким П.А. внесено подання про припинення надання житлової субсидії [PERSON] з 01.05.2019, у зв`язку з поданням останньою недостовірної інформації щодо перебування особи зі складу домогосподарства за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення їй житлової субсидії. Звертає увагу, що згідно з поданою декларацією про доходи та майновий стан, [PERSON] була попереджена про відповідальність за подання недостовірної інформації, як про її доходи та майновий стан, так і про доходи і майновий стан членів її сім`ї, зареєстрованих у жилому приміщенні, про що свідчить її особистий підпис у заяві про призначення житлових субсидій та доданої до неї декларації. Вважає, що відповідачкою було порушено взяті на себе зобов`язання, та не повідомлено Позивача про перебування члена її домогосподарства - [PERSON] за кордоном сукупно більше 60 днів, протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Вважає, що субсидія призначена по вині Відповідачки, яка подала недостовірні відомості, що вплинуло на встановлення права на субсидію, та внаслідок чого були надмірно виплачені бюджетні кошти в вигляді субсидій на суму 8 040,85 грн. за період з 01.10.2018 по 30.04.2019. Звертає увагу суду, що у разі незгоди з прийнятим Позивачем рішенням про припинення надання субсидій та зобов`язання повернути надміру виплачену суму державної допомоги за призначеними субсидіями, з моменту отримання такого повідомлення, тобто з 20 травня 2019 року, [PERSON] мала можливість оскаржити вищезазначене рішення, однак таким правом і можливістю не скористалася, що повністю заперечує твердження [PERSON] про те, що вказану заяву про припинення надання їй субсидій вона писала під тиском працівників управління. Відповідачка у своїх заявах по суті просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Звертає увагу суду на те, що не зазначення нею того, що зять перебував за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії жодним чином не вплинуло на призначення субсидії чи на визначення її розміру, оскільки він не був особою, доходи якої враховувались під час призначення житлової субсидії згідно із пунктом 7 Положення. Зуважує, що при прийнятті рішення про призначення субсидії враховувалися тільки фактично проживаючих членів домогосподарства. Зять зареєстрований у помешканні позивачки, однак його доходи не враховувалися при призначенні субсидій, оскільки він фактично не проживав та не був членом господарства. Тобто його доходи, витрати, як і те чи перебуває він за кордоном не має жодного правового значення. Наголошує, що зять не є та ніколи не був членом її сім`ї, чи домогосподарства та не проживав у її квартирі. У зв`язку із цим, вона не володіє жодною інформацією про те де та коли він знаходиться, в тому числі чи перебуває за межами країни. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 грудня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Просить врахувати, що їй зараз 77 років, розмір пенсії становить 1700 гривень, з цієї суми необхідно оплатити комунальні послуги, їжу та ліки. В неї поганий стан здоров`я, нещодавно перенесла хірургічні операції. Суми, які просить з неї стягнути позивач є непосильними для неї та поставлять її у вкрай складне матеріальне становище, на межі виживання. Звертає увагу суду, що вона жодним чином не давала неправдиві відомості, оскільки зять не є членом її сім`ї, ніколи не проживав з нею, оскільки вона живе в однокімнатній квартирі. Однак, через те, що дочка з сином та зятем проживали в садовому будинку, де не було можливості зареєструвати своє місце проживання, тому, формально, вони були зареєстровані в її квартирі. Зять її не повідомляє коли він їздить за кордон, тому, вона не могла знати, скільки він там часу проводить. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Розглянувши справу судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. 04 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Разом із заявою подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій позивачка зазначила, що вона проживає в квартирі площею 29,90 кв.м., опалювальна площ 30,89 кв.м., разом з нею зареєстровані, однак не поживають [PERSON] - зять, та [PERSON] - онук. Згідно довідок садівничого товариства казка №76 та №77 від 04 жовтня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] користуються земельною ділянкою на території товариства, на якій завершено будівництво житлового будинку та постійно з 2012 року там проживають. Відповідно до акту №4147 від 10.10.2018 року обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, соціальним інспектором управління соціальної політики Тернопільської міської ради обстежено місце проживання [PERSON] , яка є дитиною війни, та встановлено, що в квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак, [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 04 жовтня 2018 року №202229, розглянувши подані документи на призначення житлової субсидії [PERSON] , вирішено передати на розгляд Комісії з питань надання громадянам субсидій, оскільки в складі господарства кількість фактично зареєстрованих більша від кількості фактично проживаючих, не проживають [PERSON] та [PERSON] . Згідно з витягу з протоколу засідання комісії №18 від 10.10.2018 року, комісія з питань надання громадянам житлових субсидій Управлінням соціальної політики ТМР вирішила призначити субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з урахуванням фактично проживаючих членів домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . 14 травня 2019 року Позивачка звернулася до Управління соціальної політики ТМР із заявою про припинення надання призначеної їй субсидії з 01 травня 2019 року, у зв`язку з тим, що її зять [PERSON] (член домогосподарства) перетнув кордон, зобов`язалась повернути надміру нараховану субсидію. Відповідно до інформації, отриманої з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.12.2018 року №3348/139 [PERSON] (член домогосподарства Заявниці ) перебував за межами України у наступні періоди: з 04.01.2018 по 05.04.2018, з 01.06.2018 по 20.06.2018, та з 16.07.2018 (інформація про в`їзд в Україну станом на 11.12.2018 відсутня). Згідно акту проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій від 17.05.2019 №85, встановлено, що [PERSON] надала неповну інформацію про доходи, наявність у володінні транспортних засобів, наявність у володінні іншого житлового приміщення. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 8040,85 грн. протягом періоду 01.10.2018 року по 30.04.2019 року. Переплачену суму 8040,85 грн. стягнути з заявника. 20.05.2019 року [PERSON] були вручені повідомлення про припинення надання субсидії №78 та №78/1 від 17.05.2019, згідно яких остання зобов`язана повернути переплачену суму грошової субсидії і перерахувати 8 040,85 грн. 5090,82+2959,03) до 14.06.2019 на рахунок управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Також, 20 травня 2019 року начальником відділу соціальних інспекторів Одобецьким П.А. внесено подання про припинення надання житлової субсидії [PERSON] з 01.05.2019, у зв`язку з поданням останньою недостовірної інформації щодо перебування особи зі складу домогосподарства за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення їй житлової субсидії. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із таких міркувань. Згідно до пункту 1 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення) в редакції, чинній на момент призначення субсидії, житлова субсидія є адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 2 Положення (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), у частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Із змісту пункту 9 Постанови вбачається, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. Членами господарства є особи, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку). У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту. Згідно в абзаці десятому пункту 7 цього Положення житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до пункту 22 Положення за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, зокрема, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії та на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином до державного бюджету. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення даних статей свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18, та у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 583/168/17. Звертаючись із позовом, позивач покликається на те, що відповідачкою було порушено взяті на себе зобов`язання, та не повідомлено Позивача про перебування члена її домогосподарства - [PERSON] за кордоном сукупно більше 60 днів, протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Разом з тим, суд зауважує, що субсидію було призначено на підставі Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складено соціальним інспектором в якому зазначено, що матеріально-побутові умови проживання скрутні, [PERSON] , хоча зареєстрований в квартирі, однак фактично не проживає там з 2012 року. Як встановлено під час розгляду справи, відповідачка звертаючись із заявами про призначення субсидії вказувала про те, що в житловому будинку проживає одна, інших доходів окрім пенсії не має, що виключає свідоме приховування недостовірних даних про її доходи. В заяві та декларації, які заповнювалися [PERSON] відсутня інформація для заповнення щодо перебування чи не перебування осіб, зареєстрованих в будинку за кордоном. Відповідачка також стверджує, що сім`я дочки, ніколи не проживала з нею в однокімнатній квартирі, а тому, їй не відомо періоди перебування зятя за кордоном та що таку інформацію слід було з`ясовувати та повідомляти при призначенні субсидії. Суд зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року). Крім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини необхідно дотримувати справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. На думку суду відповідачка мала «законні сподівання» на отримання субсидій, а перебування [PERSON] за кордоном не позбавляло [PERSON] права на її отримання згідно абзацу четвертому пункту 7 цього Положення, враховуючи те, що на час призначення субсидії фактично проживала в будинку одна, її вік, майновий стан, та стан здоров`я. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 727/977/16-ц, постанові Верховного Суду України від 09 червня 2015 року в справі № 2-а/683/105/2014). Суд доходить висновку, що позивачем не доведено, що відповідачка свідомо приховала або свідомо надала недостовірні дані про доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію і визначення її розміру, соціальний статус [PERSON] , а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача то задоволення позову у цій справі не відповідатиме справедливій рівновазі між інтересами суспільства та правами відповідача. Примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 8040,85 грн., може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. Тому суд доходить остаточного висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, то у відповідності до частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed