Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

У лютому 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 01 листопада 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/12/317/27-09-13/0017. Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 8927,98 грн. зі строком користування з 01 листопада 2013 року по 02 січня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії в розмірі 1%. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання не виконала. У звязку з цим станом на 08 лютого 2016 року загальна сума заборгованості становить 16040,24 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 4568,53 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 836,00 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості 4211,00 грн., пені за несплачені проценти 710,79 грн., заборгованість по сплаті комісії в розмірі 1249,92 грн., штраф 4463,99 грн. Просив стягнути вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ «АКБ «Капітал» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/12/317/27-09-13/0017. Згідно умов кредитного договору банк надав відповідачці споживчий кредит у розмірі 8927,98 грн. на строк з 01 листопада 2013 року по 02 січня 2016 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії в розмірі 1%. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення суми основного боргу, процентів, комісії, сплати пені та штрафів, шляхом направлення позичальнику письмової вимоги про дострокове виконання зобовязань, у разі настання передбачених випадків, таких як затримання сплати частини кредиту та/або процентів більш ніж на один календарний місяць. Протягом 30 календарних днів з моменту надсилання повідомлення про таку вимогу, позичальник зобовязаний здійснити дострокове погашення вказаної заборгованості. Вимога про дострокове погашення кредиту, відправлена згідно з поштовими правилами на адресу позичальника, вважається належним повідомленням незалежно від його фактичного отримання та/або неотримання з вини позичальника чи інших підстав. У даному випадку вимога про сплату заборгованості за кредитним договором була відправлена позичальнику. Договором визначено відповідальність позичальника за невиконання договору про надання споживчого кредиту, згідно якої банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу; банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту; а також позичальник сплачує на користь банку суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 08 лютого 2016 року загальна сума заборгованості становить 16040,24 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредитних коштів у розмірі 4568,53 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 836,00 грн., пені за прострочення основної судної заборгованості у розмірі 4211,00 грн., пені за несплачені відсотки у розмірі 710,79 грн., заборгованості по сплаті комісії в розмірі 1249,92 грн. та штрафу у розмірі 4463,99 грн. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 4568,53 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 836,00 грн., та заборгованість за комісією в розмірі 1249,92 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Відповідно до, затвердженого Переліку місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка зареєстрована та мешкає у [ADDRESS]. З наданого позивачем розрахунку за кредитним договором вбачається, що станом на 08 лютого 2016 року відповідачці був нарахований штраф у розмірі 4463,99 грн. а також пеня за прострочення основної судної заборгованості в розмірі 4211 грн. та пеня за несплачені проценти в розмірі 710,79 грн. Вказані суми були нараховані після 14.04.2014 року, тобто в порушення вимог Закону № 1669-V11. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки на користь позивача штрафу та пені. На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 6654,45 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачкою порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial