Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У лютому 2017 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідно до договору про надання послуг теплопостачання від 06 квітня 2012 року він надає послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в квартиру [ADDRESS], загальною опалювальною площею 54.8 кв.м., яка перебуває у власності [PERSON], що підтверджується випискою з домової книги КП «ЖЕО № 2». Однак, відповідачка взятих на себе зобовязань по оплаті за надані послуги не виконуює, а тому станом за період з 01.05.2014 року по 01.01.2017 року\~\~утворилася заборгованість в розмірі 12 642 грн, на яку нараховано індекс інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Ураховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 14921 грн 67 коп та судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача до суду не зявився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. За таких обставин, відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 06 квітня 2012 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»\~ та відповідачем [PERSON], укладено договір про надання послуг з теплопостачання, дія якого продовжувалася кожного наступного року за яким у період з 01.05.2014 року по 01.01.2017 року\~ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»\~ надавало послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в її квартиру [ADDRESS], загальною опалювальною площею 54.8 кв.м. Відповідно до виписки з домової книги КП «ЖЕО № 2» відповідачка вказана як власник даної квартири. Відповідно до п. 4.1 договору споживачі зобовязані оплачувати за спожиті послуги до 10 числа, наступного за розрахунковим місяця на розрахунковий рахунок підприємства. Однак, відповідачка, будучи споживачем послуг, не сплачувала відповідно до умов договору та вимог закону плату за послуги теплопостачання, у результаті чого утворилася заборгованість за вказаний період в розмірі 12 642 гривень. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За нормами\~ст. 68 ЖК України,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Оскільки позивач належним чином виконує взяті на себе зобовязання та надає відповідачці послуги з теплопостачання, а вона їх споживає, однак, не виконує своїх зобовязань по їх оплаті, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2014 року по 01.01.2017 року\~ в розмірі 12642 грн. Разом із тим, частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги Ураховуючи, що відповідачка прострочила виконання зобовязань по сплаті за надані послуги за період з 01.07.2014 року по 01.01.2017 року позивачем нараховано індекс інфляції в сумі 1948 грн 26 коп. та 3 % річних в сумі 331 грн 41 коп., які також підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивачем сплачено 1600 грн судового збору, що підтверджується відповідною квитанцією, яка є в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено, то з відповідачки потрібно стягнути 1600 грн судового збору.

Outcome: approved