Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 23.12.2013 року відповідачка одержала від неї в борг суму в розмірі 57850 грн. строком до 31.03.2014 року, про що склала розписку. У вказаний строк відповідачкою грошові кошти повернено не було. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 57850 грн., 3% річних за прострочення виконання зобовязання та судовий збір у розмірі 640 грн. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2013 року позивачка [PERSON] надала відповідачці [PERSON] у борг грошову суму в розмірі 57850 грн. строком до 31.03.2014 року, що підтверджується розпискою від 23.12.2013 року, однак до теперішнього часу сума боргу не сплачена. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1043 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вивчивши обставини справи суд прийшов до висновку, що відповідачка обовязків не виконала, суму боргу позивачці у зазначений строк не повернула, в звязку з чим, з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу в розмірі 57850 грн. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст.625 ч.2 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В звязку з невиконанням зобовязання за договором позики [PERSON] повинна сплатити позивачу 3% річних за час прострочення виконання зобовязання, тобто з 01.04.2014 року по день винесення рішення суду. Позивачка надала розрахунок 3% річних, згідно із яким 3% річних за один рік прострочення виконання зобовязання складає 1735,50 грн. (57850*1% = 578,50 грн., 3% річних = 578,50 * 3 = 1735,50) грн. За розрахунком позивачки станом на 11.03.2017 року 3% річних складає 5206,50 грн. Позивачка просить стягнути з відповідачки 3% річних за час прострочення виконання зобовязання з 01.04.2014 року по день ухвалення рішення суду, тобто по 17.05.2017 року, а тому, суд зробивши власний розрахунок (формула С*3*Д:365:100, де С-сума заборгованості, Д кількість днів прострочення, 57850*3-1142:365:100 = 5429,97 грн.) вважає необхідним стягнути з відповідачки 3% річних за період з 01.04.2014 року по 17.05.2017 року в сумі 5429,97 грн. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що підтверджується наданими суду доказами та з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу в розмірі 57850 грн. та 3% річних в розмірі 5429,97 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved