Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради (як орган опіки та піклування) про встановлення батьківства та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2013 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відомості про батька дитини було внесено на підставі ст. 135 СК України. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, оскільки вважає, що дитина не його, проживає окремо. З огляду на викладене, просила: визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В останнє судове засідання позивач не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд з урахуванням уточнень визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON] , внести відповідні зміни до актового запису про народження №131 від 17.02.2015 року, вказавши прізвище дитини замість « [PERSON] » « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » вилучити у відповідності до національних традицій батька по батькові не присвоювати взагалі, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала з урахуванням уточнень. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм право відносини. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. У відповідності до ч. 2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 201з року проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , що підтверджується актовим записом про народження №131, складеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні 17.02.2015 року. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження внесені відповідно до ст. 135 СК України Згідно експертного висновку № 372, складеного Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи вірогідність того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , становить 99,99 %. Відповідач [PERSON] визнав, що є батьком [PERSON] . Згідно із ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За таких обставин, з урахуванням досліджених в ході судового засідання доказів, а також визнання відповідачем факту, того, що він є біологічним батьком дитини, суд визнає факт батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Статтею 134 СК України визначено, що встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис про народження дитини. Згідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції № 96\\5 від 12.01.2011року(з послідуючими змінами та доповненнями), підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства(материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька(матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення ( удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Отже, вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягненя аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 768,40 грн. та на користь позивача судовий збір за вимогою про визнання батьківства у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 7, 122, 125, 128, 134-135, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved