Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У лютому\~2019\~року [PERSON] звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~до [PERSON] ,\~посилаючись на\~те,\~що з\~відповідачем у\~справі вона\~перебуває у\~шлюбі,\~зареєстрованому 23\~квітня 2016\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №556. В період шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2018 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, фактичні подружні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові один до одного. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати. Стверджувала, що між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, однак не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, з підстав чого просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/5 частини з усіх його заробітків щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити, раніше надала до суду відповідь на відзив (а.с. 36-37). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу та сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, раніше надав до суду відзив на позову заяву (а.с. 16-18). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~зареєстрованому 23\~квітня 2016\~року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №556, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В період шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони проживають окремо, не ведуть разом спільне господарство, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові один до одного. Дитина проживає разом із матір`ю. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судом встановлено, що угоду про добровільну сплату аліментів сторони не укладали. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Оскільки дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, то відповідач не заперечував проти сплати аліментів в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, однак позивачка наполягала на визначеному нею способі стягнення з відповідача аліментів, а саме у розмірі 1/5 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно. Разом з тим, відповідно до квитанцій, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 8000,00 грн. (а.с. 24) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо сплати аліментів на дитину підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 15 лютого 2019 року до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] , включно. Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн. за вимоги про розірвання шлюбу, які сплачені позивачкою при зверненні до суду, та 768,40 грн. за вимоги про стягнення аліментів, від сплати яких позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави (а.с. 1).

Outcome: approved