Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них 19 липня 2014 року народився син [PERSON]. Так як відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з нього в її користь щомісячно аліменти на утримання дитини у розмірі по 1000 грн. до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до Сумського районного суду Сумської області, з яким ухвалою Камінь-Каширського районного суду призначено відеоконференцію, не зявився. Про причини неявки суд до відому не поставив. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дитини (а.с.5, 6), сторони 18 травня 2012 року зареєстрували шлюб за час якого у них 19 липня 2014 року народився син [PERSON]. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не подав суду доказів того, що він цей свій батьківський обовязок щодо свого сина виконує належним чином. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 згаданого Кодексу розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 цього Кодексу. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, як це просить позивачка. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, відсутність у нього інших утриманців, суд з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, який становить 1228 грн., визначає аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, вважаючи, що відповідач саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати та що він буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Суд на підставі ст.367 ЦПК України допускає виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. Частково задовольняючи позовні вимоги, відсоток яких становить 50, суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь держави 275 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial