Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що з липня 2016 року позивач та [PERSON] проживали разом як подружжя. 22 квітня 2017 року народилася дочка, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК №358228, виданим Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27 червня 2017 року, актовий запис №94. Батьком дитини записано відповідача, [PERSON], згідно вимог ч.1 ст.122 СК України. Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач проживав разом з [PERSON] як подружжя у будинку її матері по вул.Успенська, 53 в м. Сквира, Київської області. З урахуванням наведеного, просить визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], та зобовязати Сквирський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Представник позивача в судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що з липня 2016 року позивач та [PERSON] проживали разом як подружжя. 22 квітня 2017 року народилася дочка, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ОК №358228, виданим Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27 червня 2017 року, актовий запис №94. Батьком дитини записано [PERSON], згідно вимог ч.1 ст.122 СК України. Відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] проживав разом з [PERSON] як подружжя у будинку її матері по вул.Успенська, 53 в м. Сквира, Київської області. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із сімейних відносин. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч.2, 3 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом установлено, що позивач є батьком дитини [PERSON], [INFO], а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved