Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, з 2000 року по травень 2005 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у них з відповідачем народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. З серпня 2015 року відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Окрім того, вказує на те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, оскільки працює в КП «Ладжитлосервіс» та отримує стабільний заробіток, та має можливість утримувати неповнолітнього сина а тому позивач, просила на свою користь стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею під час розгляду справи судові витрати, зокрема, витрати по оплаті правових послуг. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги змінила, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмір 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, змінені позовні вимоги у розмір 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов до наступного висновку. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], яке видане 08.10.2002 Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, батьком якого згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач (а.с. 5). Сторонами спору було визнано ту обставину, що їх спільна дитина проживає біля матері, а також те, що матеріальної допомоги, яку у добровільному порядку на утримання дитини відповідач надає не достатньо, а відтак у розумінні правил ст.61 ЦПК України такі обставини доказуванню не підлягає. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, приходить до висновку, що [PERSON] спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу), що становить 1/6, але не менше 30 % встановленого законодавцем прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який був запропонований позивачем та на який погодився відповідач. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується нормами ст.88 ЦПК України, а тому стягує із відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати . Згідно з ч.ч.1,2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи 16 лютого 2016 року між адвокатом Клименко І.Ф, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 480 від 20 березня 2006 року і [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до прибуткового касового ордера №30 [PERSON] сплатила 1000 грн. за надання правових послуг згідно договору від 16 лютого 2016 року. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що стягненню на користь позивача підлягають судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 551 грн 20 коп, а також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, яку надавав позивачу адвокат Клименко І.Ф. згідно договору від 16 лютого 2016 року у розмірі 1000 грн. На підставі ст.ст. 80, 180, 181,182, 183 СК України,

Outcome: approved