Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У листопаді 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» (далі - ОСББ «Висота») звернулось до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС в Харківській області від 28.10.2020, відповідач по справі [PERSON] з 29.04.2005 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 18.11.2020 Червонозаводським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу про передання даної цивільної справи на розгляд до Харківського районного суду Харківської області за підсудністю. 28.12.2020 Харківським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. З матеріалів позовної заяви вбачається, що голова правління ОСББ «Висота» Харасик Д.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки на користь ОСББ «Висота» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн., заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 8755,50 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 1709,07 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 767,12 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до компетенції загальних зборів ОСББ «Висота» належить зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 10.10.2014 закріплено рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) та нежитлових приміщень у розмірі 2,10грн.за кв. м від загальної площі житлового приміщення. Протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» від 18.10.2017 закріплено рішення про встановлення розміру оплати на утримання будинку та прибудинкової території для власників житлових приміщень (квартир) у розмірі 3,50 грн. за кв. м від загальної площі житлового та нежитлового приміщення. Статутом ОСББ «Висота» встановлено зобов`язання співвласника виконувати рішення статутних органів, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні платежі та внески, зокрема, внески з утримання будинку та прибудинкової території. Впродовж тривалого часу відповідачка отримує від ОСББ «Висота» послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але не виконує свої зобов`язання зі сплати послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн. та за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 8755,50 грн. Також позивачем нараховані три відсотки річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Позивач в досудовому порядку звертався до відповідачки шляхом надіслання претензії по сплаті заборгованості, але на теперішній час заборгованість не сплачена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. 08.02.2021 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн. Представник позивача ОСББ «Висота» Гріднєва В.А., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачкою у матеріали справи надано письмову заяву про застосування строків позовної давності до позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила суд застосувати строк позовної давності та відмовити у позові. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 28.12.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, на дала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу № 3083 від 26.12.2012. 25.09.1997 співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.06.2020 за № 25174965. Пунктом 2.1. статуту ОСББ «Висота» передбачено, що метою створення об`єднання є належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території (п. 2.3.). Пунктом 3.2. статуту ОСББ «Висота» закріплено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори до компетенції, яких належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п. 3.11. статуту ОСББ «Висота» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до цього статуту, є обов`язковими для всіх співвласників. Пунктом 5.2. статуту ОСББ «Висота» передбачено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах своїх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі та внески. Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів ОСББ «Висота» від 10.06.2014 було прийнято рішення про встановлення з 01.09.2014 внесків на утримання будинку і прилеглої території в розмірі 2,10 коп. за 1 кв.м загальної площі квартири. 18.10.2017 протоколом загальних зборів ОСББ «Висота» затверджено проект рішення щодо переліку та розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території на 2017-2018 роки. Згідно з додатком №1 до вказаного протоколу тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій складає 3,50 гривень за кв.м. З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що ОСББ «Висота» були укладені договори з постачальниками відповідних комунальних послуг, зокрема, договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №1647 від 01.03.2017. Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території в будинку де знаходиться квартира відповідачки, яка є її власністю. Положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до п.6 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом першим статті сьомої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно зч.1ст.9 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Відповідно до положень ч.3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, крім того, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтями 319, 322 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон 2866-ІІІ) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону 2866-ІІІ об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 10 Закону 2866-ІІІ вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких належить, зокрема, затвердження статуту об`єднання, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі ст. 12 Закону 2866-ІІІ управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний виконувати вимоги статуту об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо. Статтею 16 Закону 2866-ІІІ передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Положеннями статті 20 Закону 2866-ІІІ визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Оскільки відповідачка є власником квартири у багатоквартирному будинку, то відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вона є співвласником цього будинку та зобов`язаний оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону). Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язана своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року (в редакції постанови від 24 січня 2006 р. № 45) власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З аналізу досліджених судом письмових доказів встановлено, що у відповідачки як співвласниці квартири у багатоквартирному житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , виникли зобов`язання перед ОСББ «Висота» щодо сплати платежів за надані комунальні послуги. При цьому, позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачці послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено матеріалами справи. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань з приводу сплати щомісячних внесків у неї утворилась заборгованість перед ОСББ «Висота» з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн., та за період з 01.11.2017 по 01.10.2020 у розмірі 8755,50 грн., що підтверджується наданим розрахунком. 08.02.2020 позивачем по справі надано до матеріалів справи заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн. [PERSON] надано до матеріалів справи заяву про застосування судом строків позовної давності, яка мотивована тим, що позивач звернувся у 2020 році з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.01.2009 по 01.10.2017 у розмірі 9707,48 грн. Право пред`явлення позову у позивача виникло після 60 днів з моменту виникнення заборгованості, а отже позовна давність за даною вимогою сплила 01.01.2012. З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі звернувся з позовними вимогами у 2020 році. Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, ОСББ «Висота» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкову територію, яка виникла за період з 01.01.2009 по 01.10.2017. При цьому, представник позивача не представив суду жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності та не надав заяви про поновлення пропущеного строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних на те причин. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed