Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де з урахуванням уточнень просить визнати права власності на нерухоме майно, у звязку з втратою документа, який засвідчує право власності до [PERSON], [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], їй належить квартира № 53, що розташована у будинку № 21 по вулиці Літке у м. Донецьку. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 12.09.2005 року. У червні 2014 року під час проведення антитерористичної операції у м. Донецьку позивачем було втрачено оригінал документу, що посвідчує її право власності на квартиру - договір купівлі-продажу квартири від 12.09.2005 року. Маючи намір отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири від 12.09.2005 року, позивач через свого законного представника [PERSON], звернувся до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу, склав відповідну заяву, але нотаріус виніс постанову від 24.05.2017 року про відмову вчинення нотаріальних дій, а саме у видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 12.09.2005 року за реєстровим № д-1246, оскільки на території м. Донецька проводиться АТО, а архів нотаріальної контори приватного нотаріуса [PERSON] на територію, що контролюється Україною не передавався. Таким чином, позивач позбавлений можливості відновити втрачений документ, який засвідчує право власності на квартиру за вищевказаною адресою. Позивач до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. З матеріалів справи, зокрема з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 76499009 від 21.12.2016 року вбачається, що квартира № 53, що розташована у будинку № 21 по вулиці Літке в місті Донецьку Донецької області на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2005 року, д-1246, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позивачем, яка зареєстрована у м. Донецьку, був втрачений договір купівлі-продажу квартири від 12.09.2005 року, у звязку з чим вона через свого представника [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу [PERSON] з питанням щодо оформлення дублікату договору купівлі-продажу квартири, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2017 року, у звязку з тим, що згідно зі ст. 53 ЗУ «Про нотаріат» видача дубліката втраченого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. До передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат втраченого документа видається відповідно нотаріусом за місцем його зберігання, але на території м. Донецька Донецької області проводиться АТО, архів нотаріальної контори приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] на територію, що контролюється Україною не передавався, тому видати дублікат договору купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 12.09.2005 року за реєстровим № д-1246 немає можливості. Крім того, позивач розмістила в засобах масової інформації в газеті «Урядовий курєр» від 31.03.2018 року оголошення про те, що в звязку з втратою вважати недійсним примірник покупця договору купівлі-продажу квартири, місто Донецьк, 12.09.2005 року, бланк ВСМ №444062, покупець [PERSON]. У звязку з чим суд зазначає. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) м. Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно Наказу Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17.06.2014 року № 953/5, тимчасово припинено доступ користувачів, які зареєстровані на території Донецької області, міста Донецька включно, до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, до Спадкового реєстру включно, а також згідно Наказу Міністерства юстиції України «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України від 28.07.2015 року № 1351/5, тимчасово припинено доступ користувачів, які зареєстровані на території Донецької області, міста Донецька включно, до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів включно. Таким чином, у позивача відсутня можливість одержати дублікат договору купівлі-продажу від 12.09.2005 року, д-1246, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в іншій спосіб. Статтею 321 ЦК України передбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.392 ЦК України слідує, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності. У пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно є власником вищевказаної квартири, а оскільки документ, що засвідчує належність позивачу такого права був втрачений, то вимоги про визнання права власності підлягають до задоволення.

Outcome: approved