Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

У поданій нею до суду 16.11.2015 р. позовній заяві, уточненій 14.03.2016 р., [PERSON] просить стягнути з [PERSON], [PERSON] вартість матеріальної шкоди у розмірі 5160 грн., посилаючись на те, що вона є власницею квартири, як знаходиться за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Островського, 220-42. На початку місяця сталося залиття належної їй квартири з квартири № 46, розташованої на 4 поверсі. Внаслідок стікаючої води залиті кухня, коридор, санвузол. Причиною залиття стало порушення правил користування сантехнічним обладнанням. Провина відповідачів полягає у тому, що вони несумлінно ставилися до технічного стану та експлуатації своєї квартири, що призвело до виникнення несправностей в системі водопостачання. В результаті залиття квартири: - кухня: на стіні, суміжній з санвузлом слід від залиття площею 0,75 кв.м; - коридор: на стелі в окремих місцях сліди залиття загальною площею 0,15 кв.м, на стіні, суміжній з санвузлом слід від залиття площею 0,3 кв.м; - санвузол: на стелі і стінах сліди від залиття по всій поверхні; фарба на стелі в окремих місцях відшарувалася та розтріскалася, шпалери частково розійшлися на стиках, - їй завдана матеріальна шкода 5160 грн. Позивач [PERSON], представники позивача за довіреністю [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що доводи позовної заяви необґрунтовані та такі, що суперечать вимогам чинного законодавства. Так, відповідачем не зазначено конкретного часу та дати події залиття. Крім того, акт від 23 жовтня 2015 року, на який посилається позивач як на підставу вини відповідачів у спричиненій їй шкоді, був складений з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки комісією був зафіксований не факт аварії на внутрішньобудинкових мережах, внаслідок якої відбулося залиття, а лише сліди давно засохлі розводи на шпалерах, час виникнення яких нікому не відомий. Комісією не було зроблено навіть спроби встановити причину виникнення вказаних слідів та дотримати встановленої законом процедури складання актів про залиття за формою, затвердженою Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. №76, а також не визначені конкретні висновки. Тобто, комісією не було встановлено факту залиття саме на день складання акту, а також не встановлено причинно-наслідковий звязок між виникненням слідів на стінах та стелях квартири позивача та діями або бездіяльністю відповідача. Окрім зазначеного акту від 23.10.2015 р., який вважає неналежним та недопустимим доказом, позивач свої вимоги нічим іншим не обґрунтовує. Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що сантехнічне обладнання належної йому та відповідачу [PERSON] квартири № 46, розташованої у будинку № 220 по вул. Островського у м. Костянтинівці Донецької області, на час залиття квартири позивача і дотепер знаходиться у технічно справному стані. Причиною залиття квартири вважає протікання покрівлі будинку № 220 по вул. Островського в м. Костянтинівці. В обґрунтування заперечень проти позову послався на покази допитаного у судовому засіданні свідка [PERSON], який пояснив, що в жовтні 2015 року він зустрів [PERSON], яка доглядає квартиру відповідачів у їхню відсутність і яка розповіла йому, що сусідка відповідачів поскаржилася на залиття її квартири останніми. Оскільки він займається ремонтами квартир, то запропонував «подивитися». Оглянувши сантехнічне обладнання в квартирі відповідачів, він будь-яких несправностей не помітив. Проте помітив у квартирі відповідачів вологі стелі та лінолеум. Наступного дня зясувалося, що на даху будинку зсунувся лист шиферу, через який скоріше за все відбулося залиття. Також в обґрунтування заперечень проти позову відповідач [PERSON] послався на фотографії із зображенням сантехнічного приладдя його квартири. Зясувавши позицію сторін по справі, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 25 березня 2008 року є власницею квартири № 42, розташованої у будинку № 220 по вул. Островського у м. Костянтинівці Донецької області (а.с.6). Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.04.2008 р. (а.с.6, зворот). 23.10.2015 р. комісією КП «СЄЗ» були оглянуті помешкання належної позивачці квартири і встановлено: кухня: на стіні, суміжній з санвузлом слід від залиття площею 0,75 кв.м; коридор: на стелі в окремих місцях сліди залиття загальною площею 0,15 кв.м, на стіні, суміжній з санвузлом слід від залиття площею 0,3 кв.м; санвузол: на стелі і стінах сліди від залиття по всій поверхні; фарба на стелі в окремих місцях відшарувалася та розтріскалася, шпалери частково розійшлися на стиках. За результатами огляду був складений акт від 23.10.2015 р., за яким ймовірна причина залиття квартири позивачки порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири №46. За наданим позивачем кошторисом загальна вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із залиттям квартири [ADDRESS] складає 5160,00 грн. (а.с. 15-21). Вирішуючи питання наявності вини відповідачів у залитті квартири позивачки і можливості покладення на відповідачів обовязку по відшкодуванню спричиненої позивачці у звязку із залиттям шкоди, суд виходив з такого: Згідно\~зі ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2). Таким чином, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обовязкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обовязковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала обєктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, згідно із якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Відповідно до ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. За вище згадуваним Актом визначена така ймовірна причина залиття квартири позивачки як порушення правил користування сантехнічним обладнанням мешканцями вище розташованої квартири №46. При цьому зробити більш ґрунтовний висновок комісія була позбавлена можливості через відсутність доступу до квартири відповідачів, що знайшло відображення в Акті. Іншого, аніж зафіксовано в Акті, стороною відповідача не доведено. Так, ухвалою суду від 07 червня 2016 року за клопотанням відповідача [PERSON], заявленим на спростування доводів позивачки про наявність вини відповідачів у спричиненій їй шкоді, по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу з вирішенням таких питань як: - чи мало місце залиття квартири по вул. Островського, 220-42 у м. Костянтинівка Донецької області? Якщо так: - коли відбулося залиття жовтень 2015 року або більш ранній період? - які ймовірні причини такого залиття? - чи можливе залиття квартири через протікання покрівлі будинку № 220 по вул. Островського в м. Костянтинівці Донецької області? 02 вересня 2016 року Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз складно повідомлення про неможливість надання висновку у звязку з тим, що доступ до обєктів дослідження не був наданий та оплата до інституту не надійшла (а.с.110-111). За приписами ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Виходячи з наведеного, суд визнає факт залиття належної відповідачці квартири, внаслідок якого їй була спричинена матеріальна шкода, з вини відповідачів. При цьому суд не зважає на пояснення свідка [PERSON], який не є ані фахівцем, ані експертом з будівельно-технічних питань. Судження свідка щодо справності санітарно технічного устаткування в квартирі відповідачів є його особистим оціночним баченням, тож покази цього свідка не є належним доказом. Надані відповідачем [PERSON] в якості доказу фотографії, на яких відображене санітарно-технічне устаткування належної йому квартири, стан стелі та стін помешкань у його квартирі, а також - в підїзді розташування його квартири, суд не приймає як належний та допустимий доказ, оскільки ці фотографії є відображенням зазначених речей станом на квітень 2016 року, тоді як спірним періодом є жовтень 2015 року. Також суд не зважає на доводи представника відповідача [PERSON] щодо неналежності такого доказу як Акт від 23.10.2015 р., оскільки Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затв. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства 17.05.2005 р. №76, не вимагають від осіб, уповноважених на складання такого акту точного дотримання форми його складання. До того ж Акт від 23.10.2015 р. складений повноважною на таке складання комісією (п.2.3.6. Правил), та за своїм змістом є відображенням стану квартири позивача на час її огляду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено розмір заподіяної їй шкоди у розмірі 5160,00 грн. з вини відповідачів. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 29 лютого 2016 року, 2/5 частки квартири № 46, розташованої у будинку № 220 по вул. Островського у м. Костянтинівці Донецької області на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON], [INFO], та 3/5 частки вказаної квартири належить [PERSON], [INFO] (а.с.54-56). При покладенні на відповідачів обовязку по відшкодуванню шкоди, суд враховує, що вони є власниками квартири № 46, розташованої у будинку № 220 по вул. Островського у м. Костянтинівці Донецької області в частках, тож відповідальність має бути покладена на кожного з відповідачів пропорційно до належної кожному з них частки: [PERSON] 2/5, що дорівнює 2064 грн., на [PERSON] 3/5 частки, що дорівнює 3096 грн.

Outcome: approved