Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 543 від 04 липня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав на те, що 04.07.2014 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, від якого сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу, (2019-2020 р.р.) стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Тривалий час кожен з подружжя проживає окремо, фактично сім`я припинила своє існування. Примиритися та зберегти шлюб сторони не бажають. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Спору про розподіл спільно нажитого майна не мають. У судове засідання сторони у справі не з`явилися. Від позивача, надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, 11.03.2021 року подала до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між сторонами 04 липня 2014 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 543, підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] (2 роки), на підтвердження чого до матеріалів позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із наявних у матеріалах справи доказів слідує, що сторони протягом тривалого часу (2019-2020 р.р.) подружніх відносин не підтримують, примиритися та відновляти їх не мають наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved