Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 19 червня 2013 року, актовий запис №579, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що після укладення шлюбу проживали разом, але з березня 2016 року через втрату почуття любові, прихильності та довіри один до одного сімейне життя між сторонами погіршилось, у родині почались непорозуміння та сварки з приводу, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен із них має протилежні погляди на шлюб і сімю, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, та взаємними обовязками не повязані, збереження сімї та примирення стали неможливими. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. Під час розгляду справи позивачем надано уточнення до позовної заяви в частині зазначення прізвища [PERSON], а також письмові пояснення, згідно яких зазначив, що відповідач у березні 2016 року повернулась до України та з тих пір сторони проживають у різних країнах та їх сімейні відносини припинились і позивач не зацікавлений у їх продовженні. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 21 березня 2018 року Октябрським районним судом м.Полтави винесено заочне рішення про задоволення позову. 30 травня 2018 року ухвалою суду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення суду від 21.03.2018 року, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд за відсутності позивача та представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до положень ч.2 ст.297 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 170664, актовий запис №579, виданим повторно 24.10.2017 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області (а.с.4). Сторони мають сина [PERSON], який народився 26 серпня 2015 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, виданої державою Ізраїль (а.с.5-7). Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини з березня 2016 року через погіршення сімейних стосунків, втрату почуття любові один до одного, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спір про майно на даний час відсутній. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Позивач на стягненні судових витрат з відповідача не наполягав. Згідно зі ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved