Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

У листопаді\~2020\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~дитину,\~яка продовжує\~навчання,\~в обґрунтування\~якого зазначила,\~що вони\~з відповідачем\~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який з\~01.09.2018року\~навчається у\~Відокремленому структурному\~підрозділу «Запорізький\~металургійний фаховий\~коледж Запорізького\~національного університету»\~на третьому\~курсі Термін\~навчання складає\~з 01.09.2018\~року по\~30.06.2022\~року. Дитина навчається на денній формі навчання, не працює, власних доходів не має, а тому перебуває на повному утриманні матері, яка самостійно сплатити вартість навчання та забезпечити сина всім необхідним для цього не має можливості, у зв`язку з чим звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка звернулась із заявою про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи в порядку, встановленому ЦПК України. Відповідач відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи,дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200\~Сімейного кодексу\~України \~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученими до позову копіями відповідних свідоцтва про одруження сторін та про народження хлопчика. Після розірвання шлюбу між сторонами 17.06.2011 року, дитина залишилася жити разом з матір`ю,що не заперечувалось сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно долученої до позову копії Довідки №\~186 від 17.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2018 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі « Запорізький металургійний фаховий коледж Запорізького національного університету» на третьому курсі. Термін навчання складає з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. З пояснень позивачки, син [PERSON] навчається на денній формі навчання, не працює, власних доходів не має, а тому перебуває на повному утриманні матері, яка самостійно сплатити вартість навчання та забезпечити сина всім необхідним для навчального процесу не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, який має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та не заперечує проти стягнення з нього таких коштів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~1.\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Виходячи з наведеного, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, не спростовані відповідачем, що останній має постійний стабільний заробіток, а тому має матеріальну змогу надавати дочці додаткові кошти до закінчення його дочкою навчання. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено,що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, м інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а м інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи встановлені на підставі наданих учасниками процесу та не спростованих ними доказів обставини справи, а також матеріального становища позивачки та відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду, а саме з 26.11.2020 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж досягнення ним 23-х років. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~\~судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved