Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Житомирського районного судуд Житомирської області від 22 листопада 2017 року у справі № 278/1757/17 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та продовжити їх стягнення у розмірі 1/8\~частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року у справі № 278/1757/17 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний час сімейний стан позивача змінився і на його утриманні перебувають: малолітня дочка [PERSON] , [INFO] ; дружина, яка знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю і пологами; непрацездатна мати [PERSON] . За вказаних вище обставин матеріальний стан [PERSON] погіршився, сплата аліментів в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] погіршує матеріальне забезпечення другої дитини [PERSON] , що, на його думку, є достатньою підставою для зменшення раніше визначеного розміру аліментів. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 6 квітня 2021 року представником відповідача адвокатом Білоглазенко Г.П. подано до суду відзив на позов [PERSON] 20 квітня 2021 року позивач до суду направив відповідь на відзив відповідача. У судове засідання 13 квітня 2021 року позивач не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги повністю підтримує. У вступному слові в судовому засіданні представник відповідача адвокат Білоглазенко Г.П. проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що підстави для зменшення раніше визначеного розміру аліментів відсутні, оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану, а навпаки відповідно до його щорічної декларації про доходи значиться придбання ним у 2019 року автомобіля Honda FR-V. Крім того, посилання позивача на перебування на його утриманні матері [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки мати отримує пенсію, проживає зі своїм чоловіком та у 2015 році придбала квартиру в м. Кам`янець-Подільський. Адвокат також просила врахувати, що розмір аліментів на утримання сина, що визначений рішенням суду, є меншим за визначений законом розмір таких аліментів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно із\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Положення ч.\~ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.\~ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами, враховувати матеріальне становище сторін, а також має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом установлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року у справі № 278/1757/17 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалюючи вказане рішення, суд оцінив розмір доходів відповідача на той час. Згідно із Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Згідно з довідкою про доходи №350/249/98 від 15 лютого 2021 року, виданою за підписом командира військової частини [NUMBER] та ТВО начальника ФЕС в/с [NUMBER] , за період із січня 2020 року по грудень 2020 року сукупний дохід [PERSON] на посаді військовослужбовця, без відрахування з цієї суми податків та зборів, становив 233 701 грн. (а.с.15) Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.\~ст.\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом також установлено, що 26 січня 2021 року у [PERSON] та його дружини народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що за таких обставин у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу і на його утриманні також перебувають дружина та мати. Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам суд виходить з наступного. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, як зазначено у правовому висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, а народження у платника аліментів дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, присуджених на утримання іншої дитини. Так, при вирішенні позовів про зменшення розміру аліментів у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу суд має перевіряти, чи підтверджено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі й у зв`язку з такими обставинами; перевіряти зміну рівня його доходів тощо. Із змісту довідки, виданої 15 лютого 2021 року за підписом підписом командира військової частини [NUMBER] та ТВО начальника ФЕС в/с [NUMBER] , свідчить про те, що дохід [PERSON] на посаді військовослужбовця станом на грудень 2020 року збільшився до 19\~821 грн 51 коп. (а.с.15) Крім того, у період після ухвалення рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 22 листопада 2017 року про стягнення аліментів, відповідач у квітні 2019 року набув у власність автомобіль Honda FR-V, 2007 року випуску, що випливає з поданої ним щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів погіршення його майнового стану у зв`язку з народженням у нього іншої дитини, як і не надано доказів перебування на його утриманні дружини та матері і погіршення у звязку з цим свого майнового стану. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З огляду на викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Outcome: dismissed