Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2008 року та мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її інтересами. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 25% доходу з 01.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 07.05.2018 року представником відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в обґрунтування зазначивши, що наведені позивачем обставини не відповідають дійсності, а також те, що дані обставини підлягають доказуванню і перевірці судом. Ухвалою від 14.05.2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07.05.2018 року відповідачем подано письмовий відзив, відповідно якого позов визнав частково , а саме: в розмірі 1/13 частини від заробітку/доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обґрунтувавши, що добровільно матеріальну допомогу надає, дитину виховує, займається її лікуванням. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, підтримав письмовий відзив, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/13 частини від заробітку/доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2008 року та мають дитину [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень позивача, викладених в позовній заяві, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її інтересами. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Реформ» [PERSON] працює в ТОВ «Реформ» на посаді лицювальника синтетичними матеріалами, дохід за період з 01.11.2017 року до 30.04.2018 року склав 140306,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, має постійний дохід, враховуючи, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, беручи до уваги участь відповідача в утриманні доньки, також розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28.11.2017 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 640,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial