Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

У провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває справа №219/12044/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини - [PERSON], [INFO], з матір'ю та зустрічна позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини - [PERSON], [INFO]. Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою до червня 2017 року. Вони проживали по місцю його реєстрації у нього вдома. За період шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] [INFO]. З червня 2017 року відповідачка, без пояснень покинула будинок, забрала речі. Дитина залишилася з позивачем. 07 серпня 2017 року сторони звернулися до приватного нотаріусу, де були написані заяви відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO]. Позивач написав заяву, що не заперечуватиме щодо побачення з дитиною, а відповідач дала згоду - заяву про місце мешкання та реєстрації до повноліття дитини з позивачем за реєстрацією позивача. Просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] з батьком - [PERSON]. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, заявою від 06 грудня 2017 року на позовних вимогах наполягає. Просить справу слухати за його відсутності. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в загальному позовному провадженні, на позовних вимогах наполягає та просить слухати справу за його відсутністю. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, 06 грудня 2017 року надала до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] Справу просить слухати за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала до суду лист про те, що відповідно до ч. 4-5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб які бажають проживати з дитиною,брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів які стосуються справи. Але в ході розгляду справи [PERSON] було надано згоду на позовну заяву [PERSON], а тому на даний час не виникає спірного питання щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, дослідивши всі одержані документи, які стосуються справи орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON], справуслухати за її відсутності, та про те що не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] У відповідності до ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача, відповідача, представників та заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючі рішення суд виходить з наступного. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 19 лютого 2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Бахмутської райдержадміністрації, про визначення місця проживання дитини - [PERSON], [INFO], з матір'ю залишено без розгляду. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі - СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір'ю. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю. З матеріалів справи вбачається і це було підтверджено сторонами, що при розгляді питання в органі опіки та піклування про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] мати не заперечувала визначення його місце проживання з батьком. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved