Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У лютому 2016 року представник ПАТ «АБ «Південний» звернувся в суд до [PERSON] з зазначеним позовом. 23 лютого 2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва було визначено підсудність зазначеного позову Солом'янському районному суду м. Києва. В позові посилався на те, що відповідно до кредитного договору № RC2014-00002 від 22 січня 2014 року, який був укладений між ПАТ «АБ «Південний» та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 6 000 гривень строком до 21 січня 2016 року зі сплатою 15 % річних. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором видав Відповідачу грошові кошти. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 12 лютого 2016 року має заборгованість по кредитному договору та нарахованим відсоткам у розмірі 10045,56 гривень, з яких: - 5 750 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; - 1 650 грн. 56 коп. - сума прострочених відсотків за користування кредитом; - 2 645 грн. 00 коп. - сума несплаченої комісії. Представник ПАТ «АБ «Південний» в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення відповідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ПАТ «АБ «Південний» та [PERSON] 22 січня 2014 року уклали кредитний договір, згідно з умовами якого останньому надано кредит в сумі 6 000 гривень строком до 21 січня 2016 року зі сплатою 15 % річних, що підтверджується наданою суду копією договору № RC2014-00002 (а.с. 10-15). Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору позичальник зобов'язався повернути банку отриманий кредит у відповідності до п.1.1., 2.1, 2.3., 2.8. даного договору. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити банку проценти за користування кредитом у відповідності до п.1.1., 2.2., 2.3., 2.8. даного договору. Відповідно до п. 3.2.4. кредитного договору позичальник зобов'язався сплатити банку за розрахункове обслуговування у відповідності до п. 2.4., 2.8. даного договору. Згідно з п. 4.2. кредитного договору за прострочення зобов'язань позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової Національного банку України, яка діяла у період прострочення, від суми простроченого виконання, враховуючи день платежу, для розрахунку пені використовується фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360. Відповідно до п. 3.3.4. зазначеного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів за ним, комісій протягом 30(тридцяти) календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту, а в разі невиконання вимоги банку, звернутися до банку: несплати процентів понад один календарний місяць від дня їх нарахування, невиконання графіку платежів за кредитним договором, понад один календарний місяць, перевищення сумою заборгованості за цим договором суми кредиту більш як на десять відсотків, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту, іншого істотного порушення позичальником умов цього договору. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості по договору ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, комісія за розрахункове обслуговування обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В порушення умов кредитного Договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 12 лютого 2016 року має заборгованість в сумі 10045,56 гривень. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 12 лютого 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 6-7). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в сумі 1 378 гривень.

Outcome: approved