Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

У листопаді 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнила, та свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2020 року на адресу її місця роботи надійшов лист від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти\~І.М., в якому повідомлялось про направлення їй постанови від 03 листопада 2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 932, вчиненого 12 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. Зазначає, що цей виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона заперечує заборгованість взагалі. Зокрема, позивачка заперечує факт укладення нею договору № 1-20180310-27832 від 10\~березня 2018 року. Крім того, адреси, вказані у документах виконавчого провадження та у виконавчому написі щодо місця її проживання є невірними і ніякого відношення до неї не мають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Людмилою Анатоліївною, зареєстрований у реєстрі за № 932. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачці в строк не більше десяти днів з моменту отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки. 10 грудня 2020 року позивачем усунуто вказані в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 14 січня 2021 року на 09-годину 00 хв. У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, зазначає, що кредитний договір №1-20180310-27832 від 10 березня 2018\~року був укладений між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж», правонаступником якого є відповідач в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору зі всіма правовими наслідками виконання зобов`язань за договором. Позивачка своєчасно не повернула відповідачеві суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом. Оскільки позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, а також не надала доказів частково чи повного погашення заборгованості, тому відповідач вважає виконавчий напис таким, що підлягає виконанню (т. 1, а.с. 86-98). У запереченні на відзив позивачка зазначає, що договір вона не підписувала, а вказані в договорі адреси та орган видачі паспорту вказані невірно. Даний договір був підписаний однією стороною електронним підписом. Перший її електронний підпис було створено у вересні-жовтні 2020 року в Управлінні у м. Сумах ГУ ДПС у Сумській області. Згоду на обробку персональних даних вона не надавала. Зазначає, що в оформленні та підписанні документів дуже багато розбіжностей. Договір №\~1-20180310-27832 від 10 березня 2018 року нею не підписувався, адреса вказана не вірна, за даними адресами вона не проживала і зареєстрована не була, грошових коштів за вказаним договором вона не отримувала (т. 1, а.с. 109-134). Третя особа пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подала. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2021 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від позивачки [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» у відзиві на позовну заяву просить розгляд справи проводити без участі його представника. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 березня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж» було укладено договір № 1-20180310-27832, відповідно до якого товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (т. 1, а.с. 101-104). 12 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тимошенко Л.А. вчинено виконавчий напис за № 932, за яким було запропоновано звернути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» заборгованість за кредитним договором № 1-20180310-27832 від 10 березня 2018 року, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» на загальну суму 7000 грн (т.\~1, а.с. 26). \~ \~ \~ \~Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта І.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2020 року (т. 1, а.с. 22-24) та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03\~листопада 2020 року в рамках виконавчого провадження № 63329368 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (т. 1, а.с. 11-13). Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону. Вказує, що кредитний договір №\~1-20180310-27832 від 10 березня 2018 року нею не підписувався. За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Афінаж» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 840 грн 80 коп. (т. 1, а.с. 50) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420\~грн 40 коп. (т. 1, а.с. 56), а всього 1261 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved