Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У лютому 2017 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому позивач вказала, що 15 серпня 2010 року у неї з відповідачем народився син\~[PERSON]. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до 15 серпня 2028 року. Їх син постійно хворіє та потребує постійного нагляду лікарів, в тому числі має захворювання очей та носить окуляри, проходив санаторно-курортне лікування внаслідок хвороб, у звязку з чим нею понесені додаткові витрати на утримання дитини. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 12 328 грн. 83 коп. одноразово та по 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду. Позивач та її представник у судовому засіданні змінили позовні вимоги, зокрема збільшили розмір позовних вимог, та просили суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини в сумі 13 058 грн. 01 коп. одноразово та по 300 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 15 серпня 2010 року у сторін народився син\~[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 ОЛ № 173422 виданого 11 березня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області\~ в якому у рядку «Батько» записаний [PERSON], у рядку «Мати»\~ [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 26 серпня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 83. Дитина сторін проживає разом з позивачем, що підтверджується копією довідки про склад сімї за № 698 від 17.02.2017 року виданої виконкомом Новомиргородської міської ради Кіровоградської області. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 травня 2015 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, а саме до 15 серпня 2028 року, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду, копією виконавчого листа, копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Статтею 51 Конституції України\~передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Відповідно до розяснення п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що до передбаченої\~ст.185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Син сторін [PERSON] відповідно до епікризів та історії хвороби постійно (систематично) хворіє та потребує постійного нагляду лікарів, тобто стан здоровя дитини істотно є незадовільним, неодноразово проходив лікування внаслідок хвороб органів травлення та інших хвороб, як наслідок потребує додаткових витрат. Крім цього [PERSON] має захворювання очей та носить окуляри з метою збереження зору, що підтверджується відповідними довідками медичних закладів, висновками досліджень, квитанціями про оплату послуг, купівлю медичних препаратів для лікування. Загальна сума витрачених коштів згідно підтверджуючих документів становить 13376,94 грн., а відповідно поділені навпіл додаткові витрати обома батьками складають 6688гривень 47 копійок (а.с. 10-29, 33-42, 45-46, 56-59). Що стосується путівки на санаторно-курортне лікування «Трускавецькурорт», згідно якої не можливо встановити безпосередні витрати на дитину, витрати на зимовий відпочинок [PERSON] у смт. Східниця Бориславського району Львівської області та відповідно проїзних документів до цієї поїздки, витрат на харчування, придбання взуття та літератури до школи, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки дані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо (а.с.32, 35, 37, 40, 42, 43, 44). На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати, повязані з наявними у дитини захворюваннями у розмірі 6688гривень 47 копійок. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial