Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем виявилося невдалим. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, між ними постійно виникають сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам та інтересам їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 22 червня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 361. 24 січня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. Відповідач стверджує, що разом з позивачем почали проживати з липня 2012 року, але шлюбні відносини оформили лише в 2016 році. З часом, проживаючи разом із сином та мамою позивача, дружина стала жалітися на те, що вона вже не хоче займатися домашнім господарством , почала вимагати змін в роботі. А 29 липня 2018 року, забравши сина, позивач зібрала речі та поїхала в невідомому напрямку. З того часу з дружиною відповідач не бачився, в телефонних розмовах своє місцезнаходження вона не повідомляла. Однак, відповідач не бажає розривати шлюб, так як кохає дружину та вважає, що шлюб можливо зберегти, тому просить надати подружжю строк для примирення тривалістю в шість місяців. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року сторонам надано строк для примирення до 24 травня 2019 року. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2019 року поновлено провадження у справі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Згідно із ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 червня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 30 грудня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 6). Із пояснень сторін судом встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між подружжям припинені. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У відповідність до вимог ст. 111 СК України судом надавався подружжю строк на примирення, однак сторони не примирилися, що підтверджується заявою відповідача, в якій останній позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Постановою № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачено, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один із них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що у наданий строк на примирення сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанціями за № 0.0.1176901658.1 та № 0.0.1176806868.1 від 05.11.2018 р. (оригінали квитанцій знаходяться у матеріалах справи). З огляду на вищевикладене, враховуючи норми ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого становить 352,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved