Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У листопаді 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 18.06.2018 року між сторонами було укладено договір про споживчий кредит №9-0270, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 55000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.06.2023 року. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, не виконував, у зв`язку з чим станом на 29.10.2018 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 64246,06 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 54068,14 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9740,71 грн.; пені за прострочені відсотки та кредит - 337,15 грн.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 21,67 грн.; 3 % річних на суму на суму простроченого кредиту - 11,75 грн.; суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 17,13 грн.; суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 49,51 грн. У зв`язку з викладеним позивач, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення та відзив на позов суду не надав, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.06.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №9-0270, відповідно до якого відповідачу було видано кредит у розмірі 55000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.06.2023 року. Відповідно до п. п. 2.4.2 п. 2.4 Кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного Кредитним договором. Відповідно до п. п. 3.2.1 п.3.2. Кредитного договору банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. п.3.3.1 п. 3.3. Кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Відповідно до п. п.3.3.2 п. 3.3. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором. У відповідності до п.п. 3.3.3 п. 3.3 Кредитного договору позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 916,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 25 липня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим Договором. У відповідності до п.п. 3.3.4 п. 3.3 Кредитного договору якщо сума коштів, що надійшла на рахунок в повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання щодо надання коштів банком виконані, проте [PERSON] взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, не виконав, у зв`язку з чим, станом на 29.10.2018 року виникла заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 64246,06 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 54068,14 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9740,71 грн.; пені за прострочені відсотки та кредит - 337,15 грн.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 21,67 грн.; 3 % річних на суму на суму простроченого кредиту - 11,75 грн.; суми втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 17,13 грн.; суми втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 49,51 грн., що в судовому засіданні встановлено письмовими доказами по справі. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором №9-0270 від 18.06.2018 року, які відповідачем не спростовані. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №9-0270 від 18.06.2018 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України», надав відповідачу [PERSON] кредит. Відповідач в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків та штрафів по ньому, а тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, пені, 3% річних та інфляційних витрат у загальному розмірі 64246,06 грн. відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved