Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання недійсним договору № 8044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року укладеного між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В обгрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 8044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 250 грн., але ознайомившись вважає договір недійсним, зважаючи на наступне. Так, між нею та відповідачем укладено Договір займу, при укладенні якого були порушені її права як споживача згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про захист персональних даних», а саме не була надана інформація, яка стосується суті наданих послуг, яка передбачена ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також в порушення ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» її не ознайомили із умовами кредитування та всіма ризиками. Також відповідачем був порушений п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вважає несправедливими умови кредитного договору. Так, згідно додатку до Кредитного Договору зазначена реальна річна процентна ставка за кредитом від суми кредиту, тоді як в Договорі зазначено, що позичальник сплачує на вимогу кредитодавця пеню у розмірі 3 % від простроченої в оплаті суми за кожен день такого прострочення., тобто сума компенсації становить майже 100 %, що відповідно до ч.5 п.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою, та є всі підстави для визнання п.4.3 Кредитного договору недійсним. Також, Кредитним договором порушено норми ч.1 ст. 61 Конституції України щодо подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання. Відповідно до умов Договору, фактично за одне правопорушення, а саме порушення ним виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або сплати процентів, він повинен сплачувати пеню двічі. Також порушено норми абз.5, 11 п.2 ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки з аналізу умов кредитного договору вбачається, що надана нею згода на обробку персональних даних є безстроковою та безвідкличною. Крім того, оскільки надання коштів з умовою сплати процентів - це фінансова послуга, яка потребує наявності ліцензії відповідно до ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», то кошти в позику під проценти або в кредит можуть надаватися лише фінансовими установами- резиденти чи нерезиденти, на яких вимога щодо отримання ліцензії для надання таких послуг на території України не поширюється. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 08 лютого 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» оригінал договору займу № 044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року, документи, що підтверджують отримання [PERSON] інформаційного листа щодо сукупності вказаних кредитних зобов`язань відносно кредитного договору № 044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року. На виконання вимог ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 08 лютого 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило, що кредитні договори № 044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 та № 8044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 на ім`я [PERSON] в реєструючій системі та бухгалтерського обліку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 04.03.2021 року не існують. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, разом з позовом подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохала задовольнити у повному обсязі (а.с.13). Відповідач ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у судове засідання представника не направив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилається на те, що між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір № 8044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року, відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 250 грн. Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин, позивач не надала до суду жодного доказу. На виконання вимог ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 08 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотання про витребування доказів, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» повідомило, що кредитні договори № 044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 та № 8044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 на ім`я [PERSON] в реєструючій системі та бухгалтерського обліку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 04.03.2021 року не існують. Таким чином, позивач не довела, що між нею та відповідачем був укладений договір № 044с1а3-2аа7-4d92-8142-ad434497fbc9 від 30.11.2020 року, а тому позовні вимоги суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи, що від сплати судового збору позивач звільнена на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку про компенсування судового збору за рахунок держави.

Outcome: dismissed