Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; визначити місце проживання [PERSON] [INFO] , уродженки с. Чкалове Великоолександрівського району Херсонської області з [PERSON] та встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: побачення через тиждень по середам з 10.00 години до 18.00 години. Місце зустрічей - місце проживання батька, або іншому місці за домовленістю між батьками, без присутності матері. В обґрунтування позову представник зазначив, що 09 серпня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, добровільно про сплату аліментів сторони домовитись не можуть, що обумовило звернення позивачки до суду із вимогою про сплату аліментів. Позивачці відомо, що відповідач тимчасово проживає та працює в м. Херсоні вантажником та має дохід 5000 грн, у зв`язку з чим просить суд стягувати аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача. Крім того, представник заявляє, що позивачка вважає за необхідне визначите місце проживання доньки із нею, оскільки сторони не дійшли згоди щодо останнього та дитина постійно проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в будь-який час за власним розсудом без погодження з позивачкою забирає дитину до себе на квартиру, де вона знаходиться стільки часу скільки вважає за потрібне. Таке відношення до виховання дитини з боку відповідача негативно впливає на планування виховного процесу, через що у сторін постійно виникають сварки. Позивачка любить свою доньку і має змогу забезпечити її всім необхідним. Доходи в період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року становлять 20142,10 грн та вона постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї. У неї з донькою психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Хоча позивачка проживає з донькою в м. Херсон на орендованій квартирі, остання облаштована всім необхідним для розвитку дитини. Вона може забезпечувати і забезпечує умови для нормального розвитку дитини, її навчання. Спиртними напоями вона не зловживає, не пале, за місцем роботи характеризується позитивно. Таким чином, проживання доньки разом із позивачкою відповідає інтересам останньої. Також, представник зазначає, що позивачка не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їхньої дитини, але бажає їх упорядити в часі. У відзиві на позов, поданому 24 грудня 2019 року, відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю зазначаючи таке. Посилання позивачки на не, те що ним не надається матеріальна допомога на утримання дитини не відповідає дійсності. Він надає допомогу дитині, щомісячно перераховує позивачці кошти для утримання дитини, що підтверджується наданими платіжними документами та квитанціями на придбання ліків та дитячих речей Також відповідач заперечує проти заявленого графіку побачення з дитиною, так як він буде позбавлений повноцінного спілкування з дитиною, а фактично матиме таку змогу лише двічі на місяць. Відповідач мав чотири побачення із дитино та всі вони відбувалися зі згоди матері та при цьому не мав місце негативний вплив на доньку. Щодо вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини відповідач зазначив про намір пред`явити зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини із ним. Щодо судових витрат відповідач просить їх не стягувати з нього або розділити їх з позивачкою у рівних частинах, оскільки він намагався добровільно сплачувати аліменти. Ухвалами суду від 27 листопада 2019 року та 14 січня 2020 року до участі у справі залучено як органи опіки та піклування службу у справах дітей Великоолександрівської районної державної адміністрації та службу у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради, представники яких не з`явилися на судове засідання, надали висновки та не заперечували проти розгляду справи за їх відсутності. На судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. Пояснив, що позивачка вважає за необхідне та за можливе визначення місця проживання дитини разом із нею, оскільки є рідною матір`ю, постійно опікується дитиною, здійснює належне виховання доньки, а відповідач не спростовав обставини на які позивачка посилається. Відповідач не пред`явив зустрічного позову та на засіданні органу опіки та піклування не заперечував проти залишення дитини із матір`ю. Надання допомоги відповідачем є його обов`язком та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину в майбутньому за рішенням суду. Встановлення способу участі батька у вихованні дитини у запропонований спосіб сприятиме впорядкуванню спілкування відповідача з дитиною та дозволить матері планувати її час та час їх дитини. Позивачка до суду не з`явилася, її інтереси в суді представляв представник. Відповідач у підготовчому судовому засіданні надав відзив на позов, на судове засідання двічі не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке. Суд встановив, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 6 зробленим 07 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2015 року). Відповідно до свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 695, сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб з 09 серпня 2014 року, який було розірвано 20 січня 2020 року, що підтверджується рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 січня 2020 року, яке набрало законної сили 20 січня 2020 року. Відповідно до довідки Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 24 вересня 2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою вона та її дочка не проживають. Відповідно до характеристики виданої ООО «Баядера Логистик» від 12 жовтня 2019 року [PERSON] має повагу серед колег, відповідально ставиться до своїх обов`язків, будь яких стягнень не має, в вільний від праці час приділяє увагу своїй сім`ї. Відповідно до довідки про доходи виданої ООО «Баядера Логистик» від 17 жовтня 2019 року [PERSON] працює в ООО «Баядера Логистик» мерчендайзером, має стабільний дохід, а саме за період 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року останній становить 25022,10 грн. Відповідно до довідки про доходи виданої ТОВ «Альянс маркет» від 06 грудня 2019 року [PERSON] протягом 2019 року отримав 88801,29 грн заробітної плати. Відповідно до характеристики виданої керівником відділу безпеки РО ЮГ від 06 грудня 2019 року [PERSON] працює старшим охоронцем відділу контролю і безпеки в ООО «Альянс маркет» м. Херсон, зарекомендував себе як відповідальний та ініціативний працівник, користується повагою серед колег, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 25 жовтня 2019 року [PERSON] , винаймає житло у [PERSON] яким також можуть користуватися члени його сім`ї, строк оренди житла передбачений договором складає 12 місяців. Відповідно до Акту виданого виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 18 лютого 2020 року [PERSON] , працює старшим охоронцем, зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] житло має одну кімнату в наявності є кухня, туалет, ванна кімната, в квартирі затишно та прибрано, забезпечена меблями та необхідною технікою. Для дитини є окреме ліжко, стіл, шафа для речей, іграшки. Зі слів [PERSON] в нього теплі стосунки з донькою, він не заперечує, щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] разом з матір`ю, однак вважає недоцільним встановлення графіку спілкування з донькою, так як мати доньки не чинить перешкод в їхньому спілкуванні. Відповідно до Акту виданого виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 19 лютого 2020 року [PERSON] , та її донька [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , житло має одну кімнату в наявності є кухня, туалет, ванна кімната, квартира забезпечена меблями та необхідною технікою. Для дитини є окремі диван, стіл, шафа для речей, іграшки. Зі слів [PERSON] в неї добрі стосунки з донькою, вона хоче визначити місце проживання доньки [PERSON] разом з нею та встановити графік спілкування батька з донькою. Відповідно до висновку виданого на виконання ухвали суду від 27 листопада 2019 року виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради від 13 березня 2020 року на засіданні комісії з вирішення питання визначення місця проживання дитини із матір`ю та встановлення графіку спілкування батька з дитиною були присутні обоє батьків які відповідно надали пояснення, де мати підтримала свої вимоги, а батько не заперечив, щодо визначення місця проживання його доньки з матір`ю, однак заперечив проти встановлення графіку побачень з донькою, так як має «плаваючий» графік роботи. Аналізуючи вищенаведене комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради одноголосно рекомендувала визначити місце проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] та не доцільним визначати порядок спілкування [PERSON] для участі у вихованні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , оскільки мати не чинить перешкоди в спілкування батька з дитиною та відсутні підстави для цього, визначені статтею 159 СК України. Відповідно до квитанцій: № 105615668 від 11 грудня 2019 року [PERSON] перерахував аліменти [PERSON] в сумі 1000 грн; № 85662809 від 09 жовтня 2019 року [PERSON] перерахував аліменти [PERSON] в сумі 1000 грн; № 94077989 від 05 листопада 2019 року [PERSON] перерахував аліменти [PERSON] в сумі 1500 грн; № 88661021 від 21 жовтня 2019 року [PERSON] перерахував аліменти [PERSON] в сумі 700 грн.. Відповідно до квитанцій на придбання ліків та дитячих речей, а саме: чеку № 71479 від 16 вересня 2019 року [PERSON] витратив на придбання ліків на суму 223,20 грн, чеку з аптеки № 8 від 13 жовтня 2019 року [PERSON] витратив на придбання ліків на суму 149 грн, чеку № МГ -0058515 від 28 вересня 2019 року [PERSON] витратив на придбання взуття та інших речей на суму 181 грн, чеку з аптеки № 8 від 16 вересня 2019 року [PERSON] витратив на придбання ліків на суму 121 грн, чеку № МГ -0077387 від 12 грудня 2019 року [PERSON] витратив на придбання дитячих іграшок на суму 272,56 грн. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини першої статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд виходить з заявленого позивачем розміру аліментів та з обставин встановлених під час розгляду справи, які суд зобов`язаний при цьому врахувати. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів в заявленому розмірі. Добровільне надання відповідачем допомоги дитині до моменту звернення позивачки до суду не звільняє його від обов`язку бути зобов`язаним за рішенням суду сплачувати аліменти, оскільки вищенаведені норми закону не містять відповідних обмежень. Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції «Про захист прав людина і основоположних свобод» передбачено, що кожна людина, яка законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на вільне пересування та свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей. Згідно зі статтею 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» сказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, щодо підтримки ідеї про те, що в усіх рішеннях, які стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Таким чином, враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить інтересам дитини, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини, віку дитини, умов проживання дитини, здоров`я батьків дитини зокрема матері, яке є добрим та таким що дає змогу виховувати дитину, їх матеріального забезпечення, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню, що буде відповідати в першу чергу інтересам дитини, а як наслідок і інтересам батьків дитини. У задоволенні вимог щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини слід відмовити з огляду на те, що такий спосіб захисту, у відповідності до статті 159 СК України, передбачений лише для того з батьків, хто проживає окремо від дитини і якому у зв`язку з цим чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Відповідно до статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Фактично позивачка звернулася до суду із позовними вимогами, які передбачають захист інтересів батька дитини, який при цьому із відповідними вимогами у зустрічному позові до суду не звертався. Вирішувати питання про ефективний спосіб захисту інтересів матері немає підстав, зважаючи на те, що з боку відповідача не чиняться їй перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial