Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 44\~026,56 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 23.01.2015 року [PERSON] отримала кредит\~у розмірі\~13\~310,04\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом\~у розмірі\~18,00\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом.\~Відповідач підтвердила\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~Генеральна угода\~разом з\~Умовами та\~правилами надання\~банківських послуг\~та Тарифами\~банку,\~які викладені\~на банківському\~сайті,\~складають між\~відповідачем та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом відповідача\~у заяві.\~При укладанні\~кредитного договору\~сторони керувались\~ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України,\~згідно якої\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~в формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.\~Погашення заборгованості\~здійснюється в\~наступному порядку:\~починаючи з\~«1»\~по «25»\~число кожного\~місяця відповідач\~надає банку\~грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом.\~Договором передбачено\~порядок та\~умови погашення\~кредиту,\~погашення заборгованості\~по кредиту,\~сплата нарахованих\~за період\~користування кредитом\~процентів,\~комісії за\~користування кредитом\~та інших\~витрат.\~Відповідно до\~п.1.1.3.2.11\~Умов і\~правил банк\~має право\~проводити договірне\~списання з\~усіх відкритих\~в банку\~рахунків Клієнта,\~в погашення\~кредитної заборгованості\~клієнта і\~третіх осіб,\~за кредитами,\~в яких\~клієнт є\~поручителем,\~а також\~будь-якій\~іншій заборгованості,\~яка виникла\~у клієнта\~зважаючи невиконаних\~зобов`язань перед\~банком.\~Банк свої\~зобов`язання\~за Договором\~та Угодою\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~кредит у\~розмірі,\~встановленому договором\~та уклав\~з відповідачем\~угоду про\~реструктуризацію заборгованості\~за кредитом.\~Відповідач своєчасно\~не надавала\~банку грошові\~кошти на\~погашення заборгованості\~за кредитом,\~процентами,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов договору.\~У зв`язку\~з порушенням\~зобов`язань\~за кредитним\~договором відповідач\~станом на\~17.09.2019\~року має\~заборгованість у\~розмірі 44\~026,56\~грн.,\~яка складається\~з наступного:\~11\~243,02\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~8\~951,16\~грн.\~-\~заборгованість за\~процентами за\~користування кредитом;\~22\~486,00\~грн.\~-\~заборгованість за\~пенею та\~комісією;\~1\~346,38\~грн.\~ штраф\~відповідно до\~п.\~2.2\~Генеральної угоди,яку просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 січня 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини не явки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. З метою отримання банківських послуг 23.01.2015 року [PERSON] звернулася до\~Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,\~з яким уклала Генеральну угоду № б/н, згідно умов якої отримала кредит у розмірі 13\~310,04 грн. на строк 24 місяців, з 23.01.2015 року по 31.01.2017 року, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов`язаннях строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1\~346,38 грн. Відповідно до п. 2.8. Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань з повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню. Пунктом 2.9. Генеральної угоди передбачено, що розмір процентної ставки за кредитом може змінюватися залежно від змін облікової ставки НБУ. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складають між відповідачем та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача. За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Однак, відповідач в порушення умов договору не виконувала взятих на себе обов`язків, у зв`язку з чим, згідно розрахунку, станом на 17.09.2019 року виникла заборгованість у розмірі 44\~026,56 грн., яка складається з наступного: 11\~243,02 грн. - заборгованість за кредитом; 8\~951,16 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 22\~486,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1\~346,38 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Одночасно, суд звертає увагу на вимоги позивача щодо стягнення штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Як зазначено в правовій позиції у справі N 6-2003цс15 (Постанова Верховного Суду України від 21.10.2015 р.), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За вказаних обставин, суд вважає, що стягнення штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 1\~346,38 грн. призведе до подвійної відповідальності, що унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 11\~243,02 грн.; заборгованості по процентам за користування\~кредитому розмірі 8\~951,16 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 22\~486,00 грн. В решті позовних вимог слід відмовити. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial