Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вонає власником квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровані двоє людей:вона та відповідач. Відповідач хоч і зареєстрований за даною адресою, однак вже близько 8 років проживає в іншій країні та по даний час в квартирі не проживав та не з'являвся. В зв'язку з цим, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, чим об'єктивно порушують її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Тому просила визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку в квартирі. В ході судових засідань представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За згодою представника позивача, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивачє власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою З.І. 17.09.2004 за реєстровим № 5270. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №3244 від 25.07.2017, виданої виконавчим комітетом Вишневської міської ради, у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], з 21.04.2015 року по теперішній час. Разом з нею зареєстрований [PERSON], [INFO] з 22.12.2005 року по теперішній час. Згідно акту депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, №1/04-1212 від 16.09.2015, актів обстеження матеріально-побутових умов №1/04-239 від 15.02.2016, та №1/04-1646 від 24.07.2017, відповідач на даний час зареєстрований в [ADDRESS] однак в квартирі не проживає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved