Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів в розмірі 10 210,80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради звернулася з заявою про призначення державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (тимчасова допомога). На період з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2015 року їй була призначена тимчасова допомогу на її доньку [PERSON], [INFO], так як батько ухиляється від сплати аліментів. В подальшому [PERSON] неодноразово зверталась з заявами про переоформлення державної дороги, востаннє в листопаді 2015 року. Згідно довідки про доходи від 17 травня 2017 року №7, виданої ТОВ «Віатекс», яка свідчить про отримання аліментів від [PERSON], управлінням було видано розпорядження про припинення виплати тимчасової допомоги. За період з 01 листопада 2013 року по 31 грудня 2015 року [PERSON] було виплачено тимчасову допомогу на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 10 210 (десять тисяч двісті десять) грн. 80 коп. Станом на 26 вересня 2018 року відповідачем бюджетні кошти не повернуто. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частин 8 - 9 статті 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Згідно з ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Відповідно до пункту 2 Порядку призначення тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно норм Порядку, на підставі наданої [PERSON] довідки відділом ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 10 листопада 2013 року №1806 (а. с. 9) про те, що вона дійсно не отримувала на свою користь аліментів, що мають стягуватися з [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-1110/2002 від 11 березня 2002 року, виданого Олександрійським міським судом Кіровоградської області на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а. с. 7 - 8), на підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 02 грудня 2013 року їй призначено тимчасову допомогу на період з 01.11.2013 року по 30 квітня 2014 року (а. с. 10). В подальшому [PERSON] кожні 6 місяців призначалась тимчасова допомога, загалом до 30 квітня 2016 року (а. с. 10 - 32). Відповідно до довідки про доходи від 17 травня 2017 року [PERSON] в листопаді 2016 року сплачено аліменти в розмірі 706 грн. 00 коп., в грудні 2016 року сплачено аліменти в розмір 726 грн. 14 коп. (а. с. 33). За період з листопада 2013 року по грудень 2015 року [PERSON] було виплачено тимчасову допомогу в загальному розмірі 10 210,80 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а. с. 35). Згідно з ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Оскільки, на день розгляду справи відповідач добровільно не повернув суму виплаченої допомоги, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 762,00 грн.

Outcome: approved