Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до Сартанської селищної Ради про скасування рішень, де зазначив,що 22 грудня 2006 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0909 га, що розташована за адресою : м.Маріуполь, сел.. Сартана, вул.. Комарова буд. 40. Ця земельна ділянка була надані його матері згідно рішення Сартанської селищної Ради від 03.12.1997 р. за № 83/15 та її право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю за № 119 від 17.02.1998 року. 14 листопада 2014 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя за ним було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що розташована за адресою : м. Маруполь, сел.. Сартана, вул.. Комарова буд. 40 площею 0,0900 га, після смерті матері [PERSON] Після отримання рішення суду він звернувся до землевпорядної організації для розробки технічної документації. Між тим, 13.01.2015 року йому відмовили про неможливість розробки, оскільки на підставі рішення Сартанської селищної Ради від 29.01.2008 року за № 5\\21-168/ 2 був підготовлений та розроблений у встановленому законом порядку проект землеустрою з відводу земельної ділянки, що розташована за адресою : м. Маріуполь, сел.. Сартана, вул.. Комарова буд. 40 на імя [PERSON]. Рішенням Сартанської селищної Ради від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/ 3 проект землеустрою був затверджений та спірна земельна ділянка ( кадастровий № [NUMBER]: 002:0168) була передана у власність [PERSON] Разом з тим, державний акт на землю №40 що був виданий на імя його матері недійсним не визнавався. 12.08.2015 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2008 року за № 5\\21-168/2 про надання дозволу на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 900 м2 та рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/3 про затвердження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки та передання громадянину України [PERSON] у власність земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 0,0900га. були скасовані. За таких обставин він звернувся до суду та просив визнати недійсним державний акт від 13.05.2009 року серія ЯЖ №816495 на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 1412365300:00:002:0168. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував, просив справу розглянути у його відсутності. [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник Сертанської селищної ради в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позову. Представник Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької облоасті в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Сартанської селищної Ради від 3.12.1997 року за № 83\\15 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0900 га за адресою : м. Маріуполь, сел. Сартана, вул.. Комарова буд. 40. 17 лютого 1998 року [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю. 22 грудня 2006 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку,що розташована за адресою : м. Маріуполь, сел.. Сартана, вул.. Комарова буд. 40. 14 листопада 2014 року рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя за позивачем було визнано право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування після матері [PERSON] що настала 22.12.2006 року. Під час звернення за розробкою технічної документації, позивач дізнався,що рішенням Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2008 року за № 5\\21-168/2 було надано дозвіл на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 900 м2. Рішенням Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/3 було затверджено проекту землеустрою з відводу земельної ділянки та передання громадянину України [PERSON] у власність земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 0,0900га. 12.08.2015 року заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2008 року за № 5\\21-168/2 про надання дозволу на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 900 м2 та рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/3 про затвердження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки та передання [PERSON] у власність земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 0,0900га. були скасовані. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі ЗК) (станом на час виникнення правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, оскільки рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2008 року за № 5\\21-168/2 про надання дозволу на підготовку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 900 м2 та рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/3 про затвердження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки та передання [PERSON] у власність земельної ділянки по вул.. Комарова, 40 площею 0,0900га. були скасовані рішенням Іллічівського районного суду від 12.08.2015 року, то і державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га, яка розташована за адресою : м.Маріуполь, сел.. Сартана, вул.. Комарова буд. 40, серія ЯЖ816495, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення Сартанської селищної Ради м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2009 року за № 5\\31-238/3 підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved