Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] 6171,76 грн. заборгованості за не обліковану електричну енергію за актом про порушення № 46702 від 19 листопада 2015 року, а також судові витрати у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем електричної енергії, які постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». 19 листопада 2015 року за адресою: [ADDRESS] , в ході обстеження приладу обліку електричної енергії, представниками позивача виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення - 02.04.2015 року. Самовільне підключення виконано від центральної магістралі будинку; відсутня пломба електропередавальної організації на клемній кришці розрахункового приладу обліку. У зв`язку із виявленим порушенням, 19.11.2015 року складено акт № 46702. 14.12.2015 року на засіданні комісії з розгляду актів порушення правил користування електричною енергією для населення, вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням правил користування електричною енергією для населення за період з 02.04.2015 року по 19.11.2015 року, нарахована сума складає 6171,76 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 15.02.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 3 червня 2020 року в порядку повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано в провадження судді Шевченко Т.М.. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позовну заяву не подала; відповідачем подано клопотання про відмову у задоволенні позову з копіями доказів в обґрунтування позиції. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та є власником особового рахунку № [NUMBER] . 19 листопада 2015 року працівниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» складено акт № 46702, у зв`язку із виявленням порушень Правил користування електричною енергією для населення, а саме: оглядом приладу обліку електричної енергії, який розміщено на сходовій клітині (тамбур) за адресою: [ADDRESS] , виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації після відключення - 02.04.2015 року. Самовільне підключення виконано від центральної магістралі будинку; відсутня пломба електропередавальної організації на клемній кришці розрахункового приладу обліку. У вказаному акті № 46702 від 19.11.2015 року вказано, що споживач від підпису відмовився. Згідно протоколу № 3216 від 14 грудня 2015 року засідання комісії по розгляду акта про порушення № 46702 від 19.11.2015 року, вирішено провести нарахування з визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, за період з 2 квітня 2015 року по 19 листопада 2015 року. Відповідно до наданого розрахунку, за період з 2 квітня 2015 року по 19 листопада 2015 року заборгованість за не обліковану електричну енергію становить 6 171 грн. 76 коп. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт про порушення правил користування електричною енергією для населення розглядається комісією з розгляду актів, на підставі акта енергопостачальник має право визначити величину не облікованої електричної енергії. Разом з тим, матеріали цивільної справи містять копію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року про вселення відповідача [PERSON] у квартиру [ADDRESS] . Вказаним судовим рішенням встановлено наявність тривалого спору між [PERSON] та [PERSON] щодо користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також неможливість [PERSON] користуватись вказаною квартирою через перешкоди, які останній чинив [PERSON] . Таким чином, з наведеного вбачається, що судове рішення про вселення відповідача [PERSON] до квартири [ADDRESS] , остання отримала лише у грудні 2015 року, тоді як порушення правил користування електричною енергією для населення, мало місце у період з 2 квітня 2015 року по 19 листопада 2015 року. Також суд зазначає, що виконавчим комітетом Печерської районної ради народних депутатів в м. Києві 03.07.1989 року видано ордер на родину з п`яти осіб, в тому числі і на відповідача [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] не є єдиним наймачем вказаного житлового приміщення. Та обставина, що відповідач [PERSON] фактично не проживала у квартирі [ADDRESS] на момент вчинення вказаного вище порушення правил користування електричною енергією для населення, стверджується і даними акту, складеного 30 січня 2018 року за підписом голови правління ОСББ «МЖК Горького 165» Березенка В .Г. , мешканців будинку [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] з 20 вересня 2013 року по 1 березня 2017 року фактично не проживала у квартирі [ADDRESS] вказаного будинку. З приводу заміни замків у вхідних дверях та неможливість потрапити до квартири [ADDRESS] , [PERSON] зверталась і до Голосіївського управління поліції ГУ НУП в м. Києві, що вбачається з листа управління поліції від 5 квітня 2016 року. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи докази у їх сукупності, суд зазначає, що матеріали цивільної справи не містять належних та допустимих доказів на обґрунтування тієї обставини, що на час вчинення порушення правил користування електричною енергією для населення, а так само на період дії такого порушення, тобто з 2 квітня 2015 року по 19 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] . За вказаних вище обставин, суд надходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з [PERSON] боргу за не обліковану електричну енергію відповідно до акту № про порушення № 46702 від 19.11.2015 року у розмірі 6171,76 грн.

Outcome: dismissed