Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1619, за яким було запропоновано стягнути зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Р20.243.70302 від 31.01.2014 року, які станом на дату вчинення виконавчого надпису нотаріуса складають 63 306,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1619, за яким було запропоновано стягнути зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Р20.243.70302 від 31.01.2014, які станом на дату вчинення виконавчого надпису нотаріуса складають 63 306,80 грн., а саме: 18 761,57 грн. - основний борг; 9 804,06 грн. - прострочений борг; 13 405,55 грн. - прострочені проценти; 161,54 грн. - строкові проценти; 1 118,00 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 18 456,08 грн. - пеня; 1 600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Вважає, що даний виконавчий напис суперечить правилам ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості переліку певних документів та факту безспірності заборгованості, главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо безспірності документів, на підставі яких здійснюється стягнення, роз`ясненням пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні». 08 лютого 2019 року Чечелівським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП 58322591 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1619, вчиненого 29 вересня 2017 року. 18 березня 2019 року Чечелівським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області накладено арешт на все майно, що належить позивачу. Вважає, що нотаріус не мав права вчиняти зазначений виконавчий напис за відсутністю підстав для його вчинення, так як нотаріусу не було надано доказів, які підтверджували б безспірність заборгованості позивача перед відповідачем за основним зобов`язанням (кредитним договором) та доказів направлення на його адресу та отримання письмової вимоги про усунення порушень згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості не є документом, не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Належними ж доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Письмову вимогу (повідомлення) про усунення порушень за спірним кредитним договором позивач не отримувала. Крім того, звертає увагу на наступні обставини. Оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений 29 вересня 2017 року та, як вбачається з самого документу, набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до виконання протягом одного року. Між тим, постанова про відкриття виконавчого провадження стосовно позивача датована 08 лютого 2019 року, тобто з порушенням встановленого терміну. Відповідачем не доведено встановлений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» трирічний термін на право звернення до нотаріуса з моменту виникнення права вимоги. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. 05 березня 2020 року від представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - Зільник В.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а спірний виконавчий напис таким, що в повній мірі відповідає вимогам законодавства з огляду на наступне. 31 січня 2014 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Р20.234.70302, згідно якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби, а позичальник зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього Договору. Оскільки [PERSON] , як позичальник згідно кредитного договору, власних зобов`язань належним чином не виконувала, станом на 17.09.2017 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 61 706,80 грн., а тому АТ «Ідея Банк» на адресу позивача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. У зв`язку із невиконанням позивачем вимог АТ «Ідея Банк» щодо погашення кредитної заборгованості, останнє звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 61 706,80 грн. боргу за Кредитним договором, і тому 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 1619. На виконання вимог чинного законодавства, АТ «Ідея Банк» було надано усі необхідні документи, які б підтверджували наявність та безспірність заборгованості позивача, а обґрунтування позивача про непідтвердження безспірної заборгованості за кредитним договором спростовуються. Звертає також увагу, що повідомлення вважається надісланим також якщо є відмітка про відправку, а не тільки про отримання, як помилково зазначив позивач. Зазначає, що доводи позивача щодо пропущення строку пред`явлення виконавчого напису до виконання жодним чином не спростовують законності оскаржуваного виконавчого напису, і факт його пред`явлення чи непред`явлення в органи ДВС не може впливати на правомірність його вчинення приватним нотаріусом за поданими остатньому відповідачем документами. Крім того, відповідачем не було пропущено строків пред`явлення до виконання виконавчого напису, оскільки даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання повторно, так як раніше був повернутий стягувачу. Встановлений статтею 88 Закону України «Про нотаріат» 3-річних термін на право звернення до нотаріуса з моменту виникнення права вимоги відповідачем також дотриманий. Додатково звертає увагу на відсутність судового спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення спірного виконавчого напису, а тому немає підстав вважати заборгованість, стягнуту за вищевказаним виконавчим написом, такою, що не є безспірною. Позивачем не надано свого розрахунку, який би заперечував заборгованість заявлену банком до стягнення. Сукупний аналіз усіх вище перелічених документів дає змогу стверджувати, що такі в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед АТ «Ідея Банк». Оскаржуваний виконавчий напис щодо стягнення зі [PERSON] заборгованості згідно кредитного договору в розмірі 63 306,80 грн. (включаючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 1 600,00 грн.), відповідає всім вимогам законодавства, а відтак є законним та підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. В судовому засіданні 02.06.2020 року додатково пояснила, що про наявність оскаржуваного виконавчого напису вона дізналась випадково, коли була у відділі державної виконавчої служби м. Павлограда по іншому виконавчому провадженню, де їй повідомили, що відносно неї відкрито ще одне виконавче провадження, а саме у Чечелівському ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , однак у кредитному договорі та в оскаржуваному виконавчому написі помилково зазначено її адресу як: [ADDRESS] . У зв`язку з цим на адресу її проживання та реєстрації не надходила ні вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, ні оскаржуваний виконавчий напис. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та просив відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 31 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Р20.234.70302, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» надало [PERSON] кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 52 000,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), строком на 60 місяців, зі сплатою процентів у розмірі 7,9% річних від залишкової суми кредиту, а [PERSON] зобов`язалась одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами цього договору (а.с. 6-7). Крім того, згідно умов договору, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,15% від початкової суми кредиту. Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. 29 вересня 2017 року за заявою відповідача про вчинення виконавчого напису вих. № 12.4.2/111014 від 19.09.2017 року (а.с. 62) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1619, про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі Кредитного договору № Р20.234.70302 від 31 січня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за якими настав 01 листопада 2016 року, за період з 02 грудня 2016 року по 17 серпня 2017 року включно на загальну суму 63 306,80 грн., яка складається з: 18 761,57 грн. - основний борг, 9 804,06 грн. - прострочений борг, 13 405,55 грн. - прострочені проценти, 161,54 грн. - строкові проценти, 1 118,00 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 18 456,08 грн. - пеня (з 17.08.2016 року по 17.08.2017 року), 1 600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 8). Постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Козлицької О.М. від 08 лютого 2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 58322591 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 29 вересня 2017 року про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 63 306,80 грн. (а.с. 9). Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, у заяві Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису № 12.4.2/111014 від 19 вересня 2017, поданій приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 62), не було зазначено перелік документів, доданих Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» до заяви про видачу судового наказу. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року судом, серед іншого, було витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірені копії: виконавчого напису від 29 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1619, про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачених в строк грошових коштів на підставі кредитного договору № Р20.234.70302 від 31 січня 2014 року; документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 29 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1619 (а.с. 18). Вказану ухвалу було направлено приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON] на адресу, зазначену у Єдиному реєстрі нотаріусів - 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5. Однак, витребувані судом у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] документи до суду так і не були надані. З відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 17472/6-20 від 15 червня 2020 року, вбачається, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 січня 2020 року № 140/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] припинена з 31 січня 2020 року; документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса [PERSON] станом на 15 червня 2020 року до Київського державного нотаріального архіву не передані (а.с 131-132). За таких обставин слід зазначити, що суд позбавлений можливості перевірити чи були дотримані Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» вимоги пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, щодо долучення усього пакету необхідних документів під час звернення до нотаріуса з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, та чи було долучено до такої заяви усі необхідні документи для його вчинення. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, а саме пункту 13, вбачається, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Також слід враховувати, що боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні виконавчого напису нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність заборгованості боржника. Також обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису є безспірність майнових вимог до боржника, при цьому, ця безспірна вимога не потребує додаткового доказування, однак вона так само як і безспірність боргу боржника повинні підтверджуватись належними документами. Також обов`язковій перевірці підлягає встановлення строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника і чи не сплинув вказаний строк на момент звернення з відповідною заявою до нотаріуса. У позовній заяві позивач, серед іншого, посилається на те, що вона не отримувала від відповідача письмової вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань. Так, в матеріалах справи міститься вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань № 12.4.2/Р20.234.70302 від 17 серпня 2017 року, яка була направлена Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» [PERSON] на адресу: [ADDRESS] (а.с. 63). Така ж адреса [PERSON] вказана і у Кредитному договорі № Р20.234.70302 від 31 січня 2014 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , а також в оскаржуваному виконавчому написі. Однак, судом встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , а отже у кредитному договорі, вимозі про усунення порушення кредитних зобов`язань та в оскаржуваному виконавчому написі адреса [PERSON] була зазначена не правильна, у зв`язку з чим вона не отримувала та не могла отримати Вимогу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про усунення порушення кредитних зобов`язань № 12.4.2/Р20.234.70302 від 17 серпня 2017 року. Крім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Однак, надана відповідачем Довідка-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Р20.234.70302 від 31 січня 2014 року (а.с. 64), яку нібито надавало Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису не містить інформації чи відбувалось погашення боргу позичальником, інформації за який період та які суми були нараховані банком, що позбавляє можливості простежити правильність здійснення вказаного розрахунку, а отже і пересвідчитись у безспірності заборгованості. Вказаний розрахунок суми заборгованості за кредитним договором є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум і слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Надана відповідачем Виписка по особовому рахунку [PERSON] з 01.01.2000 по 18.09.2017 (а.с. 68-69) не містить інформації про розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р20.234.70302 від 31 січня 2014 року та про те, яким чином, за який період та в якому розмірі відповідачем позивачу нараховувались заборгованість по основному боргу, процентам, платі за обслуговування кредиту та пеня. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с. 70-71) є взагалі нечитаємим, а тому він не може бути прийнятий судом до уваги в якості доказу на підтвердження безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. У зв`язку з викладеним, на підставі поданих учасниками справи доказів суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином в безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Крім того, у наданій відповідачем довідці-розрахунку (а.с. 64) не зазначений період виникнення заборгованості, в той час як у виконавчому написі від 29.09.2017 року № 1619 зазначено, що заборгованість стягується за період з 02.12.2016 року по 17.08.2017 року. При викладених обставинах суд зауважує, що у приватного нотаріуса [PERSON] не було підстав для зазначення у виконавчому написі періоду стягнення заборгованості, оскільки доказів того, що під час звернення відповідача до нотаріуса з заявою про вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідач надав йому належні докази, які б беззаперечно підтверджував вказаний період. За встановлених обставин очевидним є висновок про те, що період виникнення заборгованості, який зазначений нотаріусом у виконавчому написі від 29.09.2017 року, був внесений до змісту виконавчого напису лише на підставі даних зазначених представником Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» у заяві про вчинення виконавчого напису № 12.4.2/111014 від 19.09.2017 року (а.с. 62), та не був підтверджений відповідними доказами. Також слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивача за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 600,00 грн., оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» не було надано всіх належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості та періоду її виникнення, що в свою чергу унеможливлює здійснення виконавчого напису, відповідно до вимог ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та порушує принцип безспірності заборгованості, за яким можливе здійснення виконавчого напису. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи належних доказів, у розумінні ст.ст. 12, 77, 81 ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було. Враховуючи встановлені обставини справи суд вважає, що надані відповідачем документи не можна вважати безспірними, оскільки вони не підтверджують безспірність заборгованості в зазначеному розмірі та періоду її виникнення, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису від 29 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] не було належним чином перевірено факту безспірності заборгованості, періоду її виникнення, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 29 вересня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1619, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням норм законодавства для здійснення даного виду нотаріальних дій. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь позивача [PERSON] повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, та

Outcome: approved