Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ГО «РУЛЬ» до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своєї позиції, позивач посилався на ті обставини, що ГО «РУЛЬ» відведено у тимчасове довгострокове користування земельну ділянку (площа 2,5 га), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Статутом організації ГО «РУЛЬ» є громадською організацією, яка об`єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених статутом. Предметом діяльності позивача, зокрема, є самоохорона автомобільного транспорту та приватних гаражів членів ГО «РУЛЬ». Відповідно до статуту організації її члені зобов`язані своєчасно сплачувати вступні та до 25 числа кожного місяця членські внески у розмірах та строки, що встановлюються правлінням організації. [PERSON] є членом організації, утім, у нього утворилась заборгованість по членським внескам, зокрема, за період з квітня 2017 року до березня 2020 року, яка з урахуванням інфляційних збитків, 3% річних та пені становить у загальному розмірі 13\~856,37 гривень. [PERSON] у добровільному порядку відмовляється сплачувати утворену заборгованість, у зв`язку із чим представник ГО «РУЛЬ» звернувся із даним позовом до суду, у якому просив суд стягнути з [PERSON] на ГО «РУЛЬ»\~суму заборгованості\~по членським\~внескам у загальному розмірі 13\~856,37 гривень; зобов`язати [PERSON] здійснити за власні кошти демонтаж та вивезення належного йому нерухомого майна у вигляді гаража № [NUMBER] , який знаходиться на території ГО «РУЛЬ» за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 73. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву на позов не скористався, відзив на позовну заяву ГО «РУЛЬ» не надходив. Представник ГО «РУЛЬ» у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд доходить наступного висновку. Під час\~розгляду справи\~й на\~підставі наявних\~в останній\~доказів,\~судом встановлено,\~що згідно із Статутом ГО «РУЛЬ» позивач є громадською організацією, яка об`єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених Статутом (п. 1.1. Статуту). ГО «РУЛЬ» набуває прав юридичної особи з моменту державної реєстрації згідно з чинним законодавством, має свою печатку, штампи і бланки з власною назвою, рахунки, в тому числі в іноземній валюті в банківських установах, свою символіку, емблему та інші реквізити. ГО «РУЛЬ» має право від свого імені укладати угоди (правочини), набувати майнових та немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді, мати у власності кошти та інше майно, відкривати рахунки в установах банків у національній та іноземній валюті (п. 1.7., 1.10. Статуту). Головою Правління ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «РУЛЬ» є [PERSON] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (роздруківка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додається), Протоколом № 2 засідання Загальних зборів ГО «РУЛЬ» від «14» вересня 2019 року. Головною метою ГО «РУЛЬ» є добровільне об`єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів (п. 2.1 Статуту), а предметом діяльності є самоохорона автомобільного транспорту та приватних гаражів членів ГО «РУЛЬ» (п. 2.2.4 Статуту), популяризація технічних та правових знань в області безпеки дорожнього руху, пропаганди правил дорожнього руху (п. 2.2.5 Статуту). Згідно із п. 2.2.3. Статуту діяльність ГО «РУЛЬ» не передбачає отримання прибутку згідно із нормами чинного законодавства України. Відповідно до п. 2.2.1. Статуту основними напрямками діяльності ГО «РУЛЬ» є, у тому числі, необхідна фінансово-господарська діяльність для здійснення своїх статутних цілей; господарська діяльність фінансується за рахунок членських внесків громадян або допомоги у вигляді матеріальних засобів, та направлена на підтримку ГО «РУЛЬ» у хорошому технічному і санітарному стані без одержання прибутків (п. 2.2.2. Статуту). Відповідно до п. 4.3 Статуту ГО «РУЛЬ» прийом до членів організації здійснюється на підставі заяви. Заява розглядається Правлінням, яке ухвалює рішення згідно із Статутом. Член організації зобов`язаний у місячних строк внести вступні, цільові та членські внески. Згідно із п. 4.5 Статуту члени організації зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати вступні та до 25 числа кожного місяця членські внески у розмірах та строки, що встановлюються правлінням організації. У разі несвоєчасної сплати нараховується пеня у розмірі 1% від нарахованої суми за кожну прострочену добу. У матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] від 19 жовтня 2013 року адресована голові правління ГО «РУЛЬ», у якій особа просила прийняти його до членів організації, із статутом та інструкціями був ознайомлений, зобов`язався своєчасно сплачувати членські внески, а також просив переоформити гараж № [NUMBER] на його ім`я. Як зазначає сторона позивача, [PERSON] було прийнято до ГО «РУЛЬ». У силу ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 1 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 626 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~Протоколу №\~2\~від 15\~грудня 2016\~року (встановлений\~розмір членських\~внесків за\~2017\~рік),\~Протоколу №\~3\~від 12\~грудня 2017\~року (встановлений\~розмір членських\~внесків за\~2018\~рік),\~Протоколу №\~3\~від 21\~грудня 2018\~року (встановлений\~розмір членських\~внесків за\~2019\~рік),\~Протоколу №\~3\~від 30\~листопада 2019\~року (встановлений\~розмір членських\~внесків за\~2020\~рік.)\~за нижченаведені\~періоди (місяці)\~встановлені наступні\~розміри членських\~внесків: квітень-грудень\~2017\~року \~200\~грн.\~00\~коп.; січень-грудень\~2018\~року \~200\~грн.\~00\~коп.; січень-грудень 2019 року 250 грн. 00 коп.; січень-березень 2020 року 300 грн. 00 коп. Як убачається із Бухгалтерської довідки ГО «РУЛЬ» від 03 квітня 2020 року, вих. №ГО 1-3/20 загальна сума заборгованості [PERSON] по членським внескам, зокрема, за період з квітня 2017 року до березня 2020 року, з урахуванням інфляційних збитків та пені становить у загальному розмірі 13\~856,37 гривень. У матеріалах справи знаходиться розрахунок інфляційних збитків, 3% річних та пені по членським внескам за період, зокрема, з квітня 2017 року до березня 2020 року, відповідно до якого сума інфляційних збитків складає 2\~007,37 гривень, 3% річних 729,50 гривень, пеня 3\~019,50 гривень. Як передбачено ст. 625 ч. 1, 2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оглянувши вищевказані розрахунки, здійснивши відповідні арифметичні операції, суд доходить висновку, що розрахунки здійснено вірно. Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ГО «РУЛЬ» до [PERSON] про стягнення заборгованості по членським внескам з урахуванням інфляційних збитків, 3% річних та пені у загальному розмірі 13\~856,37 гривень. Крім того, представник ГО «РУЛЬ» просив суд зобов`язати [PERSON] здійснити за власні кошти демонтаж та вивезення належного йому нерухомого майна у вигляді гаража № [NUMBER] , який знаходиться на території ГО «РУЛЬ» за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 73. Судом звернуто\~увагу,\~що згідно\~п.\~4.6.\~Статуту Позивача\~членство в\~ГО «РУЛЬ» припиняється у випадку виключення із ГО «РУЛЬ» за рішенням Правління ГО «РУЛЬ» у зв`язку із порушенням вимог Статуту, або якщо діяльність члена суперечить меті та завданням ГО «РУЛЬ», або якщо член втратив зв`язок із ГО «РУЛЬ» без поважних причин чи за систематичну несплату членських внесків більш чим шість місяців. Як вбачається\~із питання\~3\~Порядку денного,\~яке викладене\~у протоколі\~№ 1\~позачергового засідання\~членів Правління\~ГО «РУЛЬ»\~від 02\~березня 2020\~року голова\~Правління ГО«РУЛЬ»\~ [PERSON] \~зазначив,\~що згідно із відомостями бухгалтерського й іншого обліку ГО «РУЛЬ», громадянин [PERSON] , володілець гаража № [NUMBER] , має заборгованість (систематична несплата членських внесків), починаючи з липня 2014 року. Відповідно до\~Протоколу №\~1\~позачергового засідання членів Правління ГО «РУЛЬ» від 02 березня 2020 року одноголосно вирішено виключити із Го «РУЛЬ» громадянина [PERSON] з 01 квітня 2020 року. Згідно п.\~4.6.2.\~Статуту Позивача\~гаражі громадян,\~які не\~є членами\~ГО «РУЛЬ»,\~та розташовані\~на території\~ГО «РУЛЬ»,\~за рішенням\~Загальних Зборів\~членів ГО\~«РУЛЬ» або\~Правління ГО «РУЛЬ» належать демонтажу та вивезенню за кошти власника гаража. Проте, як зазначає сторона позивача, усупереч наявності заборгованості та виключення із числа членів ГО «РУЛЬ» [PERSON] продовжує користуватись гаражем № [NUMBER] , що знаходиться на території позивача, чим чинить перешкоди ГО «РУЛЬ» та його членам, а також призводить до збитків позивача, пов`язаних із знаходженням належного [PERSON] гаражу № [NUMBER] на території позивача. Факт чинення перешкод та незаконного, без достатніх на те правових підстав користуванням гаражем [PERSON] підтвердили у судовому засіданні також свідки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 Земельного кодексу України, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (ст. 35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, наведеною в постанові від 04 грудня 2013 року в справі №6-130цс13), у розумінні ст. 376 ч.1 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Розглядаючи справу суд установив, що гараж № [NUMBER] , побудований [PERSON] на земельній ділянці, що не була відведена йому для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, а тому є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України. Відтак, суд доходить висновку про обґрунтованість відповідних вимог ГО «РУЛЬ» зобов`язати [PERSON] здійснити за власні кошти демонтаж та вивезення належного йому нерухомого майна у вигляді гаража № [NUMBER] , який знаходиться на території Громадської організації «РУЛЬ» за адресою: м. Одеса, вул. Умова, 73, та вбачає доцільним задовольнити їх. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 4 204,00 гривень.

Outcome: approved