Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі звернулося в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної майнової шкоди. В обґрунтування позову зазначило, що на основі довідки № 92 від 16.06.2008 року, виданій СГВК «Хлібороб» про заробітну плату для обчислення пенсії [PERSON] Управлінням здійснено призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 06 лютого 2008 року була проведена зустрічна перевірка достовірності наданих документів про стаж та заробітну плату згідно довідки № 92 від 16.06.2008 р., виданої для [PERSON] Під час проведеної перевірки встановлено, що в довідці зазначені суми заробітної плати для обчислення пенсії не відповідають сумам по розрахункових відомостях за 1989-1993 роки. Сума переплаченої пенсії для [PERSON] за період з 09.06.2008 р. по 31.03.2014 року склала 14804 грн. 84 коп., яку позивач просить стягнути із [PERSON] Під час судового розгляду за клопотанням представника позивача [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідача суд залучив [PERSON]. В судовому засіданні представник Управління [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти позову заперечили. Суд, заслухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [PERSON] 09 червня 2006 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст.. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із врахуванням довідки № 92 від 16 червня 2008 року, виданої сільськогосподарським виробничим кооперативом «Хлібороб» с. Лютарка Ізяславського району. 06 лютого 2014 року Управлінням проводилася зустрічна перевірка достовірності видачі документів [PERSON] про стаж та заробітну плату, що знаходилися в районному трудовому архіві. Даною перевіркою довідки від 16.06.2008 р. № 92 встановлено, що суми заробітку [PERSON], зазначені в довідці, не відповідають сумах по розрахункових відомостях за 1989-1993 роки. В результаті невірного нарахування пенсії для [PERSON] була здійснена переплата пенсії в сумі 14804 грн. 84 коп. За зверненням управління по даному факту проводилося розслідування у кримінальному провадженні № 12014240150000346, яке було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України за відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що у червні 2008 року вона набула право на пенсію і звернулася із заявою в управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі. СГВК «Хлібороб», де вона працювала до виходу на пенсію, на той час перебував у стадії ліквідації. Оскільки вона хворіла, за довідкою до [PERSON] зверталася її дочка, а в подальшому довідка була надана Управлінню , щодо відомостей, зазначених у довідці, вона пояснити нічого не може, однак знає, що записи в її трудовій книжці не відповідали записам у бухгалтерських книгах. [PERSON] у своїх поясненнях зауважила, що вона працювала секретарем у СГВК «Хлібороб», однак з 01 червня 2007 року вона була звільнена з роботи за згодою сторін. Влітку 2008 року до неї зверталися за допомогою в оформленні довідки для [PERSON], вона лише написала як зразок, якою має бути довідка, однак вона її не завіряла, печатки у неї не було. У 2008 році на прохання арбітражного керуючого [PERSON] вона допомагала готувати бухгалтерські документи для передачі в трудовий архів. Арбітражний керуючий [PERSON] , який був ліквідатором СТОВ «Хлібороб», посвідчив суду, що ним проводилася передача бухгалтерських документів до районного трудового архіву у січні 2009 року. Дана обставина підтверджується актом приймання передавання документів до архівної установи від 12 січня 2009 року. [PERSON] зазначив, що не памятає, коли він отримав печатку товариства і в кого вона знаходилася в процесі ліквідації. Працівники УПФУ повинні були знати про ліквідаційну процедуру, і що довідки повинні були підписані ліквідатором. Згідно ухвали Господарського суду Хмельницької області від 16 грудня 2008 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Хлібороб» с. Лютарка Ізяславського району був ліквідований. Із змісту даної ухвали слідує, що кредиторами у зазначеній справі були Державна податкова інспекція в Ізяславському районі, управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі, Ізяславський районний центр зайнятості. Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій ) згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії. Положеннями ст.. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її. Таким чином, матеріальне право покладає обовязок відшкодування заподіяної державі шкоди внаслідок подання неналежних документів на юридичну особу, якою були подані зазначені документи. Статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідачів, що призвели до нанесення майнової шкоди, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст.. 1166 Цивільного кодексу України, ст..ст. 13 п. «д» 101, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: dismissed