Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 15 липня 1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу подружжям за спільні кошти 23 липня 2010 року придбана земельна ділянка площею 0,19999 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, та оформлена на ім`я відповідача. Однак, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, тому 16 березня 2016 року шлюб між ними розірвано. Припиняючи шлюбні стосунки, сторони в усному порядку домовилися, що позивачем не будуть пред`являтися вимоги щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання їх спільного сина, а відповідач, в свою чергу, подарує вищевказану земельну ділянку синові. Однак, відповідач не дотримався такої домовленості, забрав оригінали документів на спірну земельну ділянку і повідомив, що ніякого договору дарування оформляти не буде. За таких обставин, позивач змушена звернутися із даними позовними вимогами, в яких просить у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1999 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки - 3221282800602:005:0047, яка розташована на території Зазимської сільської ради Броварського району Київської області. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник - адвокат Боярова А.В. подала заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також, у заяві просила судові витрати не покладати на сторону відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання представник відповідача [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Також, у заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, що встановлені судом. 15 листопада 1995 року Носівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». 23 липня 2010 року [PERSON] прийняв у власність (купив) у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1999 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 3221282800:02:005:00047, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада. Зазначене підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений 23 липня 2010 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. (а.с. 42-43). Згідно п. 6.7. вищевказаного Договору купівлі-продажу земельної ділянки дружина Покупця, [PERSON] , у своїй згоді, посвідченій Бурлакою О.В. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області від 02 липня 2010 року за реєстровим № 3512, надала свою згоду на купівлю чоловіком земельної ділянки, про яку йде мова у даному Договорі. Право власності на земельну ділянку площею 0,1999 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, 23 липня 2010 року зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.07.2010 р., що підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів (а.с. 44). Також, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 4283 від 23.07.2010 р. Управлінням Держкомзему у Броварському районі 16 січня 2012 року видано [PERSON] державний акт серії ЯЛ № 595409 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1999 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - 3221282800:02:005:00047, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада (а.с. 40-41). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як передбачено ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи, що набута сторонами в період шлюбу земельна ділянка загальною площею 0,1999 га, яка знаходиться за адресою: Зазимська сільська рада, Броварський район, Київська область, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд дійшов висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності - в розмірі 1/2 частини вказаного майна. З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини між сторонами, беручи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав, а таке визнання позову не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved