Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів родинних відносин, належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Як підставу заяви зазначив, що [INFO] у с. Миропілля Шевченківського району Харківської області помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із земельної частки (паю) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості на території Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є його діти: він [PERSON], оскільки померлий заповіту не залишив. Вказує, що після смерті спадкодавця він фактично прийняв спадщину, оскільки користувався предметами домашньої обстановки та вжитку, які залишилися після смерті батька. Після поховання батька йому не було відомо про належність вищевказаної земельної частки (паю). У вересні 2014 року орендар запропонував укласти договір оренди земельної частки (паю), що нібито числиться за спадкодавцем та, звернувшись 11.11.2014 року із заявою до Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області дізнався, що дійсно за батьком числиться земельна частка (пай). За інформацією відділу держземагентства у Шевченківському районі Харківської області дізнався, що сертифікат на ім'я [PERSON] знаходиться як не виданий в архіві відділу. З метою оформлення спадщини звернувся до нотаріуса, проте отримав відмову в зв'язку з наявністю неточностей у правовстановлюючих документах та пропущенням строку для прийняття спадщини. Зазначає, що у паспорті громадянина України він вказаний як [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження на російській мові як [PERSON], [INFO], батьком зазначено «[PERSON]». Згідно свідоцтву про смерть батько значиться як [PERSON], а сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я «[PERSON]». Вказує, що він, як спадкоємець за законом, не знав про належне батькові право на земельну частку (пай), оскільки спадкодавець мав похилий вік та поганий стан здоров'я та за життя не розповідав про належну йому землю. В зв'язку з наведеним просить встановити той факт, що він є сином [PERSON], померлого [INFO], встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданому на ім'я [PERSON], поновити строк звернення до суду та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. Представник Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківській області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] у с. Миропілля Шевченківського району Харківської області помер його батько [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 9,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності реформованого КСП імені Карла Маркса на території Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області, виданий 05.12.1999 року на підставі рішення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 175 від 21.06.1996 року та зареєстрований 07.05.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с. 9). Згідно п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO], то до правовідносин необхідно застосовувати ЦК Української РСР 1963 року. Положеннями статей 524, 529 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Вимогами статей 548, 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач після смерті спадкодавця фактично прийняв спадщину, оскільки користувався предметами домашньої обстановки та вжитку, які залишилися після смерті батька. Про належність вищевказаної земельної частки (паю) батькові йому стало відомо у вересні 2014 року, коли орендар запропонував укласти договір оренди землі. Згідно довідці виконкому Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 12.11.2014 року [PERSON] до дня смерті, [INFO], значився зареєстрованим і постійно проживав за адресою: с. Миропілля, Шевченківський район, Харківська область, згідно погосподарській книзі № 04 сільської ради за 1996-2000 роки, особовий рахунок [NUMBER] та на день смерті був зареєстрований один (а.с. 10). Відповідно до інформації Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області за [PERSON] числиться земельна ділянка під [NUMBER] площею 7,7163 га (а.с. 11). У відповідності до інформації відділу держземагентства у Шевченківському районі Харківської області сертифікат на ім'я [PERSON] знаходиться як не виданий в архіві відділу, вартість земельної частки (паю) становить 29 297,00 гривень (а.с. 12, 13). З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову в зв'язку з наявністю неточностей у правовстановлюючих документах, пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 14). Згідно паспорту громадянина України позивач вказаний як «[PERSON]», [INFO], у свідоцтві про народження на російській мові «[PERSON], батьком російською зазначено «[PERSON]» (а.с. 6, 7). На підставі свідоцтва про смерть батько значиться як «[PERSON]» (а.с. 8), а сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до інформації Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області та Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області внести виправлення у правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON], не вбачається можливим (а.с. 29, 30). Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів, після смерті [PERSON], померлого [INFO], спадкову справу не заведено, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, спадковий договір та заповіт відсутні (а.с. ). У відповідності до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів. Згідно вимогам ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Свідки [PERSON] і [PERSON] показали, що добре знали [PERSON], померлого у 1996 році та його сина [PERSON], оскільки проживали в одному селі та працювали разом у колгоспі, підтвердили той факт, що позивач є сином померлого [PERSON], а також факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого помилково на ім'я [PERSON], за час його роботи у колгоспі імені Карла Маркса. Позивач є сином померлого [PERSON], а також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Інший спадкоємець першої черги за законом, [PERSON], не заперечує проти задоволення позову. Заповіт від імені померлого не посвідчувався, спадковий договір померлим не укладався. Однак, оформити спадщину позивач не має можливості в зв'язку з наявністю неточностей у правовстановлюючих документах, пропущенням строку для прийняття спадщини. На даний момент у позивача виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин зі спадкодавцем, встановленні факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві та визнанні права на спадкове майно з метою оформлення земельної ділянки у встановленому законом порядку та її використанням за цільовим призначенням. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON], встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON], виданого на ім'я [PERSON], за наявності поважних причин пропуску звернення до суду поновити його та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Outcome: approved