Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до суду з позовом до відповідача про виселення з незаконно займаного нежитлового приміщення та стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.04.2009 між Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нежитлових приміщень № Ф-7142-9, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 29,5 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39 та з терміном договору оренди визначено до 28.04.2012 року включно. 12.03.2015 було проведено перевірку та обстеження нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39, загальною площею 29,5 кв. м., та складено Акт № 334-нп/15, яким встановлено, що на дату проведення перевірки приміщення використовує [PERSON]. Після чого, позивачем на виконання вимог ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» на адресу відповідача було надіслано повідомлення №2302-вих-1459 від 04.05.2012 року, в якому орендодавець повідомляв, що Договір № Ф-7142-9 від 29.04.2009 року на оренду нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39, припинив свою дію та вказував на обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. Однак відповідач свого обов'язку по поверненню орендованого майна не виконав, тому вважає, що таке майно перебуває у незаконному володінні відповідача. Крім цього, заборгованість відповідача за договором № Ф-7142-9 8 від 29.04.2009 року перед Управлінням комунальної власності станом на 30.10.2015 року складає неустойка у розмірі 3670,9 грн. Оскільки відповідач незаконно займає вказане нежитлове приміщення, а тому позивач для захисту свого права та інтересу змушений звернутись до суду. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 29.04.2009 між Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено Договір оренди нежитлових приміщень № Ф-7142-9, згідно умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 29,5 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39 та термін договору оренди визначено до 28.04.2012 року включно. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. 12.03.2015 року позивачем було проведено перевірку та обстеження нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39, загальною площею 29,5 кв. м., та складено Акт № 334-нп/15 від 12.03.2015 року, яким встановлено, що на дату проведення перевірки приміщення використовує [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Згідно ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Як вбачається із повідомлення №2302-вих-1459 від 04.05.2012 року, що позивачем на виконання вимог ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 764 ЦК України на адресу відповідача було надіслано повідомлення, в якому орендодавець повідомляв, що Договір № Ф-7142-9 від 29.04.2009 року на оренду нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Котляревського, 39, припинив свою дію та вказував на обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати, а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Відповідно до п. 9.1 Договору, повернення орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання. Відповідно до п. 9.6 Договору, у разі припинення або розірвання Договору орендар повинен повернути орендодавцеві об'єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального його фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану об'єкта оренди з вини орендаря. Однак станом на 20.12.2017 року відповідач свого обов'язку по поверненню орендованого майна не виконав, тому суд вважає, що таке майно перебуває у незаконному володінні відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачені засади захисту права власності, а саме держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Згідно з ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Як вбачається із довідки від 14.01.2016 року №2302-вих-64, заборгованість [PERSON] за договором № Ф-7142-9 8 від 29.04.2009 року перед орендодавцем - Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради станом на 30.10.2015 року. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2756 гривень.

Outcome: approved