Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 07.02.2019р. по 23.01.2020р., звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. \~ \~ \~ \~В день звільнення відповідач не провів із ним остаточного розрахунку, у зв`язку з чим на день подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 56\~372,59 грн за період: листопад 2019 року січень 2020 року. В день звільнення він не працював, тому 22.10.2020 року спрямував на адресу відповідача заяву про проведення з ним остаточного розрахунку. Заява відповідачу не була вручена під час доставки 24.10.2020 року. З цих підстав вважає, що його заява доставлена відповідачу 24.10.2020 року. Враховуючи положення статті 117 КЗпП України вважав, що відвідач зобов`язаний сплатити йому середній заробіток за весь період затримки розрахунку (по день постановлення рішення), а саме з 25.10.2020 року (з наступної дати після відмови в отриманні поштової кореспонденції) по 16.11.2020 (на день подачі позову) у сумі 15 496,20 грн. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 56\~372,59 грн та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 25.10.2020р. по день ухвалення рішення. \~ \~ \~ \~Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, надали клопотання, в яких підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, його представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив у встановлений судом строк не подав. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 7 лютого 2019 року (наказ № 54к від 07.02.2019р.) по 23 січня 2020р. (наказ № 22к від 23.01.2020р.), працюючи прохідником підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.4-9). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначної законом. Згідно ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно розрахункових листків ТОВ «Краснолиманське» сума заборгованості із заробітної плати перед [PERSON] складає: за листопад 2019 року 14\~720,20 грн; за грудень 2019 року 11\~113,84 грн; за січень 2020 року 36\~724,89 грн, всього 62\~558,93 грн після утримання обов`язкових податків і зборів. Доказів того, що сума заборгованості по заробітній платі, виплачена позивачу, відповідачем суду надано не було. Враховуючи принцип диспозитивної цивільного судочинства, що міститься у ст.13 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період: листопад 2019 року січень 2020 року в сумі 56\~372,59 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів. У відповідності до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах заробітної плати за один місяць - січень 2020 року в сумі 36\~724,89 грн без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує власника або уповноважений ним орган в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1). При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2). Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Позивач у день звільнення не працював, 16 грудня 2020 року відповідач отримав копію позовної заяви, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отже, зобов`язаний був виплатити всі суми, що належать позивачу з дня отримання копії позовної заяви (дата, коли відповідачу стало відомо про вимогу позивача), у зв`язку з чим підлягає цивільній відповідальності, що передбачена ст.117 КЗпП України у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17 грудня 2020 року по день ухвалення рішення судом. Згідно Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. № 100, середньомісячний заробіток позивача дорівнює 1033,08 грн (23950,31 грн + 12\~207,61 грн заробітна плата за листопад та грудень 2019 року) : 35 робочих днів у листопаді та грудні 2019 року. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який повинен сплатити відповідач на користь позивача за період з 17 грудня 2020 року по 23 грудня 2020 року, становить 5\~165,40 грн (1\~033,08 грн х 5 робочих днів), де 1\~033,08 грн середньоденний заробіток позивача на підприємстві, 5 дні кількість робочих днів затримки виплати заробітної плати, з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на відповідача пропорційно задоволеної частини позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно ч.6\~ст.141\~ЦПК України\~ оскільки\~позивача звільнено\~від сплати\~судового збору\~за подачу\~позову про\~стягнення заборгованості\~по заробітні\~платі,\~судовий збір\~необхідно стягнути\~з відповідача в дохід держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial