Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У листопаді 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про зобов`язання ПАТ «Київенерго» припинити зловживання цивільними правами в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води по відношенню до позивача; визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем) між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] ; призначити ПАТ «Київенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення істотних недоліків в надані послуг з центрального опалення і постачання гарячої для квартири позивача; визнати права позивача на оплату централізованого його квартири за показаннями квартирного теплолічильника, на несплату за централізоване опалення місць загального користування, у зв`язку з їх неутепленням і нездійснення їх опалення, на зменшення розміру плати за постачання гарячої води, у зв`язку з зниженням її якості та зобов`язати відповідача провести перерахунки розміру плати за ці послуги з жовтня 2014 р. із врахуванням показань квартирних засобів обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що є власником квартири [ADDRESS] , де мешкає з 1996 року, вказана квартира знаходиться у четвертій секції вказаного багатоквартирного будинку, централізоване опалення в якому та постачання гарячої води здійснюється від індивідуального теплового пункту, а за проектами обліку цих послуг має здійснюватися квартирними приладами обліку. Проте, централізоване опалення і постачання гарячої води квартири позивача відповідачем завжди було неякісним. Відповідач, як природна монополія набув без конкурсу з липня 2014 р. права та обов`язки виконавця послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води в місті Києві, а тому саме з липня 2014 р. відповідач зобов`язаний був укласти з позивачем письмовий договір приєднання на надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води , відповідно до умов Типового договору., який було затверджено КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Проте, у жовтні 2014 р., на засіданні Комісії з питань житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської міської ради було встановлено невиконання відповідачем ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» в частині укладення зі споживачами міста Києва прямих договорів з постачання теплової енергії. У рахунку за жовтень 2014 р. та до лютого 2015 р. щодо оплати за централізоване опалення, після початку опалювального сезону відповідач нарахував оплату за цю послугу за нормами споживання, та з березня 2015 р. за показаннями будинкового теплолічильника. Проте, як вбачається з рахунків за січень-серпень 2016 р. відповідачем нараховано 3 507,67 грн. за централізоване опалення без врахування показань квартирного теплолічильника позивача, та з серпня 2016 р. нарахував плату за постачання гарячої води без врахування показань квартирного лічильника гарячої води. Також, як вбачається з рахунків за вересень-грудень 2016 р. відповідачем нараховано 1 038,75 грн. за постачання гарячої води без врахування показань квартирного лічильника гарячої води , при цьому, з жовтня 2016 р. відповідач нарахував за централізоване опалення за показаннями квартирного теплолічильника і додатково за опалення місяць загального користування, хоча ним вони не опалювалися і не були утеплені. Позивач зазначає, що відповідно до свідоцтв про повірку , квартирні лічильники тепла і води позивача є придатними до використання до грудня 2020 року, також, вказує, що неодноразово звертався до відповідача з письмовими претензіями щодо належного виконання відповідачем обов`язків виконавця послуг, проте, жодної відповіді на претензії позивачем отримано не було. На підставі вищевикладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 17.05.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті. Ухвалою суду від 12.02.2019 р. залучено в якості третіх осіб Фонд державного майна України, Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві, Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області, Київську міську раду, Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію. 13.03.2019 р. до суду надійшли письмові пояснення, в яких Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області зазначило, що вирішення питань щодо правомірності та правильності здійснення виконавцями послуг нарахувань за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, не належить до повноважень Управління. Представник управління просив розглянути справу за його відсутності (ас. 146-148). 13.03.2019 р. до суду надійшли письмові пояснення, в яких Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві щодо постановлення по справі судового рішення поклалося на розсуд суду (ас. 153-155). 18.03.2019 р. до суду надійшли заперечення позивача на пояснення Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області та Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві. В своїх запереченнях позивач [PERSON] вказує на необхідність надання останніми аргументовані пояснення на підтримку його позову або заперечення проти позову (ас. 161-163). Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача та треті особи: Фонд державного майна України, Управління національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у місті Києві та Київській області, Київська міська рада, Святошинської районної в місті Києві державної адміністраціюдо суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представники третіх осіб: Антимонопольного комітету України Київського обласного територіольного відділеннята Державної служби України та Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві та Головного управління Держпродсроживслужби в м. Києві в судовому засіданні позов не визнали. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи. Суд, заслухавши позивача та представників третіх осіб: Антимонопольного комітету України Київського обласного територіольного відділеннята Державної служби України та Головне управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у місті Києві та Головного управління Держпродсроживслужби в м. Києві, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2007 р. (ас. 51). Встановлено, що позивач є споживачем послуг з надання централізованого опалення і постачання гарячої води, які надаються в квартиру [ADDRESS] , в якій позивач проживає з 1996 року. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку. Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» статтю 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація)». Встановлено, що ПАТ «Київенерго» здійснює діяльність з надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповдіно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії». Відповдіно до ЗУ «Про захист економічної конкуренції» ПАТ «Київенерго» є суб`єктом господарювання. Судом було встановлено, що ПАТ «Київенерго» є єдиною організацією, що надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в межах теплових мереж, які знаходяться на балансі Товариства. Встановлено, що становище ПАТ «Київенерго» протягом періоду з 01.07.2014 р. по 25.05.2015 р. на ринку послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є таким, що містить ознаки монопольного (домінуючого). Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води має проводитись на підставі письмового договору приєднання на дання вказаних вище послуг (з використанням внутрішньобудинкових систем), відповдіно до умов Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарчої води і водовідведення, який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Зокрема, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ № 630. Згідно ч. 1 ст. 648 ЦК України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Як було встановлено Антимонопольним комітетом України у березні 2015 р., положення проекту договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню, запропонованого споживачам на офіційному Інтернет сайті ПАТ «Київенерго» (http.//kyivenergo.ua/ ) не відповідають положенням Типового договору. У зв`язку з чим Антимонопольний комітет України прийшов до висновку, що дії ПАТ «Київенерго», що полягають в укладенні із споживачами договорів про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарясої води населенню, умови та зміст яких не відповідає типовому договору про надання послуг з централізованоого опалення, постачання холодної та гарячої води іводовідведення, завтвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку (ас. 14-15). Аналогічний висновок міститься в рекомендаціях Антимонопольного комітету України від 09.12.2016 р. (ас. 16-18). Таким чином, судом встановлено зловживання відповідачем ПАТ «Київенерго» цивільними правами в умовах його монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води по відношенню до позивача. Також, суд, враховуючи положення ст. 648 ЦК України та постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з подальшими змінами, вважає занеобхідне визнати, з дня набрання законної сили даного судового рішення, укладеним Договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання холодної та гарячої води і водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) між ПАТ «Київенерго» та [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги. Відповідно до п. 108 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Судом встановлено, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-2/2121 від 13.12.2016 р., встановлені в квартирі позивача [ADDRESS] лічильники кількості теплоти та води (засіб вимірювальної техніки) відповідає вимогам ДСТУ 3339 (ас. 32). Таким чином, суд приходить до висновку, що оплата з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення має нараховуватись з врахуванням показань відповідних квартирних лічильників, відповідно до п. 108 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Проте, судом встановлено, що позивачем [PERSON] отримав рахунки за період з жовтня 2014 р. - лютий 2015 р. про оплати за централізоване опалення, в яких відповідач після початку опалювального сезону нарахував оплату за цю послугу за нормами споживання, та з березня 2015 р. за показаннями будинкового теплолічильника (ас. 19, 20). Як вбачається з рахунків за січень-серпень 2016 р. відповідачем нараховано 3 507,67 грн. за централізоване опалення без врахування показань квартирного теплолічильника позивача, та з серпня 2016 р. нарахував плату за постачання гарячої води без врахування показань квартирного лічильника гарячої води (ас. 23, 24). Також, як вбачається з рахунків за вересень-грудень 2016 р. відповідачем нараховано 1 038,75 грн. за постачання гарячої води без врахування показань квартирного лічильника гарячої води (ас. 28). У зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність визнати право позивача на оплату централізованого оппалення його квартири за показаннями квартирного теплолічильника, та зобов`язати відповідача провести перерахунки розміру плати за ці послуги з жовтня 2014 р. із врахуванням показань квартирних засобів обліку. Також, судом встановлено, що з 2016 р. позивач неодноразово звертався до відповідача з повідомленням про неналежно надані або не надані послуги, актами притензіями, в тому числі щодо невідповдіності температури теплоносія у підвальному трубопроводі системи опалення, температурному графіку 2015, 2016, 2017 р.р., здійснення нарахувань за попалення місць загального користування , які не опалюються, є неутеленими, а прилади опалення виведені із ладу і демонтовані, відсутність здійснення виконавцем послуг періодичних повірок, обслуговування та ремонтом квартирних лічильників, нездійснення поквартирного обліку опалення, тощо (ас. 30, 31, 34, 35. 38, 39, 41). За таких обставин, суд вважає занеобхідне призначити ПАТ «Київенерго» строк протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили для усунення істотних недоліків в надані послуг з центрального опалення і постачання гарячої для квартири позивача. Що стосується позовних вимог про визнання прав позивача [PERSON] на несплату за централізоване опалення місць загального користування, у зв`язку з їх неутепленням і нездійснення їх опалення, на зменшення розміру плати за постачання гарячої води, у зв`язку з зниженням її якості, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки визначення розміру плати за постачання гарячої води, у зв`язку з зниженням її якості, неутемлення і нездійснення опалення місць загального користування потребує призначення відповідної судової експертизи, яка, в тому числі позивачем заявлена суду не була. Таким чином, враховуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги відповідно до положень ст. 81 ЦПК України знайшли в судовому засіданні часткове обґрунтування та підтвердження, а тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial