Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування\~позову посилаючись на те, що 08.03.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 визнано [PERSON] . 30.11.2018 між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №111/УА/0192449/2.1.5.01, згідно якого ПАТ «СК «Країна» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з висновком №25-03-19Р від 01.04.2019 вартість відновлювального ремонту складає 262\~475,83 грн. У зв`язку з названою подією, відповідно до умов договору страхування, ПАТ «СК «Країна» відшкодувало потерпілому у ДТП 209\~980,66 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК Княжа ВІГ», позивач звернувся до страхової компанії, яка виплатила позивачу з урахуванням ліміту по полісу №АМ/6482441 за вирахуванням франшизи 98000 грн. За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 111\~980,66 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року цивільну справу передано за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. Зазначена цивільна справа направлена до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року 11.11.2020. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020, вищезазначена справа передана в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. Ухвалою суду від 13.11.2020 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що 08.03.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Данні обставини встановлені та підтверджуються постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та стягнуто штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до ч.4 ст.\~82\~ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді адміністративної справи є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. 30.11.2018 між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №111/УА/0192449/2.1.5.01, згідно якого ПАТ «СК «Країна» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «CITROEN», державний номерний знак [NUMBER] . 11.03.2019 [PERSON] звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Країна» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Згідно з висновком №25-03-19Р від 01.04.2019 вартість відновлювального ремонту складає 262\~475,83 грн. Страховим актом №111/53307/2.1.5.1 встановлено, що сума страхового відшкодування складає 209\~980,66 грн. Відповідно до платіжних доручень №8275 від 17.05.2019 та №8648 від 23 травня 2019 року ПАТ «СК «Країна» перерахувало [PERSON] грошові кошти в розмірі 109980,66 грн. та 100000 грн. відповідно. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Opel», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК Княжа ВІГ» згідно полісу №АМ/6482441. ПрАТ «УСК Княжа ВІГ» за полісом №АМ/6482441 за вирахуванням франшизи 2000 грн., перерахувало ПАТ «СК «Країна» 98000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі N 755/9320/15-ц. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. У зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації. За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано. Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 111\~980,66 грн., перейшло право вимоги до відповідача по справі. За таких обставин, сума страхового відшкодування в розмірі 111\~980,66 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved