Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У листопаді 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~від 11\~травня 2010\~року на\~загальну суму\~125\~535,58\~грн.Свої\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 11\~травня 2010 року між\~позивачем та\~відповідачем укладено\~кредитний договір,\~за умовами\~якого відповідач\~отримала кредит\~у розмірі\~10\~000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~30%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~з кінцевим\~терміном повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки.\~Відповідач порушила\~умови кредитування\~та не\~виконує належним\~чином зобов`язання,\~в результаті\~чого станом\~на 30\~вересня 2019\~року виникла\~заборгованість в\~розмірі 530\~026,75 грн., яка складається з: 7\~360,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 517\~217,31 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5\~448,69 грн. заборгованість за пенею та комісією. З урахуванням викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 125\~535,58 грн., яка складається з: 7\~360,75 грн. заборгованість за тілом кредиту, 118\~174,83 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 11 травня 2010 року відповідач подала банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодилася з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Також, крім анкети-заяви, відповідач особисто підписала довідку про умови кредитування, в якій зазначено, зокрема відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо (а. с. 11, 12 35). Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. За цим договором про надання банківських послуг відповідач отримала кредит у розмірі 10\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з\~розрахунком,\~наданим позивачем,\~взяті на\~себе зобов`язання\~за кредитним\~договором відповідач\~припинила виконувати,\~здійснивши останній\~платіж 27\~січня 2017\~року в\~сумі 751,31\~грн.,\~у зв`язку\~з чим\~30\~вересня 2019\~року виникла\~заборгованість в\~розмірі 530\~026,75 грн., яка складається з: 7\~360,75 грн. заборгованість за тілом, 517\~217,31 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5\~448,69 заборгованість за пенею та комісією. Заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року складає 118\~174,83 грн. (а. с. 5 9). Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого розрахунку вбачається, що в період з 21 травня 2010 року по 31 березня 2013 року за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, в період з 01 квітня 2013 року по 31 серпня 2014 року 27,60% річних; в період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 32,40% річних, в період з 01 квітня 2015 року по 01 червня 2019 року 43,20% річних. Тобто, вбачається, що позивач неодноразово збільшував відсоткову ставку за кредитом. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17 та від 30 листопада 2016 року у справі №6-82цс16. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, остання отримала кредит з відсотковою ставкою 2,5% в місяць, тобто 30,00% в рік (а. с. 11). За таких обставин суд виходить, із умов кредитування, які підписані відповідачем. Доказів про повідомлення відповідача про збільшення розміру відсоткової ставки та його письмову згоду на таке збільшення в односторонньому порядку, позивачем не надано. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК.\~Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). З урахуванням викладено, наданий позивачем розрахунок в частині розміру відсотків за користування кредитом за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року, розрахованих, в тому числі за збільшеною в односторонньому порядку відсотковою ставкою, суперечить вимогам ЦК України та не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розмір відсотків за користування кредитом за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року становитиме: Згідно з розрахунком, наданим позивачем, за період з 11 травня 2010 року по 31 серпня 2014 року заборгованість за відсотками, яка нараховувалась за відсотковими ставками 30,00% річних та 27,60% річних, станом на 01 вересня 2014 року складає 3\~043,24 грн. Відповідно до того ж розрахунку заборгованість за кредитом (тіло кредиту) за період з 01 вересня 2014 року по 01 жовтня 2017 року становить 7\~360,75 грн. Кількість днів прострочки за період з 01 вересня 2014 року по 01 жовтня 2017 року (кількість днів за які здійснюється нарахування) становить 1\~126 днів. За період з 01 вересня 2014 року по 01 жовтня 2017 року заборгованість за відсотками по відсотковій ставці 30,00% річних складає 6\~906,85 грн. (7\~360,75 грн. / 100 х 30,00% = 2\~208,23 грн. відсотків в рік, 2\~208,23 грн. / 360 х 1\~216 = 6\~906,85 грн.). Всього заборгованість за відсотками за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року складає 9\~950,09 грн. (6\~906,85 грн. + 3\~043,24 грн. = 9\~950,09 грн.). Враховуючи те, що відповідач не виконала передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7\~360,75 грн. та за відсотками за користування кредитом за період з 11 травня 2010 року по 01 жовтня 2017 року в розмірі 9\~950,09 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 268,94 грн. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ст. ст. 629, 634, 638, 1049,1050, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: partial