Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Просить суд розірвати шлюб укладений з відповідачем та стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що між нею та відповідачем 27 жовтня 2001 року був зареєстрований шлюб Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що позивачка та відповідач стали чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини припинилися з серпня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Дочка, по домовленості між позивачем та відповідачем залишиться проживати разом з позивачем. У зв'язку з цим, позивач бажає стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивач зазначає, що відповідач працює в ПАТ КБ «Хрещатик», отримує заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, також зазначили, що вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомлені. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 27 жовтня 2001 року був зареєстрований шлюб Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 16 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з серпня 2015 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6) Частиною 2 ст. 51 Конституції України, яка прийнята 28 червня 1996 року, та ст. 180 СК України від 10 січня 2002 року № 2947-III чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Аліменти є одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дітей. Їх стягнення не залежить від того, чи знаходяться в шлюбі батьки, розлучені вони або взагалі не перебували в ньому. Аліменти стягуються на користь одного з батьків, з яким проживає дитина, є його власністю і повинні використовуватись за цільовим призначенням, тобто саме на утримання дитини. Як встановлено в ході розгляду справи, дітина сторін перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач працює у ПАТ КБ «Хрещатик». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при чому обов'язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює в ПАТ КБ «Хрещатик». Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, а доказів протилежного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду не надано, що відповідач є працездатним, отримує регулярний дохід, враховує його стан здоров'я, відсутність на його утриманні інших осіб, та вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення [PERSON], [INFO] - повноліття. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається також на позивача по справі. Питання судових витрат по оплаті судового збору необхідно вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved