Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 01 квітня 2019 року [PERSON] позичила у нього 8400,00 грн. для закупки товару. Позичені кошти [PERSON] обіцяла повернути до 31 травня 2019 року. В разі не повернення суми боргу в строк відповідачка зобов`язувалась сплатити щоденну неустойку в розмірі 25% від всієї суми. На час звернення з позовом до суду [PERSON] борг не повернула. Відповідачка прострочила повернення боргу і згідно договору позики повинна сплатити на користь позивача щоденну 25 % неустойку. Розмір неустойки за кожен день прострочки становить 2100,00 грн. Неустойка розраховується за дводенний період 1-2 червня 2019 року і становить 4200,00 грн. Позивач просив стягнути з [PERSON] суму основного боргу у розмірі 8400,00 грн. та неустойку у розмірі 4200,00 грн., а всього 12600,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 січня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками [PERSON] направлено на адресу зареєстрованого проживання. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило на час прийняття рішення. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2019 року [PERSON] , взяла у борг у [PERSON] 8400,00 грн., які зобов`язалась повернути йому до 31 травня 2019 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] видала письмову розписку (договір позики) від 01 квітня 2019 року. Станом на час звернення з позовом до суду відповідач [PERSON] борг позивачу [PERSON] не повернула, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. За ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно договору позики сторони погодили, що позичальник несе відповідальність по встановлених в цьому договорі зобов`язаннях. У тексті розписки вказано: «Вразі неповернення суми боргу в строк зобов`язуюсь сплатити щоденну неустойку в розмірі 25% від всієї боргової суми. Оскільки відповідач порушила умови договору щодо повернення позики у строк до 31 травня 2019 року, тому позивач також просив стягнути з відповідача неустойку у розмірі 4200,00 грн. за дводенний період 1-2 червня 2019 року. Разом з тим, з поданої розписки не можливо однозначно встановити, що сторони правочину погодили саме сплату неустойки в розмірі 25% за кожен день прострочення. З поданої розписки судом встановлено, що [PERSON] зобов`язувалась сплатити, у разі порушення зобов`язання, неустойку в розмірі 25%. Позивач інших доказів на підтвердження своїх вимог не надав, не заявив клопотань про їх витребовування, у разі складнощів в їх отриманні. Враховуючи викладене, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків по поверненню коштів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума основного боргу у розмірі 8400,00 грн. та неустойку у розмірі 2100,00 грн.

Outcome: approved