Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом, зокрема на земельну ділянку загальною площею 2,640 га , яка розташована в межах Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області . Позивач вчасно звернулася до суду та частково прийняла спадщину , але оскільки Державний акт, який посвідчує право власноті на земельну ділянку було втрачено вона не має оформити належним чином прийняття спадщини у зв'язку з чим отримала відмову від нотаріуса . Позивач просить суд визнати за нею, - [PERSON] право власності на належне спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку площею 2, 640 га., з кадастровим номером 3221683600:03:003:0012 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-КВ №069511. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилися , повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомили . Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Суд визнав наявних у справі матеріалів достатніми для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Справа розглядається за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом на що представник позивача дав свою згоду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено , що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.4). Спадкодавець за життя, 28.10.2009 року, склала заповіт , яким належну земельну ділянку , площею 2,640 га на підставі Державного акту серії ІVКВ № 069511 виданого Лобачівською сільською радою 28.11.2001 року заповідала [PERSON] ( а.с.36). Спадкова земельна ділянка була посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІVКВ № 069511, на що вказує довідка відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області № 36 від 20.01.2014 року ( а.с.15). Однак, названий Державний акт на право власності на землю втрачено , про що в місцевій газеті « Голос Володарщини» від 17 січня 2014 року було поміщено відповідне оголошення ( а.с. 14). Внаслідок втрати правовстановлюючого документа позивач позбавлена можливості оформити належним чином прийняття спадщини у нотаріуса . За наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено в оформленні прийняття спадщини на земельну ділянку і вона вимушена звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадкове майно . Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом , оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті. Ст.222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , на що вказують матеріали спадкової справи досліджені в судовому засіданні ( а.с. 23-37). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті . Встановлені судом обставини справи вказують, що позивач не має змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини , оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно було втрачено. Таким чином вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Outcome: approved