Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивач не подала, оскільки на момент смерті батька була неповнолітньою, та відповідно до Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на той час, не набула повної цивільної дієздатності, тобто не мала здатності своїми діями набувати для себе права і самостійно їх здійснювати, не повною мірою усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. У зв`язку з чим, позивач просить суд визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03.11.2021 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, заявою від 01.12.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, на задоволені позову наполягав. Представник Бериславської міської ради Херсонської області у підготовче засідання не з`явився, заявою від 01.12.2021 року просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.03.2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). За сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 24.07.2001 року, виданого громадянину України-члену колективного сільськогосподарського підприємтсва ВАТ «Виноградний» [PERSON] , який проживає в с. Н.Берислав Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення Бериславської районної державної адміністрації від 23.05.2001 року № 280, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Виноградний» розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у м.Запоріжжі Орджонікідзевського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №10 (а.с.9). З листа приватного нотаріуса № 112/02-14 від 24.06.2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась за відсутністю заяв від спадкоємців. [PERSON] в зв`язку з пропуском строку рекомендовано звернутися до суду (а.с.12). Згідно із відповіддю відділу 1 управління у Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 29-21-0.191-129/75-21 від 19.10.2021 року, [PERSON] був включений до списку громадян - членів ВАТ «Виноградний» на отримання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності. Згідно із затвердженого списку та на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 23.05.2001 року №280 на [PERSON] оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №900879 на земельний пай розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах. Зазначений сертифікат [PERSON] не отримав. Взамін зазначеного сертифікату, [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю на території Бериславського району не отримав (а.с.13). За довідкою виконавчого комітету Бериславської міської ради Херсонської області №353 від 25.06.2021 року, [PERSON] , 1957 року народження, з 1987 року по 16.10.2001 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] отримала паспорт громадянки України зразка 1993 року - [INFO] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 22.04.2021 року № 6517-5000355068 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.8). Відповідно до ст. 11 ЦК УРСР (який діяв на час смерті [PERSON] - [INFO] ), здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки (цивільна дієздатність) виникає у повному обсязі з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадщина вважалася прийнятою за умови, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За нормами ст.526 ЦК УРСР 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. В ст.17 даного Кодексу зазначено, що місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За положеннями ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (право на відмову від прийняття спадщини). За нормами ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. У ч.1 ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] , є єдиною спадкоємицею за законом після померлого [INFO] [PERSON] , проте в силу того, що на момент смерті спадкодавця була неповнолітньою, вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини, враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадщину, тобто визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлого батька не порушить прав, свобод чи інтересів третіх осіб, зважаючи на визнання позову відповідачем, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved