Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. 21 лютого 2019 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року позов [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання дітей було залишено без розгляду за клопотанням представника позивача. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 серпня 2019 року №2033/0/15 суддю [PERSON] тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя на строк шість місяців. Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовував тим, що 15 листопада 2003 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №1764. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народились сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 15 листопада 2003 року між ним та [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити та пояснили, що шлюб між сторонами зберегти неможливо, а його рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши вступні слова позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2003 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №1764 (а. с. 11). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народились сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 12, 13). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. За наведених обставин, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: approved