Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

У лютому 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, з урахуванням нової редакції позову, обґрунтовано тим, що 27.09.2014 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач вказує, що спільне життя не склалось, через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, любові та довіри, у зв`язку із чим почали виникати часті сварки та конфлікти свідками яких стала дочка. Вже тривалий час, а саме з 01.06.2019 року проживають окремо, сімейного побуту не ведуть. Ухвалою суду від 06.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою від 28.02.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила їх задовольнити. При цьому вказала, що з 01.06.2019 року шлюбних стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства, оскільки пройшло почуття любові. В судове засідання відповідач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява відповідача - [PERSON] , за вхідним №47370 від 09.06.2020 в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2014 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 3). Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач визнав позов, про що вказав безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дитини. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінити прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved