Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

у лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В обгрунтування позвних вимог зазначила, що до грудня 2011 року квартира [ADDRESS] належала [PERSON], яка була тіткою позивачки та матір»ю її брата, [PERSON] [INFO] [PERSON] померла та залишила на позивачку та її брата заповіт. 20.09.2013 р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири. ЇЇ брат також отримав свідоцтво на іншу ? частину квартири. Після прийняття спадщини в квартирі проживав брат разом зі своєю дружиною [PERSON] [INFO] брат помер. Відповідно до діючого законодавства спадкоємцями померлого [PERSON] стали: його дружина [PERSON] та батько померлого [PERSON] 16.09.2015 р. [PERSON] прийняв спадщину після смерті сина [PERSON] В зв»язку з цим, дана квартира належить 3-м особам: позивачці -1/2 частина, [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Позивачка зазначила, що має 35/100 частин квартири [ADDRESS], але не може там проживати, оскільки 30/100 частин квартири [ADDRESS] має у власності [PERSON], яка займає кімнату розміром 12 кв. м. та яку віддала у користування своєму сину, [PERSON], родичу [PERSON], раніше неодноразово засудженому. [PERSON] створив неможливі умови для проживання, в зв»язку з чим позивачка маючи частини у двох квартирах, вимушена орендувати житло. Спірна однокімнатна квартира [ADDRESS] здається в оренду [PERSON] стороннім людям, без позивачки та [PERSON] погодження. Позивачка ж вимушена платити за оренду квартири кошти, тоді як [PERSON] особисто розпоряджається коштами, отриманими від здачі в оренду спірної квартири, позбавляє її права користуватися своєю власністю. Позивачка зазначила, що не має де проживати на даний час, та бажає проживати у квартирі [ADDRESS] в м. Києві, на яку має право на 1/2 її частини і в якій інші співвласники не проживають. Відповідачка після смерті [PERSON] не віддала позивачці ключів від квартири, сама квартирою не користується, так як забезпечена житлом в м. Києві, а лише має прибутки та захаращує квартиру разом з квартирантами. Також позивачці від працівників ЖЕКу стало відомо, що оплата за користування квартирою не проводиться, в зв»язку з чим лише поповнюються борги за квартиру. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд вселити її в [ADDRESS] в м. Києві та зобов»яти [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні, розпорядженні та володінні даною квартирою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Доповнила викладене в позові тим, що вона не має можливості проживати і у своїй частині квартири по [ADDRESS], оскільки її звідти вигнав вночі родич відповідача [PERSON] Вона дві ночі ночувала у сусідки поки не орендувала квартиру, де і проживає вже протягом 3 років. Зазначила, що відповідач навмисно не реєструє право власності на частку в спірній квартирі, що не заважає їй розпоряджатися нею і порушувати її права як співвласника. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити та захистити право власності [PERSON] на житло. Відповідач в судове засідання не з»явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити, оскільки вважає, що відповідачка не перешкоджає позивачу користуватися власністю, і до позивача з даним питанням [PERSON] не зверталась. Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] проти позову заперечував з тих же підстав. Вважає, оскільки позивач не зверталась до позивача з питання користування житлом, то відповідач не чинить перешкоди у його користуванні. Пояснив, що наразі відповідач не проживає у спірній квартирі, а проживає в м. Умані. Квартиру здає в оренду, оскільки має малолітню дитину і їй потрібні кошти. Також представник відповідача вважає, що позов поданий не до належного відповідача , оскільки відповідач не зареєструвала право власності на спірне житло. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що він бажає, щоб його частиною у спірній квартирі користувалась позивач. Підтвердив, що відповдач чинить перешкоди позивачу у користуванні власністю, оскільки ще після смерті його сина, забрала ключі і здала квартиру в оренду без згоди співвласників. Пояснив, що вони з позивачем приїжджали до квартири і намагались увійти до неї, але їм квартиранти не відкрили. Вважає, що відповідач порушує права як позивача на користування власністю так і його права як співвласника. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче. Спірною є однокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 20.90 кв.м., жилою - 10.10 кв.м технічний паспорт а.с.38-39. [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 20.09.2013 належить ? частина квартири (а.с.7). [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.09.2015 року державним нотаріусом 15 київської державної нотаріальної контори, належить ? частина від ? власності померлого сина [PERSON], а саме - ? частина квартири. [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належить ? частина від ? власності померлого чоловіка [PERSON], а саме - ? частина квартири (а.с.10). Відповідачем не надано доказів реєстрації переходу та набуття права власності відповідно до вимог ст.182 ЦК України, на що і посилаються представники відповідача як на безпідставність позовних вимог до [PERSON] Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним, що також передбачено ст. 321 ЦК України. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння , користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Зазначені вище конституційні гарантії імплементовані і в ст. 150 та ст. 155 ЖК УРСР, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Власника не може бути позбавлено рава користування квартирою крім випадків, встановлених Законом. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про законність вимог позивача про захист її права на розпорядження та користування своєю власністю - ? частиною спірної квартири. Заперечення представників відповідача про те, що в квартирі дійсно проживають квартиранти, які поселені відповідачем, проте позивач не зверталась до відповідача з питанням отримання ключів і право власності відповідача не зареєстроване, суд розцінює критично як намагання залишити ситуацію порушення прав позивача без змін, що є підтвердженням пояснень позивача про чинення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. За п.1 ст. 61 ЦПК України обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінивши у сукупності зібрані у справі докази та поясення сторін, суд прийшов до висновку, що саме заперечення представників відповідача проти позову є підтвердженням порушення прав позивача на користування та розпорядження своєю власністю, відповідач визнала факт сдачі в оренду спірної квартири без погодження співвласників, факт знаходження ключів від квартири тільки у неї та її відсутність в м. Києві і той факт, що позивачка не може вселитися самостійно до квартири, оскільки в ній проживають квартиранти. Суд не вважає законною підставою для відмови у позовних вимогах факт нереєстрування відповідачем права власності в порядку ст. 182 ЦК України, оскільки від спадку вона не відмовлялась і розпоряджається спірною квартирою як власник. З врахуванням викладеного суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в частині захисту порушеного права користування житлом шляхом відновлення права користування власністю - вселення позивачки до спірної квартири. Крім того, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в частині зобов»язання [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні власністю, оскільки позивачем так і не визначено дії, які вона просить суд зобов»язати відповідача вчинити. Крім того, суд вже прийшов до висновку про поновлення її прав власника шляхом вселення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial