Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просять суд встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 02 грудня 1993 року,виданого Павлоградським механічним заводом на підставі розпорядження № 414, на ім`я [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування заяви заявники посилаються на те, що на підставі розпорядження № 414 Павлоградського механічного заводу від 02 грудня 1993 року їм була видана квартира [ADDRESS] , право власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП Павлоградське МБТІ за № 8-89. Однак, при видачі свідоцтва про право власності на житло була допущена помилка в написанні їх прізвища, а саме: зазначено [PERSON] , [PERSON] , замість вірного [PERSON], [PERSON]. Розбіжності у написанні прізвища позбавляють їх можливості володіти та розпоряджатися вказаною квартирою, тому вони змушені звертатися до суду. У судове засідання заявники не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, судом по справі встановлено, що на підставі розпорядження № 414 Павлоградського механічного заводу від 02 грудня 1993 року заявникам була видана квартира [ADDRESS] , право власності на вказану квартиру було зареєстровано в КП Павлоградське МБТІ за № 8-89. Однак, при видачі свідоцтва про право власності на житло була допущена помилка в написанні їх прізвища, а саме: зазначено [PERSON] , [PERSON] , замість вірного [PERSON] , [PERSON] . Суд вважає, що при видачі [PERSON] , [PERSON] свідоцтва про право власності житло від 02 грудня 1993 року було допущено помилку при написанні їх прізвища, оскільки співпадають ім`я та по батькові з паспортом, прізвище відрізняється лише однією літерою. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, а також те, що помилка в написанні прізвища [PERSON] , [PERSON] у свідоцтві про право власності на житло від 02 грудня 1993 року перешкоджає заявникам розпоряджатися квартирою, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значенняє обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалення судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі зазначеного,

Outcome: approved