Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14 січня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБіБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 141/В, відповідно до умов якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у розмірі 11500 дол.США строком до 13 січня 2033 року з умовою сплати Позичальником за користування кредитом 14% річних. Також умовами договору було встановлено щомісячну плату у вигляді комісії з обслуговування кредиту в розмірі 40 грн. 65 коп. Також 23 грудня 2008 року між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якого було встановлено проценти за користування кредитом 16,5% річних. Відповідно до п.3.3.3 кредитного договору Позичальник зобовязаний щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку неустойку. У звязку з порушенням умов кредитного договору відповідачем 24 грудня 2010 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» було стягнуто заборгованість за договором в розмірі 111\~419 грн. 16 коп. однак рішення суду відповідачем не виконується. У звязку з чим заборгованість становить 651\~706 грн. 99 коп., яка складається з: 11\~155,03 дол.США тіло кредиту; 14\~161,68 дол.США відсотки; 3739 грн. 84 коп. комісія; 12\~134 грн. 41 коп. штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 14 січня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою вул. Леніна, 24, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію «ВіЕйБіБанк» [PERSON] Враховуючи те, що відповідач не виконує зобовязання перед Банком, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ВіЕйБіБанк» за кредитним договором № 141/В від 14 січня 2008 року в сумі 651\~706 грн. 99 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м., що знаходиться за адресою: вул..Леніна, 24, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області шляхом його продажу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності під час його реалізації під час його реалізації, яка буде визначена на момент реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський [PERSON]» прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності з заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на Предмет іпотеки та зареєструвати право власності на Предмет іпотеки, отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та ін. та стягнути з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» ([PERSON]) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 141/В, згідно з умовами якого Позичальник отримав кредит в сумі 11500 дол.США на строк до 13 січня 2033 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами та з умовами сплати щомісячної плати в розмірі 40 грн. 65 коп. (а.с.5-12). Додатковим договором № 1 до Кредитного Договору № 141/в від 14 січня 2008 року від 23 грудня 2008 року сторонами було визначено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16,5 % річних (а.с.21).Також в забезпечення виконання кредитного зобовязання 14 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки № 1, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно: літА-1 житловий будинок загальною площею 48,8 кв.м.; житловою площею 35, 0 кв.м.; літ а сіни; сарай; літ.К сарай; літЛ-1 навіс; літ Т-1 вбиральна; № 1 паркан; № 2- хвіртка; літ.К колодязь ? частина; І мощення, що знаходяться за адресою: вул..Леніна, 24, сел..Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.13-20). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2010 року з [PERSON] на користь ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 111419 грн. 16 коп. рішення набрало чинності 28 лютого 2012 року (а.с.26-27). Проте згідно з розрахунком заборгованості станом на 16 серпня 2016 року заборгованість за кредитом не погашена та становить 25\~316, 71 дол. США (за курсом НБУ становить 635\~832 грн. 74 коп.): 11\~155,03 дол.США заборгованість по тілу кредиту та 14\~161,68 дол.США заборгованість за відсотками, а також комісія 3\~739 грн. 84 коп. (а.с.28-31). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Уклавши із ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.\~Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Так п. п. 4.4. та 4.5. кредитного договору передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п. 3.3. договору, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5 % від суми кредитних коштів; за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасне повну чи часткову сплату плату за обслуговування кредиту, згідно з умов договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 % від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Так за несвоєчасне виконання зобовязання відповідачем позивачем нараховано штраф в сумі 12\~134 грн. 41 коп. Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. \~Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України кредитор \~(заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Аналогічне положення містить частина перша ст. 33 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~ \~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, \~то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 592 Цивільного кодексу України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет застави у випадках , встановлених договором. Згідно з п. 4.1.6 договору іпотеки Іпотекодержатель має право дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцями будь-якого зобовязання за цим договором. Враховуючи те, що зобовязання за кредитним договором відповідачем не виконано, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд звертає увагу на те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості з відповідача не є підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до зміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його зміну забезпечувальним зобовязанням відсутня. Такий правовий висновком зроблено Верховним Судом України у постанові від 9 вересня 2014 року. Наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в\~іпотеку нерухоме майно\~(постанова Верховного Суду України від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-73цс13). Отже, стягнення заборгованості заборгованості за основним зобовязанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобовязання. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» визначено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію «ВіЕйБіБанк» [PERSON] (а.с.32-33). З урахуванням вищевикладеного суд вважає позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки законними \~та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позов задоволено, а тому \~згідно з ч.1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню солідарно з відповідачів на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved