Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про визнання позивача власником розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд за набувальною давністю. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що зазначений житловий будинок належав [PERSON] , яка померла [INFO] . У 2008 році у цей будинок з дозволу невістки померлої [PERSON] - [PERSON] вселився позивач, де проживає по сьогоднішній день. Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, є [PERSON] , [PERSON] на земельну частку (пай) та [PERSON] на усе інше майно. Спадкоємець [PERSON] в нотаріальному порядку оформила лише спадщину в частині права на майновий пай та грошові вклади; на житловий будинок в селі Боремщина спадкових прав не оформляла. [INFO] [PERSON] померла, її спадкоємцем є син відповідач [PERSON] , який спадщину прийняв в порядку с.3 ст.1268 ЦК України. Спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилась, відповідно спадкоємець [PERSON] своїх спадкових прав на жодне спадкове майно не оформляв. Починаючи з 2008 року позивач проживає і зареєстрований у спірному житлі, сплачує комунальні послуги, з ним укладено договір на постачання електроенергії, тим самим він понад 10 років відкрито, добросовісно, безперервно володіє, користується цим нерухомим майном і несе усі витрати по його утриманню. Відповідач упродовж усього цього часу жодних претензій щодо будинку не висловлював та інтересу не проявляв. За таких обставин у позивача були наявні підстави вважати, що будинок належить саме йому. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просила розглянути справу за її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, засобами поштового зв`язку надіслав заяву про повне визнання позову і розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідженням викладених у позові фактичних обставин справи встановлено їх відповідність наявним у справі письмовим доказам. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років …, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року по справі № 910/17274/17 висловила актуальну по сьогоднішній день правову позицію про те, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Наявними у справі письмовими доказами підтверджено відповідність фактичних обставин справи усім вищенаведеним критеріям, оскільки у справі достатньо доведено, що позивач, будучи належним суб`єктом, добросовісно, відкрито та безперервно користується і володіє упродовж більше 10 років житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS] , який є законним об`єктом. Витребуваною з держнотконтори копією спадкової справи № 240/2008 до майна померлої юридичного власника спірного майна [PERSON] стверджено, що спадкоємець останньої [PERSON] своїх спадкових прав на це майно не заявляла і не оформляла. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 24 березня 2021 року після смерті [INFO] спадкоємця [PERSON] спадкова справа не заводилась. Факт проживання і реєстрації позивача у спірному житлі з 2008 року по даний час належним чином підтверджений і відповідачем не оспорюється. Про добросовісність володіння позивача свідчить те, що це нерухоме майно він отримав безпосередньо від спадкоємця власника будинку. Жодні договірні правовідносини між ними не склалися. Тому, враховуючи обставини, за яких позивач вселився і користується житловим будинком по даний час, суд дійшов висновку, що вчинені спадкоємцем власника майна дії він вважав достатніми підставами для подальшого отримання права власності на це майно. Дослідженими доказами об`єктивно доведене безперервне поводження позивача із майном, яке за своїми ознаками притаманне власнику. Інших осіб, які претендують на це майно або ж проявляли до нього певний май-новий інтерес у справі не встановлено. Враховуючи вищенаведені положення матеріального закону та фактичні обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, судом встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved