Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 20.10.2015 р. по 10.03.2016 р.р. він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, про що свідчить актовий запис № 46 згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.03.2016 р. При цьому, починаючи з 11.11.2015 року відповідач була зареєстрована та проживала в квартирі [ADDRESS], яка належить мені на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 45274489 від 07.10.2015 р., виданого Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Дані обставини стосовно реєстрації відповідачем місця проживання підтверджуються копією Довідки форми № 3 від 25.09.2017 р., вих. № 3246. Оскільки на даний момент позивачем укладений новий шлюб з [PERSON] (з 31.07.2017 р.), відповідач не є членом сім'ї, як власника квартири, в квартирі за місцем реєстрації не проживає з березня 2016 року, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, при цьому весь тягар зобов'язання по утриманню квартири лежить на позивачу, вважав, що його права, як власника, порушуються та вважав за необхідне звернутися до суду з цією заявою для позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням [ADDRESS] в примусовому порядку та стягнути з відповідача судові витрати. Тому позивач просив позбавити [PERSON] ([INFO]) права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач направила до суду заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності вимоги позову визнала. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 45274489 від 07.10.2015 р., виданого Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Відповідно до довідки від 25.09.2017 р. № 3246 виданої виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, вбачається що в даному будинку, зареєстрований [PERSON], колишня дружина позивача, починаючи з 11.11.2015 р. Згідно акту депутата Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, вбачається що [PERSON], не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судові витрати, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, та

Outcome: approved