Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У поданій заяві командир військової частини [NUMBER] [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь військової частини майнову шкоду в сумі 3111,60 грн., обґрунтовуючи тим, що 17 березня 2015 року відповідач самовільно залишив військову службу, у зв`язку з чим виплата грошового забезпечення призупинена, проте останній має заборгованість перед військовою частиною у сумі 3111,60 грн., яка не сплачена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце та час слухання справи відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлявся заздалегідь та належним чином за вказаною у позові адресою, у тому числі шляхом публікації 08 лютого 2018 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідач не подав. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що [PERSON] наказом командира військової частини [NUMBER] від 06 вересня 2014 року №83 зарахований до списку особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду командира бойової машини механізованого батальйону. 17 березня 2015 року сержант [PERSON] самовільно залишив військову службу, що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення. Згідно довідки військової частини № [NUMBER] від 02 листопада 2017 року заборгованість по переплаті грошового забезпечення військовослужбовцю [PERSON] становить 3111,60 грн. Указані обставини переплати грошового забезпечення підтверджується витягом з довідки відділу аудиту в бюджетній сфері Західного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю про дослідження окремих питань програм аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] . Відповідно до п.34.4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260,військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно з п.2 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (ч.1 ст.1212 ЦК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі наведеного та

Outcome: approved