Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, уточнивши яку остаточно просить визнати дійсним, реальним та виконаним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.1999 року, зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна», за реєстраційним №Н9-189, на житловий будинок №15 з надвірними будівлями, розташований по вул.Космонавтів у с.Довгалівка Балаклійського району Харківської області, житловою площею 34,8 кв.м., укладений між КСП «Маяк», в особі начальника житлово-комунального господарства КСП «Маяк» [PERSON], як продавцем, та [PERSON] як покупцем. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що він є сином [PERSON], який помер 19.03.2015 року. Після смерті батька залишилося спадкове майно, у тому числі житловий будинок №15 з надвірними будівлями, розташований по вул.Космонавтів у с.Довгалівка Балаклійського району Харківської області. Зазначене майно належало [PERSON] на підставі зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.1999 року, зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна», за реєстраційним №Н9-189. [PERSON] повністю виконав умови зазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив обумовлену договором суму, вселився у будинок, договір був зареєстрований у БТІ. 17.01.2019 року позивач звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори із заявою стосовно оформлення спадщини, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями. Постановою державного нотаріуса від 24.01.2019 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що договір купівлі-продажу не було нотаріально посвідчено. Натепер неможливо нотаріально посвідчити зазначений договір, оскільки продавець КСП «Маяк» було реорганізовано у СТОВ агрофірма «Маяк», яке визнано банкрутом, припинило свою господарську діяльність. Тому він не має можливості оформити спадщину після батька. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду від нього надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення третя особа повідомлялась, заяв або клопотань від неї не надходило. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. 29.03.1999 року між КСП «Маяк», в особі начальника житлово-комунального господарства КСП «Маяк» [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку №15 з надвірними будівлями, розташованого по вул.Космонавтів у с.Довгалівка Балаклійського району Харківської області, житловою площею 34,8 кв.м. (а.с. 19). Договір зареєстрований на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» за реєстраційним №Н9-189. 19.04.1999 року договір зареєстрований у Балаклійському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 300. 19.03.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 489088, виданим виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 10). Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 036375 від 07.05.1997 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON] його синові [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,3336 га, 0,2864 га, 0,2750 га, розташовані на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13-18). [PERSON] звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою від 17.01.2019 року стосовно оформлення спадщини, яка залишилась після [PERSON] та складається з житлового будинку № 15 з надвірними будівлями по вул.Космонавтів у с.Довгалівка Балаклійського району Харківської області (а.с. 20, 21). Постановою державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 24.01.2019 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. У постанові нотаріуса зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. [PERSON] власності на житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано Балаклійським БТІ за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Харківською біржою нерухомості та основних фондів «Україна». Статтею 227 ЦК УРСР, чинного на час укладення зазначеного договору, було встановлено, що договір купівлі-продажу будинку повинен був посвідчуватись нотаріально, якщо хоча б однією зі сторін був громадянин. Наслідком недодержання цієї вимоги була недійсність договору (а.с. 22). Згідно архівної довідки, виданої 13.02.2019 року КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів», 27.01.2000 року КСП «Маяк» було реорганізовано у СТОВ АФ «Маяк». 16.01.2006 року на підставі постанови Господарського суду Харківської області у справі № Б-39/153-05 СТОВ АФ «Маяк» визнано банкрутом, припинило свою господарську діяльність (а.с. 23). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. [PERSON] власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року,\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 2 ст.47 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. За змістом ст. 153\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224\~ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~УРСР від\~28.04.1978\~року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2ст.\~47\~ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114 ЦК). Реєстрація Балаклійським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] права власності на житловий будинок №15 з надвірними будівлями, розташований по вул.Космонавтів у с.Довгалівка Балаклійського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 29.03.1999 року на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» за реєстраційним №Н9-189, а не нотаріусом, станом на час його реєстрації в БТІ -19.04.1999 року не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб», затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підстави для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Відповідно до ч. 2. ст.3\~Закону України\~від 01\~липня 2004року\~«Про державну\~реєстрацію речових\~правна нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» у чинній редакції права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст.\~3\~вказаного Закону у чинній редакції, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) майна. Покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу житлового будинку, сплатив за придбане майно 9750 гривень, вселився у придбаний будинок, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР був зареєстрований у БТІ у передбаченому законом порядку. Договір купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавався недійсним, сторонами досягнуто згоди зі всіх його істотних умов. Беручи до уваги вищенаведене суд дійшов висновку, що [PERSON] відповідно до ст. 153\~ЦК УРСР набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що на цей час наявні передбачені законом підстави для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, оскільки продавець не врегулював з [PERSON] дане питання у добровільному порядку, фактично ухилившись від нотаріального оформлення договору. У звязку з цим позивач, як спадкоємець першої черги [PERSON] за законом, не має можливості оформити спадщину на зазначене спадкове майно. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що відповідають законодавству, а тому підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.328, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року, ст.ст. 47, 153, 224, 227 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved