Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову вказується, що позивачу на підставі договору дарування № 1023 від 19 липня 1996 року на праві приватної спільної часткової власності належало 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS]. 16 грудня 2015 року [PERSON] на підставі договору дарування № 3228 посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. передав у власність (у дарунок) [PERSON] 1/2 частину житлового будинку без надвірних будівель під [ADDRESS]. 15 серпня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування № 2154, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., яким [PERSON] передав у дар (безоплатно передає у власність) [PERSON] 1/5 частину житлового будинку без господарських будівель і споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Серед осіб зареєстрованих у житловому будинку, значиться син позивача - [PERSON], [INFO], який із листопада 2016 року не проживає, жодних витрат по його утриманню не несе. Будь-яких перешкод у користуванні нерухомим майном відповідачу ніхто не чинив, останній добровільно залишив місце своєї реєстрації. З підстав визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року до участі у розгляді справи в якості третіх осіб було залучено правонаступників померлого 18 березня 2018 року [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. 13 грудня 2018 року до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися. 13 грудня 2018 року до суду подали заяви в яких просили провести розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування № 1023 від 19 липня 1996 року посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належало 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що: на підставі договорів дарування № 923 від 17 березня 2006 року та № 2282 від 20 жовтня 2012 року посвідчених приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] належать по 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до договору дарування № 3228 від 16 грудня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П., [PERSON], [INFO], передав у власність (у дарунок) [PERSON], [INFO] року 1/2 частину з належних йому 2/5 частин житлового будинку без надвірних будівель під [ADDRESS]. Із договору дарування № 2154 від 15 серпня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., [PERSON], [INFO], передав у дар (безоплатно передав у власність) [PERSON], [INFO], 1/5 частину житлового без господарських будівель і споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 1-1/24192 від 24 жовтня 2017 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради Київської області у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син позивача - [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов № 104 від 11 грудня 2017 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області, Білоконь В.О. у житловому будинку [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] зареєстрований за даною адресою, але за місцем реєстрації фактично не проживає з листопада 2016 року. Факт не проживання відповідача [PERSON] підтверджений сусідами: [PERSON] та [PERSON], про що зазначено у акті. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, при розгляді справи по суті встановлено, що відповідач з листопада 2016 року не проживає й не користується житловим будинком [ADDRESS] Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні цим житлом при розгляді даної справи по суті здобуто не було. Крім того, суд враховує, що сервітут на користування спірним нерухомим майном встановлений не був, тому відповідача слід визнати такими, що втратив право на користування вищезгаданим житловим приміщення. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved