Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

у листопаді\~2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~Машівського районного\~суду Полтавської\~області зі\~вказаною позовною\~заявою,\~посилаючись на\~те,\~що вони\~з відповідачкою\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі\~з 05.07.2014,\~мають двох\~неповнолітніх доньок:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Подружнє життя\~між ними\~не склалося,\~стосунки розладналися,\~відсутнє взаєморозуміння,\~наявні різні\~погляди на\~сімейні відносини,\~кожен живе\~окремим життям\~та своїми\~інтересами.\~Вважає,\~що шлюб\~фактично припинив\~існування,\~подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~суперечить його\~інтересам,\~примирення та\~збереження шлюбу\~є неможливим. Враховуючи вищенаведені обставини, позивач просить розірвати шлюб та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 03.12.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.26). У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, відповідачка позов визнала та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] та зменшити судові витрати з тих підстав, що вона перебуває в декретній відпустці. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 05 липня 2014 року зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5, 33-34). Подружжя має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). За повідомленням Машівської селищної ради Полтавської області № 158 від 01.12.2020, відповідачка [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, оскільки спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, в них відсутнє взаєморозуміння, наявні різні погляди на сімейні відносини, кожен живе окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Враховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст. 142 ЦПК України, позивачу потрібно повернути 420,40 грн сплаченого судового збору з державного бюджету, а решту суми в розмірі 420,40 грн стягнути на його користь з відповідачки. Згідно з ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. В матеріалах позовної заяви, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з якого вбачається: витрати на професійну правничу допомогу, складає 1000,00 грн, з яких 300,00 грн консультація адвоката, 700 грн складання позову (а.с.12). Позивач сплатив адвокату Бурбак О.В. згідно з актом приймання-передачі робіт 1000,00 грн за надані послуги з професійної правничої допомоги , про що свідчить квитанція серії ААИ 193589 (а.с.16,38). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених вимог, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, враховуючи обставини справи та фінансовий стан обох сторін, а також клопотання відповідачки про зменшення розміру судових витрат, доходить висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним витрати в розмірі 700,00 грн. Саме такі розміри витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved