Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що відповідачка у 2009 році була позбавлена батьківських прав щодо двох її дітей [PERSON] та [PERSON] відповідно [INFO] та [INFO]. [INFO] рона вона народила дочку [PERSON], а [INFO] - дочку [PERSON]. Батько її малолітньої дочки [PERSON] записаний зі слів матері. Зважаючи на те, що відповідачка була засуджена Камінь-Каширським районний судом до чотирьох років позбавлення волі з 11 грудня 2009 року [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Камінь-Каширської райдержадміністрації як дитина позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням голови цієї адміністрації №412 від 15 грудня 2009 року [PERSON] було направлено до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини, а 09 липня 2013 року до Ківерцівського спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» де вона перебуває по даний час. Звільнившись 06 грудня 2013 року з місць позбавлення волі відповідачка належних умов проживання та виховання для дочки не створила, за період з 06 грудня 2013 року по 01 липня 2014 року відвідала її лише один раз, життям та здоров'ям її не цікавиться, жодної добровільної допомоги на її утримання не надала. Зважаючи на вказані обставини просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо вказаної дитини. Стягувати з неї на її утримання аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні прокурор, представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві крім розміру аліментів. Представник позивача просить суд стягувати з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що вона має намір забрати дочку з дитячого будику і виховувати її сама. Просить у задоволенні позову відмовити. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Згідно ст.150 СК України батьки серед іншого зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON]. Її матір'ю є [PERSON]. Відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.3), та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.4). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківства, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з вироку Камінь-Каширського районного суду від 17 листопада 2009 року (а.с.6-7), [PERSON] було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, яке вона відбувала в Чернігівській виправній колонії №44 (а.с.13). У зв'язку з цим розпорядженням голови Камінь-Каширської райдержадміністрації №405 від 11 грудня 2009 року (а.с.5), її малолітній дочці [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Іншим його розпорядженням від 15 грудня 2009 року за №412 (а.с.8) вказану дитину направлено до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини, а 09 липня 2013 року переведено до Ківерцівського спеціалізованого дошкільного будинку дитини (а.с.10). Відповідно до повідомлення вказаного дошкільного будинку (а.с.11), [PERSON] звільнившись 06 грудня 2013 року з місць позбавлення волі свою дочку [PERSON] відвідала лише один раз 15 січня 2014 року. Більше життям дитини не цікавилась. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району №17 від 27 березня 2014 року (а.с.16), повідомлення начальника Камінь-Каширського РВ УМВС України у Волинській області від 06 березня 2014 року №542 (а.с.17), протоколу про адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.18), рішень засідання комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 28 квітня та 29 травня 2014 року відповідно №11 та №14 (а.с.22, 23), висновку Камінь-Каширської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки від 09 липня 2014 року №986/35/2-14 (а.с.24-25), [PERSON] повернувшись 06 грудня 2013 року з місць позбавлення волі вихованням своєї дочки [PERSON] не займається, не підтримує з нею будь-яких відносин, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Те, що вона не цікавиться життям, здоров'ям, вихованням дитини фактично визнала і сама відповідачка. Дані обставини також підтверджені і характеристикою за місцем її проживання (а.с.14), актом обстеження умов її проживання (а.с.19), згідно яких відповідачка веде бродячий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням своїх дітей, частко залишала їх в дома без нагляду, належних умов для виховання дітей не створила. З'ясував обставини справи та перевірив їх доказами суд доходить висновку, що на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно її дочки [PERSON], так як вона тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 згаданого Кодексу, по її вихованню та розвитку. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачка цього свого батьківського обов'язку щодо дочки [PERSON] не виконує. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 згаданого Кодексу розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 цього Кодексу. Зважаючи на відсутність у відповідачки систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, однак наявність у неї інших утриманців, суд з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який становить 1059 грн., визначає аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, вважаючи, що відповідачка спроможна їх сплачувати та що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відсутність у неї постійного заробітку не звільняє її від обов'язків матеріально утримавати дитину. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки в користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. ( 243,60 - судовий збір по справах про позбавлення батьківських прав + 243,60 - судовий збір у справах про стягнення аліментів).

Outcome: approved