Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

у листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Здорово» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.08.2017 року о 14 год. 10 хв. на вул. Жилянській, 7-Б у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Lodgy» д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року [PERSON] визнана винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Здорово» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/0009651 від 30.09.2017 року. 09.08.2017 року ним було повідомлено страхову компанію про ДТП. В порушення вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не направив свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Тому ним самостійно було обрано експерта для визначення розміру шкоди. Згідно звіту № 920 від 27.11.2017 року вартість завданого йому матеріального збитку становить 213 971,32 грн., вартість відновлювального ремонту дорівнює 189 542,71 грн., а втрата товарної вартості складає 24 428,61 грн. 01.12.2017 року ним подано до неї заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «СК «Здорово» не здійснив виплату страхового відшкодування. В зв'язку з порушенням відповідачем строків виплати страхового відшкодування, приймаючи до уваги ліміт відповідальності страховика згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/0009651 від 30.09.2017 року, котрий становить 100 000,00 грн., просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 000,00 грн. Ухвалою від 23.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Третя особа пояснення не надала. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України). При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Renault Lodgy» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 46). З матеріалів справи вбачається, що 08.08.2017 року о 14 год. 10 хв. на вул. Жилянській, 7-Б у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Renault Lodgy» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року [PERSON] визнана винною у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 19-20). Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Lexus RX 350» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «СК «Здорово» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АМ/0009651 від 30.09.2017 року зі страховим лімітом 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с. 58). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 09.08.2017 року [PERSON] було повідомлено страхову компанію про ДТП (а.с. 55-56). Відповідно до п. п. 34.1., 34.2., 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). В матеріалах справи відсутні дані про направлення страховою компанією свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З наданого суду звіту № 920 від 27.11.2017 року, складеного СПД «[PERSON].», вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Renault Lodgy» д.н.з. [NUMBER], становить 213 971,32 грн., вартість відновлювального ремонту дорівнює 189 542,71 грн., а втрата товарної вартості складає 24 428,61 грн. (а.с. 21-54). 0.12.2017 року [PERSON] подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 57). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбаченихст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Однак, станом на день звернення до суду сума завданої матеріальної шкоди за позивачу не виплачена, рішення про відмову у її виплаті також не прийнято, докази на підтвердження виконання обов'язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимога про стягнення 100 000,00 грн. є обґрунтованою, у зв'язку із чим підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено 1 000,00 грн. судового збору (а.с. 6). З огляду на викладене, з урахуванням п. 1 ст. 141 ЦПК України, суд надходить до висновку про необхідність стягнення з ПрАТ «СК «Здорово» на користь [PERSON] судового збору у розмірі 1 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved