Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 16 липня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на шлюбно-сімейні відносини, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного та між сторонами відсутнє взаєморозуміння з питань ведення господарства. Хоча сторони і проживають в одному приміщенні, однак вже довгий час вони не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини не підтримують. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, від її представника - [PERSON] до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 368, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 липня 2011 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 лютого 2012 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 228 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на шлюбно-сімейні відносини, втрата почуття любові та поваги один до одного, а також відсутність між сторонами взаєморозуміння з питань ведення господарства, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved