Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних збитків та 3 відсотків. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ізмаїльського районного суду від 15.01.1998 року з [PERSON] на її користь було стягнуто борг у сумі 10 602,00 грн. Частково борг через деякий час був повернутий, а суму 8 800 грн. було сплачено тільки у 2016 році. Постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена 28.11.2016 року. Внаслідок несвоєчасного повернення боргу вона просить стягнути з відповідача 99 407,63 грн., які складаються з інфляційних збитків та 3-х відсотків річних. Змінивши розмір позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача: 27 662,00 грн., яких: інфляційні збитки у сумі 22 677,60 грн. та 3 % річних у сумі 4 985,00 грн. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 15.01.1998 року по цивільній справі № 2-35/98 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за договорами позики - 10 602 грн. (а.с.3) Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної старшим державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бежан О.Д. 28.11.2016 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-35/98, виданого 15.01.1998 року Ізмаїльським районним судом Одеської області, про стягнення боргу в розмірі 8 800 грн. з [PERSON] на користь [PERSON] закінчено (а.с.4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період прострочки повернення коштів: з 15.01.1998 р. по 03.02.2020 р. позивачем відповідно до заяви про уточнення позовних вимог нараховано інфляційні збитки у сумі 22 677,60 грн. та 3 % річних у сумі 4 985,00 грн. на суму боргу в розмірі 8 800 грн. за період з 1998 по 2016 рр., загалом 27 662,00 грн., з розрахунком яких суд погоджується. Отже, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача інфляційних збитків у сумі 22 677,60 грн. та 3 % річних у сумі 4 985,00 грн., загалом 27 662,00 грн. Крім цього, суд відповідно до ст..141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 768,40 грн., оскільки судовий збір за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру не може складати менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позовної заяви становило 768,40 грн.

Outcome: approved