Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником 51/100 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2019, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №181036477 від 14.09.2019 право власності на 51/100 частку квартири [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Зі слів позивача, співвласник даної квартири - відповідач [PERSON] постійно погрожує їй та її сім`ї перекрити доступ до їх частини квартири, так як вони не являються власниками та користувачами належної відповідачу земельної ділянки і, відповідно, не мають права через неї проходити, це змушує позивача захищати її права у судовому порядку шляхом встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту. З огляду на викладене та норми законодавства позивач з урахуванням змін предмету позову остаточно просила суд встановити їй постійний безоплатний земельний сервітут на 53/100 частини земельної ділянки, кадастровий номер 3222486601:01:012:5138, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу, для розміщення та обслуговування належної їй на праві власності 51/100 частини квартири [ADDRESS] , а також свердловини «№6», що знаходиться за цією ж адресою та належить їй на праві спільної часткової власності з відповідачем, їх використання, з правом проїзду та проходу площею 0,0191\~га відповідно до варіанту № 2, визначеного судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» у висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №ЕС-1702-1-1518.20 від 06.05.2020, що складається з: 1/2 частини земельної ділянки площею 0,013 га, на якій розміщена квартира [ADDRESS] , з наступним описом меж, що графічно зображені у додатку № 14 до висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №ЕС-1702-1-1518.20 від 06.05.2020: -від початкової точки 14 по прямій лінії на відстані 16,12 м до точки\~13; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 8,04 м до точки 12; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 16,12 м до точки 15; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 8,04 м до початкової точки 14; земельної ділянки площею 0,0126 га, яка розміщена навколо квартири [ADDRESS] , та на якій розміщена свердловина «№6», що знаходиться за цією ж адресою та належить на праві спільної часткової власності сторонам, з наступним описом меж, що графічно зображені у додатку № 14 до висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №ЕС-1702-1-1518.20 від 06.05.2020: - від початкової точки 1 по прямій лінії, визначеній технічною документацією, на відстані 2,79 м до точки 2; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,06 м до точки 3; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії з відступом на 1,50 м від стіни житлового будинку на відстані 21,54 м до точки 4; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії з відступом на 2,0 м від стіни житлового будинку на відстані 2,40 м до точки 5; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,18 м до точки 6; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,21 м до точки 7; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,53 м до точки 8; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,28 м до точки 9; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,02 м до точки 10; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,48 м до точки 11; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,01 м до точки 12; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії вздовж стіни житлового будинку на відстані 8,04 м до точки 13; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії вздовж стіни житлового будинку на відстані 16,12 м до точки 14; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії вздовж стіни житлового будинку на відстані 8,04 м до точки 15; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,0 м до точки 16; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії з відступом на 1,0 м від стіни житлового будинку на відстані 8,87 м до точки 17; -з наступним поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,70 м до точки 18; -з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній технічною документацією, на відстані 1,85 м до початкової точки 1; стягнути на її користь з відповідача судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору; витрати на професійну правничу допомогу; витрати за проведення судової експертизи у розмірі 12\~000 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.02.2018 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення у спільне користування решти земельної ділянки та призначено підготовче судове засідання. 03.12.2018 справу було автоматично повторно розподілено у зв`язку з відстороненням судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка\~А.Я. від здійснення правосуддя і передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.03.2019 було витребувано: - у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо укладення та посвідчення договору дарування земельної ділянки з кадастровим номером 3222486601:01:012:5139 від 16.03.2018, зареєстровано в реєстрі за номером 736, укладеного між відповідачем та [PERSON] ; - у державного реєстратора Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області належним чином завірену копію матеріалів, на підставі яких було прийнято рішення (індексний номер 39755926 від 19.02.2018) про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5138 за відповідачем. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.09.2019 у даній справі було замінено позивача [PERSON] на її правонаступника [PERSON] Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.11.2019 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину земельної ділянки, встановлення сервітуту, в частині визнання права власності на земельну ділянку -\~залишено без розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2020 було витребувано у Міськрайонному управлінні у Києво-Святошинкому районі та в м.\~Ірпінь Головного управління Держгеокадастру в Київській області та у Головного управління Держгеокадастру у Київській області: належним чином засвідчені копії проекту землеустрою на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 3222486601:01:012:5138, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за спірною адресою, належну на праві власності відповідачу, а також документів та файлів, що містять координати поворотних точок меж даної земельної ділянки. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині визнання права власності на частину земельної ділянки\~залишено без розгляду. 12.05.2020 судом було прийнято заяву позивача про доповнення підстав позову та зміну предмету позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2020 закрито підготовче провадження у справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] встановлення сервітуту, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити і вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, в тому числі й витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач також в судове засідання з`явився, попередньо подав суду письмовий відзив на позовну заяву, проти задоволення вимог позивача щодо встановлення сервітуту відповідно до висновку експерта, а також проти стягнення з нього на користь позивача судового збору не заперечував, заперечував проти стягнення з нього витрат на проведення судової експертизи та витрат на професійну правничу допомогу. Вислухавши думку осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду\~на ст.\~5\~ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Як визначено ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 206\~ЦПК України\~визначено,\~що позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~зв`язку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд роз`яснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)\~визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна. З огляду на ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~402\~ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до ст. 100 ЗК України земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22-2 постанови від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2011 у справі № 2-3769/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, зміненого рішенням Апеляційного суду Київської області від.07.06.2011, було: -визнано за [PERSON] право власності на 1/2\~частину квартири [ADDRESS] ; -визнано за [PERSON] право власності на 1/2\~частину квартири [ADDRESS] ; -виділено у власність [PERSON] автомобіль [PERSON] ; -стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за частку автомобіля Шевроле Епіка у сумі 59039 грн. та витрати у сумі 1820 грн. На підставі вказаних судових рішень за [PERSON] було зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області 16.03.2011, що підтверджується витягом № 29328240, реєстраційний №\~24062704. У подальшому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 у справі № 2-392/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку та земельної ділянки, визнання права власності та вселення, частково скасованим рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.11.2014, було: - визнано за [PERSON] право власності на 51/100\~частину квартири [ADDRESS] , що складається з: цокольний поверх (підвал): 1-1 (II) коридор, площею 4,9 кв.м, вартістю 13509,5 грн.; 1-3 (ІІІ) кладова, площею 3,9 кв.м, вартістю 10752,5 грн.; 1-4 (ІV) сходову клітину, площею 6,4 с вартістю 17645,3 грн.; 1-5 (VI) приміщення, площею 7,5 кв.м, вартістю 20678,0 грн.; 1-6 (V) приміщення, площею 26,8 кв.м, вартістю 73889,5 грн.; 1-7 (VIII) туалет, площею 1,3 кв.м, вартістю 3584,2 грн.; 1-8 (VII) котельню, площею 6,2 кв.м, вартістю 17093,8 грн.; перший поверх: 1-9 (1-1) тамбур, площею 3,2 кв.м, вартістю 9749,0 грн.; 1-10 (1-3) житлова, площею 30,2 кв.м, вартістю 92007,2 грн.; 1-11 (1-2) коридор, площею 9,7 кв.м, вартістю 29552,0 грн.; 1-12 (1-4) вбиральню, площею 1,4 кв.м, вартістю 4265,2 грн.; 1-13 (1-5) ванна, площею 4,7 кв.м, вартістю 14319,0 грн.; 1-14 (1-6) коридор, площею 14,3 кв.м, вартістю 43566,3 грн.; 1-15 (1-7) житлова, площею 11,4 кв.м, вартістю 34731,2 грн.; 1-16 (1-8) кухня, площею 28,6 кв.м, вартістю 87132,7 грн.; - визнано за [PERSON] право власності на 49/100\~частини квартири [ADDRESS] , що складається з: цокольний поверх (підвал): 1-2 (І) гараж, площею 46,5 кв.м, вартістю 128203,8 грн.; Перший поверх: ганок 1/2, вартістю 12618,0 грн. другий поверх: 1-17 (1-1) сходову клітину, площею 5,3 кв.м, вартістю 15304,2 грн.; 1-18 (1-10) житлова, площею 22,3 кв.м, вартістю 64393,0 грн.; 1-19 (1-11) житлова, площею 14,8 кв.м, вартістю 42736,2 грн.; 1-20 шафа, площею 3,0 кв.м, вартістю 8662,7 грн.; 1-21 (1-12) санвузол, площею 4,6 кв.м, вартістю 13282,9 грн.; 1-22 (1-9) коридор, площею 10,1 (14,4) кв.м, вартістю 29164,6 грн.; 1-23 (1-16) коридор, площею 3,8 кв.м, вартістю 10972,8 грн.; 1-24 (1-13) туалет, площею 1,5 кв.м, вартістю 4331,4 грн.; 1-25 (1-14) житлова, площею 16,1 кв.м, вартістю 46490,1 грн.; 1-26 (1-15) житлова, площею 24,0 кв.м, вартістю 69301,9 грн.; - залишено у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ кожному господарські будівлі і споруди: - огорожу «1» (загальне користування) вартістю 1981,5 грн.; - підпірну стінку вартістю 1710,0 грн.; - свердловину «№6» (загальне користування) вартістю 4656,0 грн.; - вигрібну яму «№7» (загальне користування) вартістю 8413,5 грн.; - вимощення «№9» (загальне користування) вартістю 1311,0 грн.; - покладено на [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах витрати по виконанню в існуючій площині забудови будинку наступних видів ремонтно-будівельних робіт для перепланування та переобладнання будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на окремі ізольовані квартири з дотриманням вимог нормативної документації, чинної в галузі будівництва, що стосується квартир житлового будинку, згідно з варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 7259/12-43/4710/13 від 07.06.2013: - демонтаж дверних блоків (коробки) з подальшим замуруванням дверного прорізу та штукатурення з обох сторін зовнішній стіні будинку прим. 1-9 та між прим. 1-1 та прим. 1-2; - демонтаж віконного блоку (коробки) з подальшим замуруванням прорізу і штукатуренням у прим. 1-10 та влаштування його в іншому місці, як зазначено у додатку № 2 до висновку; - влаштувати дверний проріз з подвійними дверима в зовнішній стіні прим. 1-25, як зазначено у додатку № 3 до висновку; - влаштувати сходовий марш зі сторони прим. 1-9 та 1-10, як зазначено у додатку №\~2 до висновку; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 13506,80 грн. в рахунок компенсації за відступ від ідеальної долі частини квартири [ADDRESS] ; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати за сплату державного мита у розмірі 1700 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення по розгляду в розмірі 120 грн., судовий збір у розмірі 1646,10\~грн. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 у справі № 2-392/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку та визнання права власності в частині поділу квартири в натурі набрало законної сили 20.01.2014. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 у справі № 2-392/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл будинку та земельної ділянки, визнання права власності та вселення рішенням Апеляційного суду Київської області від 28.11.2014 щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/2\~частину земельної ділянки, кадастровий номер 3222486601:01:012:0029, площею 0,0662 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; про поділ даної земельної ділянки в натурі та виділення у спільну сумісну власність двору було скасовано, оскільки позивачкою у порушення вимог ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України не надано суду належних і достатніх доказів того, яка частина спірної земельної ділянки зайнята належною їй частиною будинку, будівлею або спорудою, та яка частина земельної ділянки є необхідною для їх обслуговування. Рішенням виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №27/20 від 30.04.2015 було присвоєно адресу квартирі, яка утворилась після перепланування кв. [ADDRESS] , яка належить гр. [PERSON] згідно з рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, справа №2-392/12, провадження №2-369/62/13, від 12.11.2013 та справи №2-392/12, рішення Апеляційного суду Київської області, провадження №22-ц/780/317/14 від 28.01.2014. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2014 № 19772815 [PERSON] була власником 51/100 індивідуально визначених приміщень квартири [ADDRESS] . Цей факт підтверджено також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 22.02.2018 № 114972699. Також, відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2013 у справі № 2-392/12 та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] була співвласником огорожі «1» (загальне користування), підпірної стінки (загальне користування), свердловини «№6» (загальне користування), вигрібної ями «№7» (загальне користування), вимощення «№9» (загальне користування). 11.08.2017 [PERSON] було направлено [PERSON] претензію з проханням про поділ земельної ділянки, кадастровий номер 3222486601:01:012:0029, площею 0,0662 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель під квартирою [ADDRESS] , для виділення земельної ділянки, необхідної для обслуговування належної їй квартири, а також спільно звернутися до землевпорядної організації для розробки технічної документації щодо поділу. Крім цього, [PERSON] , враховуючи, що решта земельної ділянки є єдиним можливим проходом та під`їздом до квартири, просила узгодити та укласти договір сервітуту щодо вказаної земельної ділянки. Вказану претензію [PERSON] було отримано 18.08.2017, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого листа з відповідною відміткою та підписом відповідача. Даний лист відповідачем було проігноровано, натомість, земельну ділянку кадастровий номер 3222486601:01:012:0029, площею 0,0662 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель під квартирою [ADDRESS] , за заявою [PERSON] від 05.09.2017, посвідченою приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 4317, було розділено на 2 окремі земельні ділянки: - площею 0,0300 га, якій було присвоєно кадастровий номер 3222486601:01:012:5139, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - площею 0,0362 га, якій було присвоєно кадастровий номер 3222486601:01:012:5138, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується наявною у матеріалах даної справи копією технічної документації щодо поділу земельної ділянки [PERSON] , наданої на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2020. У подальшому земельну ділянку, кадастровий номер 3222486601:012:5139, площею 0,0300 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було подаровано [PERSON] на підставі договору дарування, укладеного 16.03.2018 та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю.В. та зареєстровано в реєстрі за №763. Земельна ділянка, кадастровий номер 3222486601:01:012:5138, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розміщено належне на праві власності позивачу нерухоме майно, залишилась у власності [PERSON] . Також у ході розгляду даної справи 14.09.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 51/100 частки квартири [ADDRESS] . На разі позивач є власником 51/100 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2019, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №181036477 від 14.09.2019 право власності на 51/100 частку квартири [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Співвласником інших 49/100 частин даної квартири залишається відповідач. Належна сторонам на праві влансості квартира на даний час розміщена на вже згаданій земельній ділянці, кадастровий номер 3222486601:01:012:5138, площею 0,0362 га, цільове призначення для будівництва обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності відповідачу. У ході розгляду справи в порядку ст. 106 ЦПК України на замовлення позивача було проведено експертизу та надано суду висновок судового експерта [PERSON] від 06.05.2020 № ЕС-1702-1-1518.20, який було виготовлено за результатами проведення комплексної судової земельно-технічної експертизи. Відповідно до висновку експерта від 06.05.2020 №ЕС-1702-1-1518.20 за результатами судової земельно-технічної експертизи, проведеної судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» [PERSON] , було встановлено два технічно можливі варіанти визначення площі земельної ділянки, яка є необхідною для використання та обслуговування 51/100 частини квартири [ADDRESS] , враховуючи господарські споруди, які знаходяться у спільній частковій власності. Ознайомившись з висновком за результатами проведеної експертизи, позивач просила суд визначити частину спірної земельної ділянки, а також її площу та конфігурацію, що необхідні для розміщення, використання та обслуговування 51/100 частини квартири [ADDRESS] , що належить їй, враховуючи господарські споруди, які знаходяться у спільній частковій власності з відповідачем, за визначеним судовим експертом варіантом № 2, оскільки він найбільш реально відповідає тому порядку користування спірним будинком, який фактично склався між сторонами. З огляду на надані суду докази, визнання відповідачем вимоги позивача про встановлення постійного земельного сервітуту для використання та обслуговування належної їй частини квартири за варіантом, визначеним судовим експертом, а також того, що єдиним можливим способом задоволення потреб позивача у використанні належної відповідачу земельної ділянки є саме встановлення сервітуту, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Частинами 1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. З огляду на надані суду квитанції зазначені витрати складають: судовий збір 382,40\~грн.; вартість судової земельно-технічної експертизи 12\~000,00 грн. Підтверджені документально вище зазначені витрати суд стягує з відповідача на користь позивача, питання витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом окремо у разі подання відповідної заяви. З урахуванням викладеного, у відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 386, 396, 401, 404 ЦК України, ст.ст. 91, 96, 98, 100 ЗК України,

Outcome: approved