Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 30.10.2009 року у Русько-Тишківській сільській раді Харківського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13. Мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбно-сімейні відносини не склалися через різне розуміння та відношення до сімейних та подружніх обов`язків. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу та по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву про визнання позову у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд, приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 30.10.2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Русько-Тишківській сільській раді Харківського району Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30.10.2009 року (а.с.9). Від шлюбу мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частина 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Крім того, позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №132_12 від 20.11.2020 року( а.с.11) та на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 20.11.2020 року (а.с.10), тому вони підлягають стягненню з відповідача на корить позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved