Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із зазначеним позовом до Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - орган опіки та піклування МРА ОМР), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, посилаючись на те, що в травні 2020 року орган опіки та піклування МРА ОМР, діючий в інтересах малолітніхдітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом про відібрання у них дітей. Однією із причин подання позову про відібрання дітей стало повідомлення КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 13 травня 2020 року №438/10-С про те, що 09 травня 2020 року бригадою швидкої медичної допомоги в супроводі матері доставлена та госпіталізована до відділення анестезіології та інтенсивної терапії [PERSON] , [INFO] , з діагнозом: кататравма, забій голови, струс головного мозку, забій органів грудної клітини та черевної порожнини. Дитина отримала травми внаслідок падіння з балкону 4 поверху власної квартири. Зазначали, що за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року, яке набрало законної сили, у них були відібрані їх малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто з них аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 25 травня 2020 року, з перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей. Позивачі зазначали, що протягом цього часу ними було усунуто недоліки у побуті, в квартирі зроблено ремонт, тобто усунуті причини, на підставі яких за рішенням суду від 30 вересня 2020 року у них були відібрані діти. Зі змісту акту обстеження умов проживання від 23 грудня 2020 року, складеним Малиновським територіальним відділом служби у справах дітей Одеської міської ради, вбачається, що умови проживання задовільні, в квартирі чисто, стіни пофарбовані, підлога вкрита лінолеумом, вікна металопластикові. Побутова техніка в наявності у достатньому обсязі. Крім того, для виховання та розвитку дітей створені умови: для дітей є спальні місця, шафа для одягу, виділено місце для навчання. Вказували, що вони змінили своє ставлення до дітей, стали обоє працювати і бажають повернути дітей. Стверджували, що на даний час відпали причини, що перешкоджали належному виконанню ними батьківських обов`язків по відношенню до їх малолітніх дітей та створено належні умови для їх проживання та виховання з ними, оскільки на даний час вони змінили образ життя, працевлаштовані, у квартирі, в якій вони проживають, створені всі належні умови для проживання дітей разом з ними. Посилаючись на дані обставини, позивачі на підставі положень ч. 3 ст. 170 СК України, просили суд повернути їм їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 36-37). Ухвалою суду від 29 березня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 68-69). Позивачка та її представник, діюча за дорученням від 08 вересня 2020 року, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити (а.с. 18, 19). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, діючий за довіреністю від 05 січня 2021 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд їх розглянути з урахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с. 62). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Одеської міської ради, діюча за довіреністю від 04 січня 2021 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд їх розглянути з урахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (а.с. 71). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 20, 21, 22). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2011 року Виконавчим комітетом Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що мати дітей [PERSON] разом з дітьми зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи та довідкою (виписка з домової книги про склад сім`ї та реєстрації) від 20 травня 2019 року (а.с. 11-12, 23, 24, 25, 28). Разом з ними проживає без реєстрації батько дітей [PERSON] , який зареєстрований в с. Слюсарево Савранського району Одеської області (а.с. 13-15). Встановлено, що відповідно до наказів служби у справах дітей Одеської міської ради від 14 червня 2018 року №131, №132, №133 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебували на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як діти, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. 19 травня 2020 року Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядженням за №190/01-06 від 19 травня 2020 року «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дітей до державного закладу на повне державне забезпечення». Відповідно до вимог ст. 170 СК України протягом доби було направлено до Одеської місцевої прокуратури супроводжувальний лист (а.с. 26-27). Встановлено, що на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за №190/01-06 від 19 травня 2020 року «Про відібрання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав та тимчасове влаштування дітей до державного закладу на повне державне забезпечення» службою у справах дітей Одеської міської ради були здійснені заходи щодо негайного відібрання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] , малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були тимчасово влаштовані до державного закладу на повне державне забезпечення. З матеріалів справи вбачається, що однією із причин подання позову про відібрання дітей стало повідомлення КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 13 травня 2020 року №438/10-С про те, що 09 травня 2020 року бригадою швидкої медичної допомоги в супроводі матері доставлена та госпіталізована до відділення анестезіології та інтенсивної терапії [PERSON] , [INFO] , з діагнозом: кататравма, забій голови, струс головного мозку, забій органів грудної клітини та черевної порожнини. Дитина отримала травми внаслідок падіння з балкону 4 поверху власної квартири (а.с. 26 звор.). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2020 року, яке набрало законної сили, були відібрані у батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 25 травня 2020 року, з перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей (а.с. 31-32). З матеріалів справи вбачається, що станом на 13 травня 2020 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знаходяться в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» (а.с. 33, 34). Встановлено, що 23 грудня 2020 року за заявою позивачки з метою повернення дітей в родину, спеціалістами Малиновського територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради було проведено обстеження умов проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання задовільні, в квартирі чисто, стіни пофарбовані, підлога вкрита лінолеумом, вікна металопластикові. Побутова техніка в наявності у достатньому обсязі. Крім того, для виховання та розвитку дітей створені умови: для дітей є спальні місця, шафа для одягу, виділено місце для навчання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 23 грудня 2020 року (а.с. 6). Відповідно до медичних довідок про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 16 жовтня 2020 року та від 17 травня 2020 року [PERSON] та [PERSON] , за результатами огляду психіатричні протипоказання до виконання діяльності прибиральниці та охоронця без зброї відсутні (а.с. 7, 9). Відповідно до сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду від 16 жовтня 2020 року та 17 травня 2019 року [PERSON] та [PERSON] , за результатами огляду наркологічні протипоказання до виконання діяльності прибиральниці та охоронця без зброї не виявлено (а.с. 8, 9). Встановлено, що родина [PERSON] та [PERSON] відноситься до багатодітних сімей, що має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, що підтверджується посвідченням від 20 березня 2017 року (а.с. 17). Згідно висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 26 березня 2021 року №0703/01-20, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним повернення дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на виховання батькам - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 64-66). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 14 цього Закону передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно ст. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги. Суб`єкти соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю в процесі своєї професійної діяльності здійснюють заходи з виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, надають їм комплекс послуг у межах повноважень, визначених законодавством, інформують інших суб`єктів, органи опіки та піклування в разі необхідності здійснення комплексних заходів щодо захисту прав та інтересів дитини та надання підтримки батькам чи притягнення їх до відповідальності. У разі, якщо у зв`язку із складними життєвими обставинами дитина тимчасово не проживає чи не може проживати із своїми батьками, іншими законними представниками, її утримання та виховання можуть здійснювати родичі, сім`я патронатного вихователя, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей служб у справах дітей, інші установи для дітей (незалежно від форми власності та підпорядкування), в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, зобов`язані в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників. У разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що на час звернення позивачів до суду, відпали причини, що перешкоджали належному виконанню ними батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей та створенні належні умови для їх проживання та виховання. Частиною третьою ст. 170 СК України встановлено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Встановлено, що батьки малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , після відібрання дітей змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Соціальними службами проведено роботу з батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що дало свої позитивні результати. Як зазначено позивачами в позові, ними створені належні умови для проживання та виховання дітей з батьками, оскільки на даний час у них змінився образ життя. На даний час позивачі працевлаштовані, мають постійний заробіток та гнучкий графік роботи, що дозволить їм безперешкодно займатися вихованням дітей. У квартирі, в якій проживають позивачі, створені всі належні умови для проживання дітей разом з ними. У зв`язку з карантином, позивачі систематично спілкується з дітьми по телефону, інтересуються ними, тому, за думкою суду, відпали причини, що перешкоджали належному виконанню позивачами батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. Положеннями ст. 150 СК України встановлені обов`язки батьків по відношенню до своїх дітей. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. При цьому, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст. 152 СК України). Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Отже, є законодавчо обумовленими як права дитини на проживання разом з батьками, так і права батьків виховувати дитину особисто, тому будь-яке обмеження цих прав є недопустимим. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не може, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. При розгляді справи судом не встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для висновку про те, що проживання малолітніх дітей з позивачами створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або суперечитиме їх інтересам, навпаки, обставини, що були підставою відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, батьками усунуті. Враховуючи наведені обставини та аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 1816,00 грн., який був сплачений позивачами при зверненні до суду (а.с. 1, 2).

Outcome: approved