Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У лютому 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначили, що 01 липня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із матірю [PERSON] [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 335738, виданого 23 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Хортицького району м. Запоріжжя, актовий запис № 52. На сьогоднішній день [PERSON] навчається у Запорізькому навчальному-виховному комплексі „Запорізька Січ військово-спортивного профілю Запорізької міської ради Запорізької області і перебуває на утриманні матері [PERSON] [PERSON] працює у ВАТ „Укрнафта на посаді оператора заправних станцій третього розряду, отримує низький дохід, а тому не в змозі самостійно нести всі витрати на харчування, побутові потреби та інші заходи, які необхідні для утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини. Крім того, позивач [PERSON] має від другого шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, позивачі просили суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 30 % частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати подання позову та до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають у повному обсязі. Відповідач [PERSON]В в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення на позов, відповідно до яких просить суд розглянути справи у його відсутність, проти позовних вимог заперечує частково, зазначаючи про можливість сплати ним аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 26 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя. Позивач [PERSON], є сином відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії І-ЖС № 335738,\~виданого 23 січня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Хортицького району м. Запоріжжя, актовий запис № 52. Як вбачається з довідки Запорізького навчального-виховного комплексу „Запорізька Січ військово-спортивного профілю Запорізької міської ради Запорізької області від 02 жовтня 2015 року № 348, [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі в 11 класі. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітним, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування,\~\~потребує матеріальних витрат, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року, зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання повязане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом із своєю матірю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС 3 041092, [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який також проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства „Укрнафта № 01/04 від 06 січня 2016 року, позивач [PERSON] працює на посаді оператора заправочних станцій третього розряду в АЗС 07/111 м. Запоріжжя та її дохід за період з липня 2015 року по грудень 2015 року складає 21 821 грн. 06 коп., тобто в середньому 3 636 грн. на місяць. Як вбачається з наданих суду документів, до досягнення позивачем у справі [PERSON] повноліття, відповідач [PERSON] сплачував аліменти на користь матері [PERSON] на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 230947. Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], та за зазначеною адресою проживає разом із малолітнім сином, [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ГУНП в Запорізькій області від 18 травня 2016 року № 493, відповідач [PERSON] працює на посаді командира роти ГУНП в Запорізькій області та його дохід в середньому складає 6 586 грн. 50 коп. на місяць. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, у звязку із продовженням навчанням [PERSON] законними та обґрунтованими, оскільки доведено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька у звязку з навчанням, а [PERSON] має можливість таку допомогу надавати. Проте, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із матеріального забезпечення сторін та інших встановлених у справі обставин, а також враховує те, що батьки зобовязані рівною мірою утримувати своїх дітей і вважає за розумне і справедливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку, що становитиме більше 1\~000 грн. і, на думку суду, буде достатнім розміром матеріальної допомоги від батька дитині у звязку з продовженням ним навчання. Крім того, при визначенні розміру аліментів, суд також виходив з того, що позивачем на порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження того, що у звязку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від батька у заявленому ним розмірі. З урахуванням вимог ст. 191 ЦПК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з дня предявлення [PERSON] позову, тобто з 26 лютого 2016 року. Крім того, враховуючи те, що позивачв за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір, звільнені від сплати судового збору, суд на підставі ст. 88 ЦПК Українивважає за необхідне стяг нути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial