Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі позивач, АТ «Акцент-банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32725,77 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.09.2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку (далі Умови та Правила) з метою укладення кредитного договору №SAMABWFC10072892510 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.\~ Відповідно до п. 2.1.1.2.3 і п.2.1.1.2.4\~ Умов та Правил Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити, анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач\~ підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета- заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає\~ між ним та банком кредитний договір. Через порушення умов кредитного договору у відповідача станом на 17.10.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 32725,77 грн., яка складається з: 20840,00 грн. заборгованість за кредитом, 11535,77 грн. заборгованість за відсотками; 350,00 грн. - пеня. Посилаючись на ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC10072892510 від 05.09.2019 року у сумі 32725,77 грн та понесені судові витрати у сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року було відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.36). До позовної заяви представник додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач позовні вимоги банку визнав частково. Суду пояснив, що він дійсно ще десь у 2017 році брав у АТ «Акцент-банк» кредит у розмірі 80000 грн. Через захворювання у нього виникли проблеми з поверненням кредиту. Він дійсно звертався до банку восени 2019 року з питанням про реструктуризацію заборгованості у розмірі 20840 грн., але банк йому відмовив. При цьому він підписував якусь заяву, але не пам`ятає яку. Дійсно він має заборгованість по кредиту у розмірі 20840 грн. Ніяких інших нових договорів з позивачем він не укладав, тому вимоги банку щодо стягнення з нього заборгованості по відсотками у розмірі 11535,77 грн., штрафу у розмірі 350 грн. він не визнає, оскільки ці вимоги заявлені позивачем безпідставно. Він не укладав з банком договору про сплату відсотків у розмірі 44,40% щомісячно та будь-яких штрафних санкцій. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК). Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, у позовній заяві позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором\~№SAMABWFC10072892510 від 05.09.2019 року. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості за договором №SAMABWFC10072892510 від 05.09.2019 року (а.с.5). Однак позивачем не надано суду самого кредитного договору №SAMABWFC10072892510 від 05.09.2019 року. Такий відсутній і в додатках до позовної заяви. Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку датована 05.09.2019 (а.с.5 на звороті). У даній Анкеті-заяві [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а не кредитний договір, як вказує у позові позивач. При звернені до суду позивач зазначив, що підставою виникнення правовідносин, які склались між сторонами у справі є саме зазначена вище Анкета- заява. Відповідно до\~ст. 626 ч. 1 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ч. 1 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч. 1 ЦК України). Статтею 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вказує позивач, відповідно до поданої відповідачем Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» для надання послуг, банк видав відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів у розмірі 44,40% щомісячно. Однак, як встановлено судом, Анкета -заява містить лише особисті данні [PERSON] , а також його твердження про те, що зазначена заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. У вказаній заяві відсутні відомості щодо узгодження з [PERSON] розміру процентів 44,40% на місяць, розміру штрафу, порядку їх сплати. Також відсутня згода відповідача про те, що Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який доданий до позовної заяви, є складовою кредитного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, витяг з яких з назвою розділу «КРЕДИТНІ КАРТКИ «ЗЕЛЕНА», який надав до позовної заяви позивач, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, надані суду Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг: «КРЕДИТНІ КАРТКИ «ЗЕЛЕНА» не можуть розцінюватися судом як належні та допустимі докази, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Тому суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, могли неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-банк». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, сплату штрафу за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Паспорт споживчого кредиту, витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зважаючи на те, що відповідачем визнано факт наявності заборгованості перед банком за тілом кредиту у розмірі 20840,00 грн., то ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. А у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 11535,77 грн. та пені у розмірі 350,00 грн. необхідно відмовити за їх безпідставністю, оскільки ці вимоги не доведені належними, допустимими і достовірними доказами. На підставі викладено,

Outcome: partial