overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем в юридичному шлюбі, який був зареєстрований 01 жовтня 1993 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Харкова за актовим записом №505. Від цього шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року шлюбні відносини між ними припинені. Підставою для припинення шлюбних відносин стали відсутність взаємного порозуміння, спільних поглядів на життя та сімейні відносини. Просив розірвати шлюб, оскільки вважає, що подальше збереження родини недоцільне. \~ Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що сім'ю можливо зберегти. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01 жовтня 1993 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Харкова за актовим записом №505 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у листопаді 2015 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Судом надавався сторонам строк для примирення, але це до позитивного результату не призвело. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу\~ України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання біржового договору дійсним та визнання права приватної власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] послався на наступне. 20.11.1997 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі земельної ділянки, який зареєстровано на Регіональній товарній біржі за №3/97-00001. У зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки нотаріально не посвідчений він не може присвоїти кадастровий номер земельній ділянці. За таких обставин він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність та задоволення його позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по слідуючим підставам. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у особи, яка придбаває, з моменту такого посвідчення, або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально - дійсним. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №3/97-00001 від 20.11.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, земельної ділянки площею 800 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 18.10.1995 року, зареєстрованого за №483, зареєстрованого на Регіональній товарній біржі за №3/97-00001 від 20.11.1997 року. Всі суттєві умови договору купівлі-продажу №3/97-00001 від 20.11.1997 року, передбачені ст. 655 ЦК України сторонами виконані, оскільки позивач повністю розрахувалася з відповідачем, а той передав йому майно, яке позивач використовує за цільовим призначенням. Таким чином суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 316, ч.3 ст. 334, ч.2 ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 03 лютого 2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №62. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Позивач зазначає, що у них склалися складні відносини, виявилось, що у них різні погляди на життя і непорозуміння по різним життєвим проблемам, а також несумісність характерів, через що між ними виникали конфлікти і нетерпимість у відносинах. Все це привело до того, що позивач з відповідачкою припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. На підставі зазначеного позивач, просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 лютого 2006 року між позивачем та [PERSON] у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №62. Прізвище відповідачки після реєстрації шлюбу - [PERSON]. 30 червня 2011 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 червня 1997 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 661. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис № 661. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08 серпня 2003 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 983. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 983. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 серпня 2013 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1175. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1175. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 жовтня 2010 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1697. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала. Відтак, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1697. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 06 вересня 1996 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис № 636. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя та сімейні відносини. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис № 636. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві він посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 19.01.2006 року. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, що призвело до напружених відносин у сім'ї, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, вважає, що сім'я розпалася остаточно, миритися не бажає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2006 року. Від шлюбу сторони мають двох доньок - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків з травня 2015 року, сім'я існує формально, позивач на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві він посилається на те, що вони з відповідачем проживали з січня 2006 року по вересень 2012 року однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки на даний момент вони спільного господарства не ведуть та проживають окремо, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв, а тому суд, вважає за можливе розглядати справу у його відсутність та ухвалити у справі заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення ( ст. 185 СК України ). Оскільки відповідач є батьком дітей, і зобов'язаний їх утримувати, суд, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, стягує з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з від усіх видів його заробітку щомісяця до повноліття [PERSON], починаючи з 24.02.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551,20 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця від 18.11.2015 року. В обґрунтування позову зазначив, що арешт майна застосовано для примусового виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості по аліментам. На даний час заборгованість по аліментам погашена та він вважає, що відсутні підстави для подальшого збереження арешту майна. У судове засідання сторони не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує та просить задовольнити, представник відповідача покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що Козятинським міськрайонним судом 15.01.2015 року видано виконавчий лист №133/3607/14-ц на підставі рішення суду від 02.12.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO]. 25.12.2014 року Козятинським міськрайонним судом видано виконавчий лист №133/3608/14-ц на підставі рішення суду від 08.12.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 листопада 2014 року. 13.02.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаних виконавчих листів. Для забезпечення реального виконання рішення суду, 18.11.2015 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Чередник Д.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] та заборонено позивачу здійснювати відчуження будь-якого майна лише у межах суми боргу. Заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6323,62 грн., яка існувала на час накладення арешту, позивачем погашена, що підтверджується копією квитанції з банку. (а.с. 5) Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved