Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.12.2006 р. між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № КФ 37-06/Н, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав відповідачу грошові кошти у сумі 170\~000,00 грн. у тимчасове користування з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,5 % річних, та з терміном повернення кредиту та процентів за ним по\~05.12.2016 року. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі. З метою забезпечення належного виконання кредитного договору між банком та відповідачем було укладено іпотечний договір від 06.12.2006 року. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав, що підтверджується рішеннями Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2012 р. та від 09.06.2016 р., які набрали законної сили. В порушення взятих на себе зобов'язань позичальник кредит та проценти нараховані за користування кредитом не повертає.\~Станом на 22.08.2016 року має заборгованість в сумі 220\~816,22 грн. Враховуючи невиконання відповідачем основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд, звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом її продажу банком від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації, а також стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі та посилаючись на обставини, викладені у позові, просить позов задовольнити у повному обсязі. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.12.2006 р. між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», та [PERSON] був укладений кредитний договір № КФ 37-06/Н, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у сумі 170\~000,00 грн. з встановленням процентної ставки за користування кредитом у розмірі 17,5% річних з терміном повернення до 05.12.2016 року. 06.12.2006 року в якості забезпечення кредитних зобовязань [PERSON], між ним та ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за реєстровим № 4102, відповідно до умов якого, іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю квартиру загальною площею 68,78 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованості за кредитним договором № КФ 37-06/Н від 06.12.2006 року в розмірі 144\~939,48 гривень, яке набрало законної сили. Станом на 22.08.2016 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № КФ 37-06/Н від 06.12.2006 року, відповідно розрахунку складає 220\~816,22 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 95\~803,91 грн.; заборгованість за відсотками 118\~848,32 грн.; комісія за РО 0,00 гривень; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 6\~163,99 гривень. Цивільним кодексом України, а саме ст. 629 ЦК, встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положень ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з п. 6.1 Договору іпотеки та ч.1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобовязанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Відповідно до п. 6.1, 6.2. Договору іпотеки, у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобовязання в цілому або в частині, а також в інших випадках, передбачених Договором, Кредитним договором або чинним законодавством, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством. Відповідно до п. 5.1.6, 5.1.12 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання, воно не буде виконано; звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах та в порядку, передбаченому цим Договором та Кредитним договором. Відповідно до положень ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Судом було встановлено факт невиконання відповідачем своїх кредитних зобовязань, а тому з урахуванням вищевказаних обставин справи та норм Закону, у суду є всі законні підстави звернути стягнення на предмет іпотеки. Оскільки у Договорі про іпотеку передбачено застереження, а саме, право банку, як іпотекодержателя, від свого імені реалізовувати предмет іпотеки, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення з відповідача предмету іпотеки є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотеко держателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання позову сплачено судовий збір в сумі 1\~378,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved