Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить позбавити її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном цієї дитини, а також стягнути з відповідачки на її користь аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , біологічним батьком якого є її син - [PERSON] . З моменту народження дитини і по даний час вихованням та утриманням онука займається лише вона. Вказує, що з 2012 року [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, вона не приходить до сина, не приймає участі у його вихованні, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За період з 2012 року [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, оскільки веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, не працює. Зазначені обставини свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому саме з цих підстав просить позбавити її батьківських прав, стягнути з неї аліменти та вирішити питання про призначення її - позивачки опікуном дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та пояснила, що вже 6 років займається вихованням свого онука [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона створила усі необхідні умови для [PERSON] , який відвідує школу та різноманітні гуртки. Відповідачка проживає в с. Кузьмин Красилівського району та виховує ще двох дітей, вона ніде не працює та має кредитні зобов`язання. Вказує, що [PERSON] вживає спиртні напої, після чого пропадає на декілька днів, а то й тижнів, вихованням своїх дітей не займається, а також не цікавиться життям сина [PERSON] . Зазначає, що якби відповідачка «прийшла по-людськи», то вона б дозволяла їй побачитись з сином. Коли відповідачка бачиться із сином у школі, то після її відвідувань дитина залякана та знервована. Вказує, що відповідачка, яка живе у селі, не дасть усього того, що може дати дитині вона, а тому вона не хоче, щоб [PERSON] забирала у неї дитину. Представник позивачки - адвокат Кашин В.А. підтримав позов у повному обсязі, просить його задовольнити, посилаючись на те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина [PERSON] . Крім того, позивачка раніше уже зверталась до суду з аналогічним позовом й [PERSON] давала обіцянку належно виконувати батьківські обов`язки. Відповідачка [PERSON] проти позову категорично заперечила, посилаючись на те, що вона бажає займатись вихованням сина, однак не може цього робити, оскільки дитина проживає з [PERSON] , яка не допускає її до сина та перешкоджає будь-яким її спробам побачитись із дитиною, а тому вона відвідує дитину лише у школі. Вказує, що [PERSON] спочатку допомагала їй водити [PERSON] в садочок та займатись його вихованням, а коли вона народила третю дитину [PERSON] , а її цивільного чоловіка [PERSON] забрали на військову службу, їй стало складно одній виховувати трьох дітей, а тому за домовленістю із позивачкою син [PERSON] тимчасово став проживати в сім`ї [PERSON] Вказує, що вона хороша мати, виховує інших двох дітей 13 та 5 років та бажає забрати [PERSON] у позивачки та виховувати його самостійно, про що свідчить також її звернення до суду з позовом про відібрання дитини. Тому, просить у задоволенні даного позову відмовити. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Сидорук Д.В. проти позову також заперечив, посилаючись на відсутність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Вказує, що стороною позивача не доведено факту ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, а підставою для подачі даного позову стали власні інтереси позивачки, оскільки в одному із судових засідань вона вказувала, що любить [PERSON] , не бажає його віддавати матері та не хоче змінювати його місце проживання. Оскільки між сторонами склалась така складна ситуація, тому [PERSON] , піклуючись про інтереси своєї дитини, не вступає у конфлікт із позивачкою, а намагається вирішити проблему у правовому полі, що не свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області Сторожук О.О. підтримала позов та вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачка відповідає інтересам дитини та є доцільним. Представник органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області Тимченко О.С. в останнє судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в попередніх судових засідання підтримала висновок органу опіки і піклування про відсутність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею в с. Кузьмин Красилівського району Хмельницької області. Крім того, [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Відомості про батька в актовому записі про народження дитини записано зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. Зі слів [PERSON] біологічним батьком [PERSON] є син позивачки [PERSON] - [PERSON] З 29 березня 2014 року за домовленістю між [PERSON] та [PERSON] малолітній [PERSON] став проживати в сім`ї [PERSON] , яка його матеріально утримує і займається вихованням. Дитина проживає в сім`ї позивачки і на час розгляду даної справи в суді. Зазначені обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.21), свідоцтвами про народження [PERSON] (а.с.84), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.85), довідкою виконкому Кузьминської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №102 від 13 лютого 2019 року про склад сім`ї [PERSON] (а.с.82), актами обстеження умов проживання [PERSON] від 27.12.2017 року, 02.10.2018 року, 14.08.2018 року, складеними комісією служби у справах дітей Старокостянтинівської міської ради (а.с.11-13). Крім того, факт проживання малолітнього [PERSON] в сім`ї [PERSON] , а також факт виховання та утримання нею дитини підтвердили допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] склались неприязні відносини у зв`язку із ситуацією, яка склалась навколо малолітнього [PERSON] . При цьому [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, не віддає їй сина, через що остання змушена бачитись з дитиною лише у школі. Зазначені обставини підтверджуються особистими поясненнями [PERSON] в судовому засіданні, де вона зазначала, що сильно любить [PERSON] та не віддасть його матері, оскільки та зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя та не зможе забезпечити йому нормальних умов для проживання та виховання. Про факт перешкоджання відповідачці спілкуватись з сином підтвердив допитаний судом свідок [PERSON] - чоловік позивачки, який показав, що навесні 2019 року його син [PERSON] та відповідачка [PERSON] прийшли до школи і хотіли забрати [PERSON] та відвезти в с. Кузьмин, однак він вчасно підійшов та не віддав дитину, бо вони не попередили, що хочуть забрати сина. Також ці обставини підтвердив допитаний судом свідок [PERSON] , який крім вищезазначеного показав, що коли [PERSON] народила сина [PERSON] , а його забрали в АТО, його мати [PERSON] взялась допомагати [PERSON] у вихованні дітей, водила [PERSON] у садочок, привозила продукти харчування, а потім забрала [PERSON] до себе, на період, поки він не повернеться з АТО, щоб було легше за ним доглядати. Коли він повернувся, то [PERSON] відмовилась віддавати дитину, посилаючись на те, що вона звикла до [PERSON] , а потім взагалі перестала давати дитину матері, посилаючись на різні обставини. Свідок підтвердив, що [PERSON] не втратила інтерес до дитини, постійно провідувала його в дитячому садочку та відвідує у школі, передає подарунки та солодощі. Свідок [PERSON] - рідна сестра відповідачки, показала, що 10 липня 2019 року була свідком того, як [PERSON] не дозволяла [PERSON] та їй спілкуватись із [PERSON] , не відпускала дитину до них, і погодилась на спілкування відповідачки із сином лише у її присутності. Крім того, факт перешкоджання відповідачці у спілкуванні із сином зафіксовано на флеш-карті із відеозаписом події, що мала місце [INFO] - у день народження [PERSON] , де зафіксовано як [PERSON] разом із іншими дітьми та своїми родичами приїхали до [PERSON] , щоб привітати його з днем народження, однак не змогли цього зробити через те, що [PERSON] перешкоджала їм у спілкуванні з дитиною, почала говорити [PERSON] , що його приїхали забрати, внаслідок чого дитина перелякалась, кричала та плакала, просила, щоб її не забирали (а.с.221). Зазначені обставини підтвердила також допитана судом свідок [PERSON] . Факт відвідування [PERSON] сина [PERSON] у школі підтвердила допитаний судом свідок [PERSON] - класний керівник дитини, яка показала, що була свідком того, як [PERSON] приходила у школу до сина [PERSON] , приносила йому подарунки та солодощі, дитина завжди виходила до мами, спілкувалась з нею, брала гостинці. Під час візитів [PERSON] завжди цікавиться успіхами дитини. Так у 2018 році вона бачила [PERSON] біля 7 разів, а з 01 вересня 2019 році - близько 3 разів. Крім того, той факт, що [PERSON] бажає виконувати батьківські обов`язки щодо виховання сина [PERSON] , підтверджується її зверненням до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про відібрання дитини (а.с.180-183). Згідно висновку органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 18 вересня 2019 року підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] відсутні й таке позбавлення не буде відповідати інтересам дитини (а.с.118-119). Отже, оцінивши усі надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] не ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , бажає самостійно його виховувати, однак не може цього робити через перешкоди, які їй створює [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Перешкоджання особою, з якою проживає дитина, спілкуватися з матір`ю, що призводить до зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матір`ю (батьком) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею. Судом встановлено, що під виглядом допомоги у вихованні дитини за спільною домовленістю між [PERSON] та [PERSON] з березня 2014 року малолітній син відповідачки став проживати в сім`ї своєї біологічної баби [PERSON] , яка в подальшому відмовляється повертати дитину матері, через що остання змушена в судовому порядку повертати дитину. Оскільки [PERSON] позбавлена можливості займатись вихованням дитини за обставин, які виникли поза її волею та з вини позивачки [PERSON] , яка не віддає їй сина, тому суд не вбачає в діях відповідачки умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] не бажає спілкуватися із сином [PERSON] та брати участь у його вихованні, натомість досліджені судом докази та дії відповідачки свідчать про те, що вона бажає виховувати сина. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається позивачка, не свідчить про те, що мати дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. В матеріалах справи наявний також висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 20 березня 2019 року, згідно якого позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідачка [PERSON] присутня не була, що підтвердила в судовому засіданні представник органу опіки та піклування Сторожук О.О., належних підтверджень, що вона була повідомлена про засідання комісії, суду не надано. Отже, при прийнятті висновку, думку матері заслухано не було. Стаття 19 СК України встановлює, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За таких обставин, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 20 березня 2019 року, оскільки цей висновок невмотивований і суперечить інтересам дитини, прийнятий без урахування думки матері. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що мати дитини зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, є особливо неблагонадійною і спілкування з нею суперечить інтересам малолітнього [PERSON] . Враховуючи відсутність свідомого нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками, вчинення нею активних дій щодо спілкування з сином та його повернення, а також те, що вона категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed