Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У лютому 2017р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 30 січня 2007р. між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений генеральний договір №М123/027/07 (далі-Кредитний договір), відповідно до умов якого АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 18000,00 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 29 січня 2022р. В свою чергу позичальник прийняв на себе зобовязання, щодо повернення отриманого кредиту і сплати нарахованих по ньому відсотків. 30 січня 2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №М123/028/01/07 до генерального договору №М123/027/07 від 30 січня 2017року, відповідно до умов якого АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 18000,00 доларів США зі строком погашення до 29 січня 2022р. 30 січня 2007р. в якості забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №М123/027/07 від 30 січня 2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №123/021-І-М 123/027/07 від 30 січня 2007р., відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру №32, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Землячки, буд.5, яка належить [PERSON] на праві власності. Зазначав, що 27 березня 2013року між сторонами був укладений договір про внесення змін №4, відповідно до якого було змінено валюту кредитування та переведено залишок заборгованості в гривню. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань за генеральним договором №М123/027/07 від 30 січня 2007року, позивач просив суд стягнути з останньої на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 180435,22грн., та понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2706,53грн. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» діючий за довіреністю від 10 листопада 2016 року позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутністю та в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідачів в судові засідання, про що надав заяву (а.с.30). Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час, місце і дату судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України (а.с.28,29). Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169ЦПК України, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» є юридичною особою та керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с. 15-17,18). Судом встановлено, що 30 січня 2007р. між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений генеральний договір №М123/027/07 (далі-Кредитний договір), відповідно до умов якого АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 18000,00 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 29 січня 2022р. В свою чергу позичальник прийняв на себе зобовязання, щодо повернення отриманого кредиту і сплати нарахованих по ньому відсотків (а.с.4-5). 30 січня 2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода №М123/028/01/07 до генерального договору №М123/027/07 від 30 січня 2017року, відповідно до умов якого АКБ «Укрсоцбанк» надав [PERSON] кредит в сумі 18000,00 доларів США зі строком погашення до 29 січня 2022р.(а.с.6,7). 30 січня 2007р. в якості забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором №М123/027/07 від 30 січня 2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №123/021-І-М 123/027/07 від 30 січня 2007р., відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру №32, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Землячки, буд.5, яка належить [PERSON] на праві власності (а.с.4). 27 березня 2013року між сторонами був укладений договір про внесення змін №4, відповідно до якого було змінено валюту кредитування та переведено залишок заборгованості в гривню (а.с.8-9). Через невиконання відповідачкою зобовязань за кредитним договором №М123/027/07 від 30 січня 2007року, станом на 23 липня 2015р. склалася заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 180435,22грн., яка складається з: - суми заборгованості за кредитом в сумі - 149668,90грн.; - суми простроченої заборгованості по сплаті відсотків в сумі - 15814,30грн.; - розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3418,72грн.; - розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 3757,67грн.; - інфляційних витрат за кредитом 3714,21грн.; - інфляційних витрат за відсотками 4061,42грн. Вказані факти підтверджуються розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №М123/027/07 від 30 січня 2007року (а.с.11-13). Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договору кредиту для досудового врегулювання спірних правовідносин. Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 2706,53 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved