Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

у листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. Останній мотивував тим, що 17.12.2017 року о 10 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мітсубісі Аутлендер» [NUMBER] на перехресті вул. Здолбунівської- пр. Григоренка в м. Києві в порушення вимог п. 16.2 ПДР України не надала перевагу в русі автомобілю «Хонда» т.н.з. [NUMBER] , який рухався праворуч по вул. Здолбунівській, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Зазначив, що факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.12.2017 року; участі у даній дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу марки Мітсубісі Аутлендер» [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля «Хонда» т.н.з. [NUMBER] під його керуванням; порушення [PERSON] ПДР і вчинення нею адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доказуванню не підлягають, так як це встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2018 року. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 809/17, складеного 24.12.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хонда» т.н.з. [NUMBER] становить 175 196,92 грн. Вказав, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК « Уніка» відповідно до Полісу № 030337/4640/0108110 від 01.11.2017 року, котру в межах ліміту відповідальності відшкодувало 100 000,00 грн. Тому, посилаючись на норми ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України просив стягнути з [PERSON] як з особи, винної у завданні йому шкоди джерелом підвищеної небезпеки, у відшкодування останньої 75 196,92 грн., а також судові витрати у справі. Ухвалою від 15.11.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 06.02.2020 року (а.с. 40-41). Ухвалою від 06.02.2020 року розгляд справи відкладено на 08.04.2020 року (а.с. 45). Ухвалою від 08.04.2020 року розгляд справи відкладено на 19.08.2020 року (а.с. 51). Ухвалою від 19.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Шуплякової С.Б. про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 85-87). Ухвалою від 19.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Шуплякової С.Б. про витребування доказів (а.с. 88-89). Ухвалою від 19.08.2020 року розгляд справи відкладено на 28.01.2021 року (а.с. 90). 28.01.2021 року здійснено повідомлення про розгляд справи 09.02.2021 року (а.с. 110). Ухвалою від 09.02.2021 року розгляд справи відкладено на 06.04.2021 року та витребувано у ТОВ «АРТ ДРАЙВ» (код ЄДРПОУ 35995600, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д) докази: ремонтну калькуляцію по автомобілю Honda Accord, номер кузова [NUMBER] на суму 240 574,51 грн.; рахунок та акт виконавчих робіт з відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с. 113-114). Ухвалою від 06.04.2021 року розгляд справи відкладено на 27.08.2021 року та витребувано у ТОВ «АРТ ДРАЙВ» (код ЄДРПОУ 35995600, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д) докази: ремонтну калькуляцію по автомобілю Honda Accord, номер кузова [NUMBER] на суму 240 574,51 грн.; рахунок та акт виконавчих робіт з відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с. 116). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач подала відзив на позовну заяву, в котрій проти позову заперечила, посилаючись на його безпідставність та недоведеність, зокрема, на відсутність повноважень позивача на звернення до суду, недоведення причинного зв`язку між її діями та шкодою, завданою власникові автомобіля Honda Accord т.н.з. [NUMBER] , а також вартості відновлювального ремонту автомобіля, через що просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 54-60). Відповідь на відзив не надходила. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2017 року о 10 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Мітсубісі Аутлендер» [NUMBER] на перехресті вул. Здолбунівської- пр. Григоренка в м. Києві в порушення вимог п. 16.2 ПДР України не надала перевагу в русі автомобілю «Хонда» т.н.з. [NUMBER] , який рухався праворуч по вул. Здолбунівській, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2018 року, котра набрала законної сили 19.02.2018 року, [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, що сталася 17.12.2017 (а.с. 13-14). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 809/17, складеного 24.12.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Хонда» т.н.з. [NUMBER] становить 175 196,92 грн. (а.с. 15-31). Судом встановлено, що станом на 17.12.2017 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1410150 зі строком дії з 02.11.2017 року до 01.11.2018 року лімітом відповідальності з шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.(а.с. 32). Позивач у передбаченому законом порядку звертався до ПрАТ «СК «Уніка» із повідомленням про настання страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування, та з матеріалів справи вбачається, що страховиком було прийнято відповідне рішення про виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 33). Вказана сума була виплачена позивачу, що останнім визнається, а тому в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на зазначене, відшкодування шкоди винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Відтак, сума страхового відшкодування в порядку ст. 1194 ЦК України має бути стягнута з відповідача, як винуватця ДТП. Суд погоджується з доводами позивача про те, що останній має право на стягнення з відповідача вказаної вище матеріальної шкоди в порядку ст. 1194 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що завдана позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнова шкода підлягає стягненню з відповідача в розмірі 75 169,92 грн. Доказів на підтвердження зворотного в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України в розпорядження суду, зокрема, відповідачем, не надано. Так, однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторонами заявлено, що ними подано усі наявні у них докази, що стосуються предмету доказування, про який зазначено вище. Відповідно до ст. 67 ЦПК України доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно до ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Разом з тим, виходячи з вище вказаного, відповідач, заперечуючи проти позову, доказів в розумінні положень ЦПК України на підтвердження своєї позиції не надала. Перед судом не доведено обставин, на які посилалась відповідач як на підставу своїх заперечень, а висловлювання останньої мають ознаки формальності задля уникнення відповідальності. Так, суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність підстав для звернення позивача до суду з огляду на те, що він не є власником пошкодженого автомобіля. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП автомобілем Honda Accord т.н.з. [NUMBER] керував позивач у справі. Керування транспортним засобом у процесі розгляду справи ніким не оспорювалось. Як вбачається, керування останній здійснював на підставі довіреності посвідченої ПН Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лігута О.С., зареєстрованої в реєстрі за № 638. За вказаною довіреністю від 16.12.2017 року гр. [PERSON] на підставі укладеного з повіреним усного договору доручення уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з приводу розпорядження (управляти, продавати за ціну і на умовах за власним розсудом, міняти, здавати в оренду, позичку) ТЗ марки Honda, моделі Accord, випуску 2011 року, колір білий, об`єм двигуна 1997 куб. см, [NUMBER], тип легковий седан-В, виданий знак для разових поїздок [NUMBER] (попередні НЗ здані), зареєстрованого в Центр 1242, першої реєстрації 08.02.2012 року, зареєстрований 20.02.2016 року в Центр 1242, який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центр 1242 20.02.2016 року, та знятого з обліку Регіональним сервісним центром МВС в Дніпропетровській області 28.11.2017 року, для реалізації. Для цього останній надав право на представництво інтересів в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності, з приватними особами з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, в тому числі у випадку спричинення ТЗ пошкодження іншими особами у результаті ДТП або заподіяння шкоди повіреною особою іншим ТЗ під час керування ТЗ як джерелом підвищеної небезпеки, укладати при необхідності від його імені угоди про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за цими угодами грошові кошти, вчиняти всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю (а.с. 6-7). Довіреністю від 01.07.2018 року [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в будь-яких організація, підприємствах, установах не залежно від форм власності і підпорядкування з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та розпорядженням, переобладнанням, ремонтом, проходженням ДТО, належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Центр 1242, 20.02.2016 року автомобілем марки Honda, моделі Accord, рік випуску - 2011, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , тип ТЗ - загальний седан-В, автомобіль знятий з обліку ТСЦ 1248, 28.11.2017 року, реєстраційний номер знак [NUMBER] - зданий, виданий знак для разових поїздок - [NUMBER], в тому числі одержувати належні йому на відшкодування за заподіяну шкоду в будь-який спосіб згідно чинного законодавства на банківські (карткові) рахунки, що відкриті на ім`я представника за довіреністю, з усіх відповідальних осіб за заподіяну шкоду, в тому числі з [PERSON] , тощо (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може гуртуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті. Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Чинним цивільним законодавством не передбачено обов`язкової нотаріально посвідченої форми довіреності на керування транспортним засобом або на отримання страхового відшкодування. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що такі довіреності були видані, що не суперечить нормам чинного законодавства. Відтак, суд надходить до висновку про те, що позивач має правові підстави для вимог до відповідача. Більше того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11.10.2017 року № 6-1365цс17 визначено, що «передача власником права керування транспортним засобом у процесі розгляду справи ніким не оспорювалась, на момент скоєння ДТП позивач мав право керувати зазначеним транспортним засобом на відповідній правовій підставі, а отже, має право вимоги до винної у ДТП особи. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС. Посилання відповідача на недоведення причинного зв`язку між її діями та шкодою, завданою власникові автомобіля Honda Accord т.н.з. [NUMBER] , оскільки у постанові Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2018 року вказано т.н.з. [NUMBER], також не заслуговують на увагу суду, з огляду на їх хибність та необґрунтованість, оскільки не зазначення коду адміністративно-територіальної належності не свідчить про незаконність та необґрунтованість як постанови суду, так і не має значення для визначення того, що в ДТП, 17.12.2017 року був пошкоджений саме автомобіль позивача, тим паче вказаного відповідач не заперечувала під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд вважає, що в установленому законом порядку встановлений факт наявності причинного зв`язку між винними діями відповідача та настанням негативних наслідків у вигляді шкоди для позивача. До того ж, відповідач, реалізуючи на власний розсуд свої права, визначені ст. 43 ЦПК України щодо подання доказів, не спростував і розміру завданої позивачу шкоди. Посилання на дані програмного забезпечення «Audatex» без відповідного підтвердження доказами в розрізі положень ст. ст. 76-80 ЦПК України судом до уваги не приймаються. Аналогічно відповідачем не було використано право, передбачене ст. 105 ЦПК України щодо призначення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, з приводу обґрунтування своєї позиції. Крім того, відповідачем і не заперечено належними та допустимими доказами поданий позивачем висновок, тому у суду відсутні підстави для неприйняття його до уваги. За таких обставин, суд надходить до висновку про наявність для задоволення позову в повному обсязі. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved