Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 14 березня 2014 року Виконавчим комітетом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, за актовим записом 12. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначив, що шлюбні відносини між ними фактично припинені. Протягом певного періоду часу разом не проживають. Відновити сімейні стосунки намагались багато разів, однак, через несумісність характерів, різних поглядів на життя, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри, поновити кохання та знову збудувати міцну сімю та стосунки не вдається. Ведення спільного господарства між ними припинено. Майнового спору та спору щодо виховання дитини не мають. Просив розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач\~ в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Проте, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначила, що позов визнає. Просила змінити прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище Яблучанська. За вказаних обставин, з урахуванням вимог\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 березня 2014 року Виконавчим комітетом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, за актовим записом 12. (а.с.5) Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала в повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved