Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Другої криворізької державної нотаріальної контори,територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, третя особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради - про визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що відповідно до Заповіту [PERSON] від 05.04.2013 року серія ВТС №97574, зареєстрованого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою та посвідченого державним нотаріусом [PERSON] є єдиною спадкоємицею усього належного майна заповідувача (спадкова справа №1204/2015). Спадкодавець являється рідним її братом, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але тривалий час проживала разом із братом та доглядала його і проживає на теперішній час за місцем відкриття спадщини: вул. Писарєва, буд.21, м. Кривий Ріг. На момент відкриття спадщини та після спливу 6 місяців з цього моменту, ніхто з інших спадкоємців про права на спадкування не заявляв. [PERSON] помер 01.05.2015 року, після смерті брата, в строки встановлені для оформлення зави про прийняття спадщини, [PERSON] звернулась до Другої криворізької нотаріальної контори , однак відповідачем не було запропоновано позивачу скласти Заяву про прийняття спадщини, та відповідачем було пояснено [PERSON], що остання має зявитися до нотаріальної контори 01.11.2015 року рівно в той день, коли спливає строк подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем було пояснено, про неможливість прибути до нотаріальної контори 01.11.2015 року в звязку з виїздом у цей період до Німеччини. Після повернення [PERSON], разом з необхідними документами остання звернулася до Відповідача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріальна контора вручила їй необґрунтовану та незаконну Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18 грудня 2015 року №1204/2015. Таким чином, Відповідачем незаконно відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, та незаконно обмежено в строках звернення щодо оскарження зазначеної Постанови та встановлено десятиденний термін. 03.08.2016 року представник позивача [PERSON] надала до суду заяву в якій просила суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Ухвалою суду від 03.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій залишено без розгляду. В судове засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач - Друга криворізька державна нотаріальна контора до суду не зявилися, надали письмове заперечення проти позову про визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Представник відповідача територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], відповідно до Заповіту [PERSON] від 05.04.2013 року серія ВТС №97574, зареєстрованого Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою та посвідченого державним нотаріусом [PERSON] є єдиною спадкоємицею усього належного майна заповідувача (спадкова справа №1204/2015).( а.с.7). Спадкодавець являється рідним братом [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], але тривалий час проживала разом із братом та доглядала його і проживає на теперішній час за місцем відкриття спадщини: вул. Писарєва, буд.21, м. Кривий Ріг, відповідно до довідки квартального комітету від 25.12.2015 року №54 та актом - довідкою про фактичне місце проживання від 14.12.2015 року. ( а.с.8). Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які під присягою пояснили, що [PERSON] на момент смерті і до цього часу мешкає за місцем відкриття спадщини: вул. Писарєва, буд.21, м. Кривий Ріг. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 05.05.2015 року серія І-КИ №627277 [PERSON] помер 01.05.2015 року. ( а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді усього належного йому майна, яке він заповідав [PERSON] ( а.с.7). За таких обставин, суд вважає, що вимога позивача про встановлення факту постійного проживання з [PERSON] у період з 2008 року до дня смерті останнього, не менш як п'ять років, є обґрунтованою, доведеною зібраними по справі доказами, та підлягає задоволенню. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] проживала з останнім за однією адресою та доглядала за ним до моменту його смерті. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно із ст. 69 зазначеного Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині.\~ За змістом розяснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.\~Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Із матеріалів справи вбачається, що Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [PERSON] у звязку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проте, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки такої відмови від спадщини матеріали справи не містять позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved