Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] половину понесених додаткових витрат на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 41 595,75 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина за медичним призначенням потребувала оперативного втручання та лікування очей, у зв`язку з чим в період з 2018 року по 2020 рік позивач понесла додаткові витрати на оплату консультативних висновків в різних офтальмологічних центрах, підтримуючу терапію та проведення операцій. Крім того, під час лікування дитина потребувала посиленого харчування. Зважаючи на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, окрім аліментів іншої допомоги не надає, позивач просила стягнути половину фактично понесених нею додаткових витрат на дитину. В ході судового розгляду справи позивач двічі змінювала позовні вимоги, остаточно 19 квітня 2021 року представник позивача [PERSON] просила стягнути з відповідача 14 457,95 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі та засвідчив можливість одноразово повернути позивачу 10 000 гривень, решту витрат сплатити найближчим часом. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. З відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина. Розмір аліментів згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.07.2016 року становив 650 грн, а згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2019 року - 1100 грн. щомісяця. На час ухвалення рішення існує борг по сплаті аліментів за три місяці. Позивач протягом 2018-2020 років понесла витрати на обстеження дитини в лікувальних закладах, на проведення операцій на очі та на реабілітацію сина. Загальна сума витрат на лікування становить 25 103,46 гривень. Під час лікування позивачем понесені витрати на харчування дитини в розмірі 3 812,45 гривень. Таким чином, сукупний розмір понесених та документально підтверджених витрат становить 28 915,91 гривень, а половина - відповідно 14 457,95 гривень. Позивачем доведено, що понесені додаткові витрати є медично зумовленими, від своєчасно проведеного лікування в майбутньому залежить стан фізичного та психологічного здоров`я дитини. Витрати є розумними, мінімально можливими. Відповідач позов визнав та під час розгляду справи в суді компенсував позивачу 10 000 гривень. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4457,95 гривень. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача в доход держави необхідно стягнути 908,00 гривень.

Outcome: approved