Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У лютому\~2021\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~вказаним позовом\~в якому\~просить визнати\~дійсним договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~з госопдарськими\~будівлями та\~спорудами за\~адресою [ADDRESS] ,\~що був\~укладений та\~посвідчений Херсонською\~товарною біржою\~«Ізумруд» за № 4032 від 02.06.1998 року за участю продавця [PERSON] та покупця [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що 02 червня 1998 року позивач на підставі договору купівлі-продажу № 4032, укладеного на товарній біржі «Ізумруд» придбав у відповідача житловий будинок з госопдарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] передав суму в розмірі 7000 грн. На даний час позивач проживає у вказаному будинку однак змоги нотаріально посвідчити договір не має, так як відповідач не бажає вчиняти жодних дій, щодо вказаного будинку, стверджуючи, що всі необхідні дії з продажу він виконав. На судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи заочно. На судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке. Відповідно до копії договору купівлі-продажу за № 4032 від 02.06.1998 року вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , за що відповідно до п.3 договору покупець передав продавцю 7000 грн. Договір купівлі - продажу зареєстрований на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» з дотриманням усіх норм чинного законодавства, які діяли на момент здійснення даної угоди та відповідали нормам Закону України «Про товарну біржу». Судом встановлено, що [PERSON] з моменту купівлі вказаного будинку проживає в ньому та користується зазначеною нерухомістю. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири неможливе, оскільки продавець не бажає вчиняти жодних дій, щодо вказаного будинку, стверджуючи, що всі необхідні дії з продажу він виконав. З положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається. що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли в 1998 році під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст.227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, відповідач отримала гроші, а позивач почав проживати у будинку, тривалість вказаного проживання, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК, судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 908 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved