Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] до звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначала, що 19 серпня 2015 року за усною домовленістю відповідач узяв на себе зобов'язання з приводу ремонту належного їй холодильника «Індезіт», а саме заміні плати на придбання якої отримав від неї 2740 грн. Проте ремонт виконав неякісно внаслідок чого згоріла нова плата та під час ремонту пошкодив компресор. Посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», просила суд стягнути з відповідача на її користь вартість плати і компресора на загальну суму 5240 грн. та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Із зазначеним рішенням не погодилася позивач та надала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що судом невірно визначився з нормами матеріально права та зазначала, що судом безпідставно зроблено висновок про недоведеність її вимог, оскільки це спростовується матеріалами справи. Відповідач та його представник у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду залишити без змін. Позивач в судове засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦК України підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту неналежного виконання ремонтних робіт виконавцем за договором підряду, а відтак, і порушення відповідачем її прав як споживача. Але з таким висновком суду не можна погодитися у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст.857 ЦК України робота виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами укладення договору та істотних умов цього договору є будь-які фактичні дані, які містять інформацію щодо предмета доказування, з урахуванням додержання сторонами вимог щодо форми договору, зокрема, це можуть бути квитанції, документи про сплату відповідної суми грошей, виконання робіт (наприклад: акти прийому-передачі робіт, наряди на їх виконання, журнали реєстрації замовлень тощо), воля сторін може бути виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення тощо. Крім того, при з'ясуванні обставин, чи був сторонами укладений договір, слід мати на увазі положення глави 5 ЦПК України про докази, зокрема ч. 1 ст. 61 ЦПК України про визнання сторонами та іншими особами фактів. При розгляді справи судом було встановлено, що між сторонами було в усній формі було досягнуто угоди (укладено договір) про надання послуг по ремонту холодильника «Індезіт», а саме заміні плати. Для виконання чого позивачем передано відповідачу 2740 грн. на придбання відповідної деталі. Відповідачем було придбано вказану деталь і проведено заміну, проте нова деталь також вийшла з ладу та вийшов з ладу компресор. Дані обставини не спростовуються сторонами. Спір у сторін виник лише щодо належного виконання ремонтних робіт. Відповідач під час розгляду справи як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції пояснив, що дійсно вимогу позивача за відповідну плату він здійснювався ремонт її холодильника для чого отримав 2740 грн. на придбання відповідної деталі, але заперечуючи проти позову він зазначав, що причиною виходу з ладу побутового приладу є порушення позивачем умов установки та експлуатації холодильника, а саме відсутність заземлення. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на належну якість продукції та обслуговування, відшкодування шкоди (збитків) продукцією неналежної якості. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», на який посилалась [PERSON] як на підставу своїх вимог, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця та має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Тобто обов'язок по доказуванню підстав для звільнення від відповідальності покладається на саме на виконавця. Проте відповідачем не надано будь-яких доказів наявності обставин, що є підставою для звільнення його від відповідальності. За положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, передбачених цим кодексом. У відповідності до вимог процесуального права, апеляційним судом роз'яснено відповідачу обов'язок надати докази на підтвердження зазначених ним обставин, зокрема право на заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи, проте клопотань з цього приводу останнім не заявлено. За таких обставин вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди а саме вартості плати у сумі 2740 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу тому вирішуючи питання про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди яка складається з вартості компресора апеляційний суд виходить з того, що позивачем не надано доказів на обґрунтування цих вимог, зокрема не доведено необхідність заміни та розмір його вартості, тому у задоволенні цих вимог належить відмовити. При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди апеляційний суд виходить з того, що правовідносини які виникли між сторонами урегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» і відповідно до п.5 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди заподіяною небезпечною для життя та здоров'я людей продукцією, а такі підстави для відшкодування моральної шкоди споживачем не заявлялись і судом встановлені не були. Тому позовні вимоги в цієї частині не ґрунтуються на законі. Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті вимог. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Задовольняючі позовні вимоги частково апеляційний суд з урахуванням вимог ст.. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір не сплачений позивачем при зверненні до суду першої та апеляційної інстанцій у сумі 1023,12 грн.

Outcome: partial