Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 30 червня 2014 року позичив відповідачу 1 500 доларів США зі сплатою процентів щомісячно у розмірі 300 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 30 серпня 2014 року, про що надав письмову розписку. Посилаючись на те, що відповідач порушуючи взяті на себе зобов»язання не виконав, станом на 02 лютого 2015 року грошові кошти не повернув, позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму боргу в розмірі 1500 доларів США, що станом на 02.02.2015 року за курсом НБУ становить 24 210,00 гривень, процентів 600 доларів США, станом на 02.02.2015 року за курсом НБУ становить 4 842,00 гривень, 3% річних(за період з 01.09.2014 року по 02.02.2015 року)- 308,43 гривень, інфляційне збільшення заборгованості - 2564,51 грн., що разом складає 31 924,94 гривень. У судове засідання позивач не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач на неодноразові виклики у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило, тому суд визнає причини неявки неповажними і вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно письмової розписки відповідача від 30.06.2014 року, він взяв у борг у позивача грошові кошти в сумі 1 500 доларів США зі сплатою процентів щомісячно у розмірі 300 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 30 серпня 2014 року(а.с.8). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.ст.625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 2 564,51 грн. та 3% річних в сумі 308,43 грн. підлягає задоволенню. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума по відсотках за користування грошовими коштами складає 4 842,00 грн, які також підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню борг у сумі 31 924,94 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 319,25 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved