Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - [PERSON] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказувала, що вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . Окрім неї, за вказаною адресою зареєстрований, зокрема, [PERSON] . Позивач вказувала, що має намір приватизувати вказану квартиру, утім, [PERSON] не надає згоди на це. Із останнім у позивача склались складні стосунки, непорозуміння, проживати на одній площі стало неможливо, відповідач чинить перешкоди у користуванні майном [PERSON] . Також, позивач повідомила, що має намір приватизувати вказану квартиру, але відповідач не надає згоди на це. У зв`язку із викладеним позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що утратив право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов [PERSON] , у якому заперечував проти викладених у позові обставин, вказував на те, зокрема, що проживає з дня свого народження по теперішній час у квартирі [ADDRESS] . Указував, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених, на її думку, прав та інтересів. У зв`язку із викладеним, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому, зокрема, вказувала, що відповідач чинить перешкоди користуванням квартирою [ADDRESS] , не сплачує житлово-комунальні послуги, робить неможливим співжиття у квартирі. У зв`язку із викладеним, позивач просила визнати [PERSON] таким, що утратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та її представник у відкрите судове засідання з`явились, підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у відкрите судове засідання з`явились, заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні. Третя особа - [PERSON] у відкрите судове не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, допитавши свідків, суд доходить наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що ордер №1234 від 18 грудня 1934 року виданий виконавчим комітетом Іллічівської райради депутатів працюючих на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . В ордері указано також склад сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим Іллічівським ВРАЦС 27 грудня 1963 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 24 грудня 1963 року, зокрема, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Жовтневим ВРАЦС 02 жовтня 1980 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого ВРАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради 24 березня 1998 року, [INFO] помер [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим ВРАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради 13 жовтня 2000 року, [INFO] померла [PERSON] [INFO] КП «Міське агентство з приватизації житла» видало технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У матеріалах справи знаходиться виписка із особового рахунку № [NUMBER] ТОВ «Одесагаз-Постачання» від 13 липня 2020 року, згідно із якою відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Крім того, КП «Теплопостачання м. Одеси» видало довідку від 17 липня 2020 року на ім`я позивача. Договір про водопостачання та водовідведення №77768/2020 0708 також укладено між ТОВ «Інфокс» та позивачем. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У силу ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, зокрема, проживання [PERSON] разом із його дружиною та матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Також вказані свідки підтвердили, що дійсно між сторонами виникли непорозуміння з приводу користування квартирою, сторони періодично сваряться та чинять один одному перешкоди у користуванні майном. Позивач, пред`являючи позов про визнання [PERSON] таким, що утратив право користування майном, посилалась на підстави, передбачені, зокрема, ст. 405 ЦК України. Утім, як уже згадувалось раніше, ст. 405 ЦК України передбачає обов`язкову умову для визнання особи такою, що утратила право користування майном: відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Проте, як було встановлено у судовому засіданні, підтверджено свідками та матеріалами справи, [PERSON] фактично проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, сторона позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалась на вимоги ст. 116 ЖК УРСР, відповідно до якої якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. У даному випадку суд звертає увагу на те, що позивач, обираючи спосіб захисту його порушених прав та інтересів шляхом визнання особи такою, що утратила право користування майном, помилково посилається на норми закону, що регламентує такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як виселення. Також, судом звернуто увагу, що твердження позивача щодо того, що відповідач не сплачує житлово-комунальні послуги та не утримує житло, не відповідає дійсності. Адже у матеріалах справи знаходяться квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0.2039573286.3 від 04 березня 2021 року, №0.0.2039573286.1 від 04 березня 2021 року, №0.0.2039573286.2 від 04 березня 2021 року, №0.0.2071831966.3 від 31 березня 2021 року, №0.0.2071831966.1 від 31 березня 2021 року, №0.0.2079304091.1 від 04 липня 2021 року, №0.0.2080464144.1 від 08 квітня 2021 року, №0.0.2088950921.3 від 15 квітня 2021 року, №0.0.2088950921.2 від 15 квітня 2021 року, №0.0.2088950921.4 від 15 квітня 2021 року. Указані квитанції підтверджують утримання [PERSON] квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Суд доходить висновку, що дійсно між сторонами існують суперечки з приводу користування майном, однак, у даній справі позивачем не вірно обрано спосіб захисту її порушених прав, тоді як обставини, на які позивач посилається регламентуються іншими нормами закону. Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - [PERSON] .

Outcome: dismissed