Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим за її заявою 06.08.2018 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. була відкрита спадкова справа за №39/2018 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №52859026. До складу спадкового майна увійшло 19/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] які на підставі Свідоцтва [NUMBER] про право особистої власності від 23.04.1984 належали спадкодавцю [PERSON] Оригінал вищевказаного свідоцтва від 23.04.1984 втрачено, у зв'язку з чим, після звернення до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину, позивачці була видана Постанова про відмову у чиненні нотаріальної дії від 14.11.2018 №437/02-31 з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. На підставі вищевказаного, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за собою в порядку спадкування за законом право власності на 19/25 часток житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи була повідомленою належним чином. Представник позивачки - адвокат Погрібна С.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 07.05.2018 Дніпровським районним в місті Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, а також копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого повторно 07.08.25018 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградстькій області, свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 11.08.1977 року Будинком шлюбу м. Запоріжжя, які підтверджують факт родинних відносин. Для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. Місцем відкриття спадщини після померлого [PERSON] був будинок [ADDRESS] 19/25 частин якого належали померлому на підставі Свідоцтва про право власності № 271 від 23.04.1984, що підтверджується копією спадкової справи №39/2018, заведеної 06.08.2018 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Галиною Флорівною та зареєстрованою у Спадковому реєстрі за №52859026. До складу спадкового майна увійшли зазначені вище 19/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 14.11.2018 постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. №437/02-31 позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що оригінал Свідоцтва про право власності № 271 від 23.04.1984 втрачено. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після одання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку. Наявними в матеріалах справи доказами позивачем доведено належність спадкодавцю [PERSON] 19/25 частин будинку [ADDRESS] прийняття позивачкою як спадкоємцем першої черги за законом спадщини після смерті батька шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нечипуренко Г.Ф. у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved