Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених державних коштів. Позивач зазначав, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області з 15.01.2017 р. перебуває [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 про затвердження «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». На підставі поданої заяви та доданих документів, [PERSON] з грудня 2017 року надавалась щомісячна адресна допомога, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі передбаченому п.3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505. Рішеннями Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, [PERSON] з грудня 2017 року по січень 2020 року, було призначено та виплачено відповідну щомісячну грошову допомогу для покриття виплат па проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.12.2017 р., від 27.06.2018 р. та від 08.01.2019 р., відповідач проживає в орендованій (з 2014 року) однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Натомість, в акті обстеження від 25.07.2019 р. зі слів відповідача записано, що дана квартира належить бабусі чоловіка [PERSON] з 15.12.2017 р. Відповідно до поданих заяв відповідача, до складу її сім`ї на час отримання адресної допомоги входили: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (з липня 2018 року). Оскільки [PERSON] в поданих заявах не вказувала членом своєї сім`ї свого чоловіка [PERSON] , Управління не мало можливості здійснити запити до відповідних установ та перевірити достовірність інформації щодо нерухомого майна її чоловіка. Так як [PERSON] на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа не перебував, його дані у справі були відсутні, було зроблено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно по імені батька дітей, яке зазначено в їх свідоцтвах про народження. В результаті перевірки, за повним співпадінням, було виявлено, що у власності [PERSON] з 19.12.2013 р. є житло за адресою: [ADDRESS] , в якій постійно проживає сім`я відповідача та зареєстрований сам [PERSON] з 21.06.2014 р. Через те, що виявлені обставини вплинули на встановлення права на отримання щомісячної адресної допомоги відповідачу, по факту виявлення надміру виплачених державних коштів, рішенням Управління від 23.01.2020 р. [PERSON] було припинено виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 23.01.2020 р. та зроблено відповідний перерахунок за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 51116 грн. 16 коп. При виявленні даного факту Управління запропонувало відповідачу добровільно повернути надміру виплачені державні кошти за вказаний період, про що відповідача було повідомлено листом від 12.02.2020 р. Як вбачається з актів від 13.02.2020 р. та від 14.05.2020 р., [PERSON] , в телефонному режимі, було запрошено до Управління для підписання договору про повернення коштів, від чого вона категорично відмовилася. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на рахунок Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області надміру виплачені державні кошти в сумі 51116,16 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області Фрунзе Т.В. позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі, надала пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі, у відзиві на позовну заяву зазначала, що вказана квартира а ні їй, а ні членам її сім`ї не належить. В шлюбі вона не перебуває, дітей виховує сама. Біологічний батько її дітей надав відповідачу з дітьми дану квартиру для тимчасового проживання. І так, дійсно, дана квартира, з його слів, належить його родичці, а він особисто нею розпоряджається на підставі договору довічного утримання (догляду). Зазначала, що посилання позивача на порушення нею Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщених особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ №505 від 01.10.2014 р. в частині неповідомлення позивача про наявність в неї чоловіка, а в нього - квартири, є незмістовним та абсурдним. Адже, станом на сьогодні в шлюбі з ним вона не перебуває і ніколи не перебувала, проживають вони окремо. Тож і обов`язку щодо внесення його як члена сім`ї відповідача в неї не виникло. Вважає, що позивачем неправомірно заявлено даний позов, адже згідно Порядку дана виплата не нараховується ВПО, члени сім`ї якої мають житлове приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України. Натомість члени її сім`ї, куди входить відповідач та її діти [INFO] та [INFO] , жодного житлового приміщення не мають. І жодного відношення до майна біологічного батька її дітей вони не мають. Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області з 15.01.2017 р. перебуває відповідач [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 про затвердження «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. На підставі поданої заяви та доданих документів, відповідачу [PERSON] з грудня 2017 року надавалась щомісячна адресна допомога, як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі передбаченому п.3 Порядку. Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку. Отже, рішеннями про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, відповідачу [PERSON] з грудня 2017 року по січень 2020 року, було призначено та виплачено відповідну щомісячну грошову допомогу для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно п. 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до абз. 8 п. 3 Порядку, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом. Оскільки Порядком передбачений ряд обмежень щодо отримання допомоги, не всі переселенці можуть претендувати на допомогу, а саме: коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. У відзиві відповідач вказує, що не перебуває у зареєстрованому шлюбі, але водночас проживає разом зі своїми дітьми в помешканні, яке належить батьку дітей, а саме [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.08.2020 р. Також, у відзиві відповідач стверджує, що [PERSON] проживає окремо. Натомість, відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради від 06.08.2020 р. №06-10/2877, [PERSON] з 21.06.2014 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради від 11.08.2020 р. №06-10/2904 вбачається, що діти - [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані у місті Бровари. Відповідно до статті 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В рішенні Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03.06.1999 р. зазначено, що зважаючи на загальний зміст Кодексу, особливо розділів II і ІІІ, можна дійти висновку про такі важливі ознаки сім`ї і членства в сім`ї, як кровна спорідненість, родинні зв`язки. Отже, законодавство визначає, що членами сім`ї, які не є його подружжям або неповнолітніми дітьми, є будь-які особи, які проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки у тому числі особи, які спільно проживали, але не перебували у шлюбі. Згідно копій свідоцтв про народження дітей, батьком дітей є [PERSON] , який зареєстрований та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , де і проживають його діти. Саме народження другої дитина [INFO] у відповідача [PERSON] та [PERSON] підтверджує факт проживання однією сім`єю. З вищенаведеного вбачається, що малолітні діти [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. користуються житловим приміщення, яке належить їхньому батьку на законних підставах. Відтак, твердження відповідача, що а ні вона, а ні діти не мають жодного відношення до вищезазначеної квартири є некоректним і не відповідає дійсності. Як вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.12.2017 р., від 27.06.2018 р. та від 08.01.2019 р., відповідач [PERSON] проживає в орендованій (з 2014 року) однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Натомість, в акті обстеження від 25.07.2019 р. зі слів відповідача записано, що дана квартира належить бабусі чоловіка [PERSON] з 15.12.2017 р. Тобто, сама відповідач вказує [PERSON] своїм чоловіком. Таким чином, відповідач не виконала вимоги, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, а саме не надала повної і достовірної інформації щодо членів своєї сім`ї. Відповідно до п.11 Порядку, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Згідно п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Через те, що виявлені обставини вплинули на встановлення права на отримання щомісячної адресної допомоги відповідачу, по факту виявлення надміру виплачених державних коштів, рішенням Управління від 23.01.2020 р. [PERSON] було припинено виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 23.01.2020 р. та зроблено відповідний перерахунок за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 51116 грн. 16 коп. При виявленні даного факту Управління запропонувало відповідачу добровільно повернути надміру виплачені державні кошти за вказаний період, про що відповідача було повідомлено листом від 12.02.2020 р. Як вбачається з актів від 13.02.2020 р. та від 14.05.2020 р., [PERSON] , в телефонному режимі, було запрошено до Управління для підписання договору про повернення коштів, від чого вона категорично відмовилася. Відповідно до абз. 3 та 4 п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: - уповноваженим представником сім`ї самостійно; - за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; - за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстава (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та те, що відповідач у добровільному порядку переплату не повернула, суд вважає, що дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь Управління у повній сумі в розмірі 51116 грн. 16 коп. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненню із відповідача надміру виплачених державних грошових коштів у розмірі 51116,16 грн. Крім того,

Outcome: approved