Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Уповноважений представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] суму заборгованості за послуги централізованого водопостачання за період з 01.01.2015 року по 31.08.2016 року у розмірі 2658,17 грн. та послуги водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року у розмірі 2113,14 грн., 3% річних у сумі 115,39 грн., інфляційні витрати у сумі 484,73 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг за зазначений період, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в разі не прибуття в судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотання про розгляд справи без їхньої участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов'язків. Крім договорів і інших угод цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних послуг. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Судом встановлено, що відповідачі є наймачами жилого приміщення - квартири [ADDRESS] та користуються наданими позивачем послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення, у зв'язку з чим сторони перебувають у зобов'язальних відносинах та у них виникають відповідні цивільні права та обов'язки. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідачів за споживання послуг з централізованого водопостачання за період з 01.01.2015 року по 31.08.2016 року становить 2658,17 грн. та за послуги з водовідведення за період з 01.09.2013 року по 31.08.2016 року - 2113,14 грн. Як вбачається з матеріалів позову боржникам нарахована сума інфляційних витрат у розмірі 484,73 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 115,39 грн.. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання відповідачами не виконуються належним чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 64,67,68,162 ЖК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, та

Outcome: approved