Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 06.07.2015 року в м. Миколаєві померла її рідна тітка [PERSON], [INFO] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яку остання заповіла позивачці, залишивши на її ім'я нотаріально посвідчений заповіт. Позивач у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки частка квартири, на яку був складений заповіт, не визначена, а спірна квартира належить померлій та її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Останній відмовляється від подачі заяви про визнання за ним та померлою рівними часток у праві власності на вказану квартиру, а нотаріус тому запропонував позивачці звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд: - визначити ідеальні частки співвласників [PERSON], [INFO], яка померла 06.07.2015 року, і [PERSON], [INFO], у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], у рівних частинах - по 1/2 частині за кожним; - визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом, після смерті її тітки [PERSON], [INFO], яка померла 06.07.2015 року. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засідані вимоги, викладені у позові, підтримала, просила суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася та подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.07.2015 року в м. Миколаєві померла рідна тітка (по лінії батька) позивачки [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.13). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] від 02.07.2015 року, зареєстрований у реєстрі № 816, яким заповіла своїй племінниці, позивачці по даній справі [PERSON] належну їй на праві особистої власності частку квартири [ADDRESS]. Після смерті своєї тітки, позивачка у встановлений законом строк, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва, оскільки частка квартири, на яку складений заповіт, не визначена, а квартира, що розташована за вищевказаною адресою, належить померлій та її сину [PERSON] на праві спільної сумісної власності, і останній відмовляється від подачі заяви про визнання за ним та померлою часток квартири рівними. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Нормами ч.1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи, що один із учасників права спільної сумісної власності помер, а інший відмовляється в позасудовому порядку визнати рівними частки у праві власності на квартиру, тому суд вважає необхідним визначити за кожним із співвласників [PERSON] (померлою) та [PERSON] по 1/2 ідеальної частки вказаної квартири. Доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду, судом не здобуто. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, які визначені в заповіті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З огляду на вищенаведене, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею при подачі даного позову судовий збір у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Outcome: approved