Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 1000 кв.м., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер 4810136600:07:101:0011, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 1200 га, наданої для ведення садівництва, кадастровий номер 4810136600:07:101:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Залишити у власності [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 1000 кв.м., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер 4810136600:07:101:0011, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 1200 га, наданої для ведення садівництва, кадастровий номер 4810136600:07:101:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., зареєстрованого у реєстрі за № 993, їй належить 1/2 частка у праві часткової власності на житловий будинок, з відповідною часткою прилеглих до нього будівель та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за р/номером: 200646448101. Житловий будинок по [ADDRESS] , розташований на двох земельних ділянках, що знаходяться у праві спільної сумісної власності спадкодавця [PERSON] та її матері - [PERSON] , яка є відповідачем у цій справі, а саме: земельна ділянка, загальною площею 1000 кв.м., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровій номер: 4810136600:07:101:0011, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, загальною площею 1200 га, надана для ведення садівництва, кадастровий номер: 4810136600:07:101:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.12.2020 р. позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на спадкове майно - земельні ділянки, оскільки не визначені частки співвласника у спільному майні. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, також надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., зареєстрованого у реєстрі за № 993, [PERSON] належить 1/2 частка у праві часткової власності на житловий будинок, з відповідною часткою прилеглих до нього будівель та споруд, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок по [ADDRESS] , розташований на двох земельних ділянках, що знаходяться у праві спільної сумісної власності спадкодавця [PERSON] та її матері - [PERSON] , яка є відповідачем у цій справі, а саме: земельна ділянка, загальною площею 1000 кв.м., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровій номер: 4810136600:07:101:0011, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка, загальною площею 1200 га, надана для ведення садівництва, кадастровий номер: 4810136600:07:101:0017, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Крім того, за ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Outcome: approved