Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла його баба [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 4,98 га на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай пайового фонду КСП «Перемога» с. Високе Томашпільського району, визначеного в розмірі 8650 грн. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким вищевказану земельну ділянку заповідала позивачу. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач вступив у фактичне володіння спадковим майном, що підтверджується наявністю документів у позивача на спадкове майно та довідкою з сільської ради, але через юридичну необізнаність і відсутність коштів, позивачем було пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вияснилося, що в заповіті зроблено розпорядження на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0079455, замість якого 20 грудня 2006 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, в зв'язку з чим позивачу відмовлено в прийомі заяви про прийняття спадщини і він вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його баби, а саме на земельну ділянку площею 4,98 га, яка розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та майновий пай пайового фонду КСП «Перемога» с. Високе Томашпільського району Вінницької області визначеного в розмірі 8650 грн. В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Комаргородськрої сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути у відсутність їх представника. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а. с. 5). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3,8003 га на території Комаргородської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №922489, виданого 20 грудня 2006 року Томашпільською районною державною адміністрацією (а.с.9) та частка пайового фонду КСП «Перемога», визначена в розмірі 8650 грн., відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ №014965, виданого 8 червня 2001 року Комаргородською сільською радою (а.с.8). Як вбачається із заповіту посвідченого 17 лютого 2000 року Комаргородською сільською радою [PERSON] заповіла своєму онукові [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0079455 розміром 4,98 га (а.с.6). Крім того, відповідно до довідки, виданої відділом держземагенства у Томашпільському районі, державний акт серії ЯА №922489 виписаний на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови РДА від 6 вересня 2005 року №329 на території Комаргородської сільської ради виданий взамін сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ВН №0079455 на підставі розпорядження голови РДА від 4 квітня 1997 року №69, зареєстрованого в книзі реєстрації №17 від 11 квітня 1997 року (а.с.10). Згідно довідки від 7 листопада 2012 року, виданої виконкомом Комаргородської сільської ради після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, розміром 3,8003 га, яка знаходиться на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом серії ЯА №922489. Також з вищевказаної довідки вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті чоловіка покійної [PERSON] залишився онук - [PERSON], який протягом шести місяців після смерті баби спадщину прийняв, інших спадкоємців передбачених ст. 1261 ЦК України немає (а.с.7). Як вбачається з відповіді державного нотаріуса, спадкоємець [PERSON] не може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування, оскільки позивачем, відповідно до ст. 1270 ЦК України, пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку не відповідає вказаному в заповіті сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.12). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, так як [PERSON] єдиний спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті баби [PERSON] прийняв, відповідно позивач набув прав та обов'язків спадкодавця, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього, яке за позивачем має бути визнано. Щодо вимоги позивача визнати за ним право власності на майновий пай пайового фонду КСП «Перемога» с. Високе Томашпільського району, визначеного в розмірі 8650 грн., суд вважає, що його слід залишити без задоволення, оскільки у заповіті таке спадкове майно не вказане. Крім того, інших відомостей щодо вищезазначеного спадкового майна, окрім копій сертифіката в матеріалах справи немає. На підставі викладеного,

Outcome: partial