Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому із врахуванням уточнених позовних вимог, просила стягувати із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , і дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до виповнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з грудня 2013 року по січень 2020 рік вона разом із відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. [PERSON] не працює, та окрім соціальних виплат на дитину, інших доходів немає. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, не бере участі в їх утриманні та вихованні, хоча фізично здоровий та має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 17.02.2021 року у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 15.03.2021 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги повністю, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у визначений в ухвалі строк відзив суду не надав, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав, а тому відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбних відносин, та вони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із матір`ю, тобто позивачем в [ADDRESS] . Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році встановлений на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у відповідача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд бере до уваги, що даних про офіційне місце роботи відповідача та його доходи у суду немає, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Крім того, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я, вік дітей та їх матеріальні потреби, беручи до уваги, що із 01.01.2021 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1921 гривень, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Тому із відповідача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Outcome: partial