Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що в 2014 році йому його батько подарував земельну ділянку для будівництва житлового будинку, що по [ADDRESS] Так як на частині цієї земельної ділянки у зв'язку із спорудженням щоглової трансформаторної підстанції - 385 (далі - ЩТП-385) знаходиться її охоронна зона, він звернувся до Камінь-Каширської філії ВАТ «Волиньобленерго» про її демонтаж. Оскільки остання відмовляється її демонтувати, просив «вирішити» це питання суд. Ухвалою суду від 09 листопада 2015 року Камінь-Каширську філію ПАТ «Волиньобленерго» як неналежного відповідача замінено належним - Публічним акціонерним товариством «Волиньобленерго», структурним підрозділом якого без статусу юридичної особи є його Камінь-Каширська філія. Представником відповідача [PERSON] суду подано заперечення на позов у якому він зазначає, що будівництво розвантажувальної трансформаторної підстанції - 385, ПЛІ-04кВ та ПЛ-10кВ, яку позивач просить демонтувати, здійснено відповідно до розробленого проекту, погодженого із сільським головою Раково-Ліської сільської ради та з дотриманням діючих Правил влаштуванння електроустановок. Зауважень та приписів зі сторони інспекції енергонагляду щодо технічного її стану немає. Позивач набув право власності на вказану ним земельну ділянку у 2014 році з обмеженнями, на які він вказує у позовній заяві, оскільки ЩТП-385 введено в експлуатацію ще у 2011 році. Вказану підстанцію відповідно до п.4.2.158 згаданих Правил потрібно встановлювати на відстані не менше 3 метрів від будівель і споруд. Така вимога при її встановленні відповідачем дотримана. У разі її демонтажу споживам електроенергії житлового масиву «Зимник» доведеться будувати трансформаторну підстанцію за власні кошти. Просить у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданнні представник позивача позовні вимоги уточнила. Просить постановити рішення, котрим зобов'язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні належною йому земельною ділянкою, що по [ADDRESS] шляхом перенесення щоглової трансформаторної підстанції ЩТП-385 на віддаль, за якої її охоронна зона не сягала б його (позивача) земельної ділянки. Представник відповідача Карпік В.Ф. позовні вимоги не визнала з підстав, які зазначені у запереченні на позов. Заслухав пояснення сторін, дослідив подані ними докази суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору дарування (а.с.42-43), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5), [PERSON] 27 серпня 2014 року подарував своєму сину [PERSON], позивачу у справі, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1181 га., що в [ADDRESS], без зазначення вулиці та номера. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з акту робочої технічної комісії про прийняття в експлуатацію об'єктів розподільчих електричних мереж, ситуаційної схеми, викопіювання з робочого проекту по встановленню розвантажувальної ТП 10/0,4кВ в с.Раків Ліс Камінь-Каширського району (а.с.38-40, 37, 35-зворот - 36), ЩТП-385 встановлена за погодженням сільського голови Раково-Ліської сільської ради з дотриманням діючих Правил влаштування електроустановок поруч із земельною ділянкою позивача. Її трьохметрова охоронна зона навколо неї (підстанції) займає незначну частину земельної ділянки позивача. Наявні на доданій позивачем до позовної заяви схемі її забудови (а.с.7), обмеження пов'язані із охоронною зоною ЛЕП 10 кВ, згідно показань начальника відділу містобудування та архітектури Камінь-Каширської райдержадміністрації свідка [PERSON], пояснень представника позивача, є помилковими, оскільки такої ЛЕП, яка на ній позначена, немає. Крім цього, позивач будь-яких вимоги щодо цієї ЛЕП не заявляв. Згідно ст.76 ЗК України, землями енергетичної системи визнаються землі надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони. Стаття 112 ЗК України встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України . Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про електроенергетику» в охоронних зонах електричних мереж, а також на інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель. Відповідно до ч.2 п.4 Правил охорони електричних мереж, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів. Згідно п.5 вищезазначених Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються за периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв на відстані 3 метрів від огорожі або споруди. Відповідно до ст.32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» у межах охоронних зон об'єктів енергетики серед іншого забороняється: будувати житлові будинки; розміщати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлена нормами; складати будь-які матеріали; саджати дерева, крім кущів та саджанців. Таким чином діючим законодавством передбачено охоронну зону об'єктів енергетики у межах якої власник земельної ділянки зобов'язаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони електричних мереж, згаданим Законом. Крім цього, позивач набув власність на земельну ділянку вже з встановленими на неї у 2011 році обмеженнями, які за вищезгаданим діючим законодавством зобов'язаний дотримуватись.

Outcome: dismissed