Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала вказана вище цивільна справа. 15 квітня 2021 року у даній справі було ухвалено рішення про часткове задоволення позову. 20 квітня 2021 року представником позивача до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з відповідача понесенні судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн та витрат зі сплати судового збору. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовільнити. Представник відповідачів Вінницької міської ради та виконавчого комітету Вінницької міської ради у судовому засіданні заперечував, щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки вони є не обґрунтованими. Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши думку представника відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У встановлений законом строк представником позивача було надано суду докази щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між адвокатом Гребенюком В.О. та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги. Представник позивача у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що [PERSON] були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. На підтвердження вищевказаних обставин, представником позивача було подано до суду Акт прийому-передачі наданих послуг від 19 квітня 2021 року, детальний опис робіт (наданих послуг) сум гонорару за надання професійної правничої допомоги від 19 квітня 2021 року та квитанція № 88/21 до договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2020 року на суму 10 000 грн. Детальний опис робіт (наданих послуг) сум гонорару за надання професійної правничої допомоги від 19 квітня 2021 року містить відомості про те, що адвокатом надано правничу допомогу наступного характеру: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; складання, направлення та подання позову, відповідь на відзив; особиста участь представника позивача у судових засіданнях; правовий аналіз відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, заперечень, клопотань відповідачів. Проте в даному описі робіт відсутній час, який було витрачено представником позивача на виконання вказаних робіт. Крім того, договір про надання правової допомоги не містить умов про вартість послуг адвоката, а лише зазначено, що вона досягається за домовленістю сторін. Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має необґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5\~000 грн., які можна вважати необхідними для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір на загальну суму 3\~630 грн., що підтверджується оригіналами квитанцій від 01 вересня 2020 року (а. с. 9) та від 30 листопада 2020 року (а.с. 126). Враховуючи, що позов задоволено частково (в частині стягнення моральної шкоди), а позивач поніс судові витрати щодо сплати судового збору на загальну суму 3\~630 грн., з відповідача виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 3\~546 грн. 01 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved