Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

у листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який досяг повноліття. Разом з тим, оскільки син продовжує навчання в Аграрно-економічному коледжі Полтавської державної аграрної академії, а тому потребує коштів на утримання. Позивач стверджує, що відповідач працює трактористом в ТОВ «Компанія «Фармко», добровільно коштів на утримання сина не надає. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином 23 річного віку або до закінчення навчання. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала та просила його задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.19,20). Третя особа [PERSON] в засідання не з'явився. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.03.2007р. (а.с.2). Згідно довідки № 4202 від 07.09.2017р. [PERSON] 1999 р.н. у 2015 році вступив до Аграрно-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії і зараз навчається на 3 курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2019 року (а.с.7). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч.2ст.200 СК). Відповідно до ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, суд вважає, що оскільки [PERSON] продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу надавати таку допомогу дитині з огляду на те, що він працює, в заяві про розгляд справи за його відсутності позов визнав та наявність змоги надавати матеріальну допомогу не заперечив, а тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в зв'язку з чим з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, суд вважає, що вона є безпідставною, оскільки за нормами ст. ст. 180, 181 СК України стосується стягнення аліментів на дітей, тобто осіб, які не досягли повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved