Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває вказана позовна заява. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла жінка померлого рідного брата позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, заповіту [PERSON] не залишала. Позивачка вважає, що являється спадкоємицею четвертої черги за законом у порядку ст. 1264 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавицею на протязі більш ніж 5 років до дня її смерті. Крім неї, спадкоємців після померлої [PERSON] , немає. Позивачка прийняла спадщину після померлої фактично, оскільки проживала разом з нею понад 15 років, а за останньою адресою: [ADDRESS] , з 02.10.2007. Однак, з метою подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON] , позивачці необхідно в судовому порядку встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим остання змушена звернутись до суду із вказаною заявою. Позивачка до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник позивачки - адвокат Дьякова Т.В. надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Також раніше надала до суду заяву, відповідно до якої просила покласти судовий збір на позивача. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Раніше надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечує проти задоволення позову. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Надали до суду заяви, відповідно до яких проти задоволення позовної заяви не заперечують. Просять розглядати справу за їх відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори до суду не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи та докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2017 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 303, [INFO] померла [PERSON] у віці 42 років (а.с. 20). Померла [INFO] [PERSON] була дружиною померлого [INFO] [PERSON] , який в свою чергу був рідним старшим братом по матері позивачки - [PERSON] . Також померлий [INFO] [PERSON] був рідним братом третіх осіб по справі - [PERSON] та [PERSON] Факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 09.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 417, відповідно до якого 06 грудня 2002 року вони зареєстрували шлюб. Вищевказане підтверджується копією рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11.10.2007 по справі № 2-1426/2007 за позовом [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: відділ опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначеним рішенням, крім іншого, [PERSON] призначено опікуном неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до копії довідки державного адміністратора відділу ЦНАП Широківської сільської громади № 1398 від 14.03.2019, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Дружина брата [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2007 року по день смерті [INFO] . За вказаною адресою на день смерті [PERSON] , з померлою була зареєстрована та проживала [PERSON] (а.с. 22). Зазначене також підтверджується копією Акту обстеження умов проживання від 14.03.2019 (а.с. 53). Згідно з відповіддю Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області № 926/01-16 від 30.08.2019 на запит суду, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не відкривалась (а.с. 32, 58-59). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від померлої фізичної особи до спадкоємців. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування відбувається за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства . Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 21 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності Цивільним Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Отже, всі наявні докази свідчать про те, що позивачка [PERSON] дійсно проживала з померлою [PERSON] з 2007 року по день її смерті - [INFO] , тобто більше ніж п`ять років, тому суд вважає, що позов [PERSON] про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та встановлення факту, що має юридичне значення, - проживання однією сім`єю зі спадкодавцем підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved