Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача, збільшивши свої позовні вимоги, вказувала, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої була відкрита спадщина. Утім, позивачу державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у розрахунку ідеальних часток не зазначені частки, які належать [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим неможливо встановити склад майна належного спадкодавцю та спадкоємцю, та право власності не зареєстроване до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 №1878-VI та підключення до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Проте, сторона позивача вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті його матері, у зв`язку із чим, реалізуючи свої цивільні права, з метою належного оформлення спадкових прав звернувся із даним позовом до суду. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву на позов не скористався, відзив на адресу суду не надходив. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення до суду, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи судом було встановлено, що згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів 29 жовтня 1997 року, [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іллічівським РАЦС 18 листопада 1960 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого державним нотаріусом Сьомої одеської держаної нотаріальної контори Мельник Л.В. 28 лютого 1997 року, [PERSON] належить право власності на Ѕ частку у спільному майні, належному подружжям за час шлюбу. Спільне майно подружжя складається із житлового будинку із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається у цілому із кам`яного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 38,4 кв.м., надвірних споруд під літерами №1-3-огорожа, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 400 кв.м., що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на домоволодіння, виданого Жилкомунвідвідлом Іллічівської районної Ради народних депутатів трудящіх 08 червня 1964 року. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААВ №641991, виданого державним нотаріусом Сьомої одеської держаної нотаріальної контори Мельник Л.В. 28 лютого 1997 року, спадкоємцями мана [PERSON] , померлого [INFO] , у рівних частках є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] спадкове майно складається із Ѕ частини житлового будинку із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається у цілому із кам`яного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 38,4 кв.м., надвірних споруд під літерами №1-3-огорожа, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 400 кв.м., що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на домоволодіння, виданого Жилкомунвідвідлом Іллічівської районної Ради народних депутатів трудящіх 08 червня 1964 року. Відповідно до розрахунку часток у будинку [ADDRESS] , складеного Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 23 жовтня 1997 року №132.131, [PERSON] належить 1/6 частка спірної садиби, що складає 71/100 частки майна, [PERSON] - 1/2 та 1/6 частки спірної садиби, та [PERSON] - 1/6 частка спірної садиби. Технічний паспорт від 23 жовтня 1997 року на будинок за адресою: [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №680-11/257 від 29 січня 2018 року, згідно із матеріалами інвентаризаційної справи та записам у реєстраційній книзі №111, стор. 61, р. №12090 (308) станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок із надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (5/6 часток) та за [PERSON] (1/6 частка). Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 1321/02 від 16 грудня 2002 року, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 11 травня 2018 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] [PERSON] із відповідною заявою до нотаріуса не звертався. Утім, позивачу державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у розрахунку ідеальних часток не зазначені частки, які належать [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із чим неможливо встановити склад майна належного спадкодавцю та спадкоємцю, та право власності не зареєстроване до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» від 11 лютого 2010 №1878-VI та підключення до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Як зазначає сторона позивача, на момент смерті матері він постійно проживав із нею за адресою: [ADDRESS] , сплачував комунальні платежі за надання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, на підтвердження чого надано до суду відповідні розрахункові книжки, договори та квитанції. У судовому засіданні також були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що позивач проживав із своєю покійною матір`ю, дбав про неї, займався господарством за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. При цьому, актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 293 ч.1,2 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як регламентує ст. 315 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ураховуючи наведене, на підставі з`ясованих обставин та з огляду на досліджені у справі докази, суд визнає вимоги [PERSON] щодо встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , обґрунтованим, що обумовлює можливість їх задоволення. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Як закріплене в ст. 1261 ч. 1 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, з`ясовані судом обставини свідчать, що, зокрема, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] . Згідно із ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог позивача і зумовлює наявність підстав для визнання за позивачем права власності на 29/200 частки житлового будинку із надвірними спорудами [ADDRESS] , загальною площею 95,9 кв.м., житловою площею 56,3 кв.м. - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно із ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. За викладених обставин, задовольняючи даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обов`язковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Outcome: approved