Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У лютому 2017 року до суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори в Київській області та зареєстровано в реєстрі за № 3586 від 11 липня 1995 року, набула права власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. У грудні 2016 року позивач дізналася, що рішенням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № 467 від 31 жовтня 2013 року 31 сесією 6 скликання Красилівської сільської ради Броварського району Київської області надано дозвіл [PERSON] й [PERSON], на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, які перебувають у їхньому постійному користуванні в межах села Красилівка. Відповідно до вищезазначеного рішення позивачу у власність передано земельну ділянку 0,04 га для обслуговування 1/2 частини успадкованого житлового будинку та господарських будівель і споруд в [ADDRESS] Відповідно [PERSON] передано земельну ділянку 0,38 га з них: 0,25 га - для обслуговування ? частини успадкованого житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,13 га - для ведення особистого селянського господарства по вищезазначеній адресі. Проте, позивач не подавала ніякої заяви до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які знаходяться у їх постійному користуванні в межах села Красилівка, як зазначено в вищевказаному рішенні, тому з таким рішенням категорично не погоджується. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушені норми чинного законодавства, тому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) № 467 31 сесії 6 скликання Красилівської сільської ради від 31.10.2013 року в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] [PERSON] [PERSON] У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] також неодноразово викликався у судові засідання, однак до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом (дублікат, що має силу оригіналу), що видане нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори в Київській області та зареєстровано в реєстрі за № 3586 від 11 липня 1995 року, [PERSON] набула права власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS].( а.с. 10) 21 жовтня 2016 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області проведено державну реєстрацію прав та обтяжень на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами [PERSON] за номером 17074528, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 71335918 від 25.10.2016 року. (а.с. 15,16) Із вищевказаної інформаційної довідки видно, іншим співвласником (1/2 частка) житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. є [PERSON] Із повідомлення Красилівської сільської ради Броварського району Київської області від 07.12.2016 року вбачається, що відповідно до земельно-кадастрової документації загальна площа земельної ділянки біля житлового будинку в с. Красилівка по [ADDRESS], складає 0, 42 га. (а.с. 44) Рішенням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості) № 467 31 сесії 6 скликання Красилівської сільської ради від 31.10.2013 року: надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] під будівництво житлового будинку 0,2500 га та 0,1300 га під особисте селянське господарство, всього землі 0,3800, що зазначено в пункті 7 додатку до рішення № 467 від 31.10.2013 року; надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, що розташовано по [ADDRESS] під будівництво житлового будинку 0,0400 га, що зазначено в пункту 8 додатку до рішення № 467 від 31.10.2013 року. У листі від 04.10.2017 року, на запит суду, Красилівська сільська рада Броварського району Київської області повідомила, що не може надати копію заяви [PERSON], у зв'язку з тим, що рішення №467 31 сесії 6 скликання Красилівської сільської ради від 31.10.2013 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості)» площею 0, 3800 га на ім'я [PERSON] та площею 0,0400 га на ім'я [PERSON], приймалось на підставі поданої в сільську раду заяви від [PERSON] За змістом ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Частини 1, 2 стаття 120 Земельного кодексу України встановлюють, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розмішені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина 4 вищезазначеної статті встановлює, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Згідно із ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З огляду на викладене видно, що позивач є власником внаслідок спадкування після смерті [PERSON] ? частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] за яким згідно земельно-кадастрової документації закріплена земельна ділянка площею 0,42 га, тому має право на виділ їй для обслуговування її 1\\2 частки власності у житловому будинку, земельної ділянки орієнтовною площею 0,145 га. (для будівництва та обслуговування житлового будинку на надвірних споруд). Враховуючи ті обставини, що позивач не зверталась до відповідача із заявою про виділення їй у власність земельної ділянки площею 0,04 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також вона має право на виділення їй у власність такої земельної ділянки, але більшого розміру, тому суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача порушує права позивача та прийняте із порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved