Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що у визначений законом спосіб вона позбавлена можливості реалізувати та нотаріально оформити свої спадкові права після смерті її батька, тому на підставі ст.ст. 1216,1218,1261,1268 ЦК України просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року на гаражний бокс [ADDRESS] в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий-2», що розташований по вулиці [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялася нележним чином, її представник надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також просив позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Представник кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий-2» в судове засідання не з'явився, своєю заявою голова правління кооперативу, не заперечуючи проти позову, просив розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 02.04.2015 (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складалося з квартири [ADDRESS], житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,162 га., на якій він розташований, а також гаражного боксу [ADDRESS] в кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Луговий-2». За життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів, [PERSON], її сестрі [PERSON] та їх матері [PERSON] (а.с.7). Від належної частки у спадковому майні [PERSON] та [PERSON] відмовилися на користь [PERSON], про що подали нотаріусу відповідні заяви (а.с.31-32). Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], позивач у встановленому ст. 1269 ЦК України порядку та в строк, визначений ст. 1270 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.30). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Факт належності [PERSON] гаражного боксу підтверджується договором купівлі-продажу від 28.03.1994р., за умовами якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив гараж [ADDRESS] в гаражно-будівельному кооперативі «Луговий-2» в м. Києві. Договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом 14-ї Київської державної нотаріальної контори. Того ж дня, на ім'я [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на гараж [ADDRESS] (а.с.10-11). Крім цього, право власності на спірний гаражний бокс підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим 28.03.1994р. Київським міським бюро технічної інвентаризації про те, що за [PERSON] зареєстровано право власності на гараж [ADDRESS], [ADDRESS] (а.с.12). З довідки №02/16 від 27.01.2016 виданої головою правління ГБК «Луговий-2» вбачається, що [PERSON] мав у власності та фактично займав і користувався гаражним боксом [ADDRESS] ряд 14 (а.с.13). Також обставини належності спадкодавцеві спірного гаражного боксу підтверджується наданими позивачем квитанціями про сплату членських внесків, з яких вбачається, що [PERSON] сплачував членській внески за користування гаражним боксом [ADDRESS] в ГБК «Луговий-2». Положеннями статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належав гаражний бокс [ADDRESS] в ГБК «Луговий-2», на успадкування якого за заповітом має право позивач, що підтверджується матеріалами справи, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved