Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У лютому 2015 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що 24 вересня 1999 року між ними укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1243. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Заявники стверджували, що подружнє життя у них не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] зазначили, що вони разом не мешкають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Заявники досягли згоди щодо місця проживання дітей після розірвання шлюбу, визначили умови та участь батьків у їх вихованні, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з подружжя, хто проживає окремо і сплати аліментів на дітей. З цих підстав заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між ними 24 вересня 1999 року. У судове засідання заявники не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їхньої відсутності, заяву про розірвання шлюбу задовольнити, засвідчивши тим самим, що вказана заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що, 24 вересня 1999 року між [PERSON] і [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1243 (а.с.16). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12), та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). За приписами ч.1, ч.2 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судом встановлено, що подружнє життя заявників не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] та [PERSON] разом не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. 25 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладеного договір про сплату аліментів на дітей, визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, умови та участь батьків у їхньому вихованні (а.с.4-5). Зазначений договір був укладений у письмовій формі та нотаріально засвідчений. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їхніх дітей, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 234 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved