Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

У листопаді 2019 року орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - орган опіки та піклування МРА ОМР), який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [PERSON] є дитиною-сиротою згідно рішення Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Донецьку ради від 24 жовтня 2012 року, та станом на теперішній час він є фактично єдиним законним представником [PERSON] та єдиною особою, яка може звернутись до суду в його інтересах. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] в м. Донецьк померла [PERSON] , яка була призначена опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на підтвердження смерті якої, на окупованій території, а саме Кіровським відділом актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції в Донецькій області, 01 жовтня 2018 року було видано свідоцтво про смерть. Стверджував, що при зверненні до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] , йому було відмовлено, оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо їх органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, та будь-який акт (рішення, документ), виданий вказаними органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Зазначав, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , тимчасово мешкає разом з [PERSON] , яка має намір стати його піклувальником, проте вона не має можливості оформити піклування, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] не має юридичної сили на території України, бо воно було видано на тимчасово окупованій території України. Крім того вказав, що зазначені обставини унеможливлюють отримання неповнолітнім [PERSON] паспорту громадянина України, належне використання його права на навчання, лікування та реалізацію інших його прав та законних інтересів. Встановлення факту смерті [PERSON] , необхідно для державної реєстрації її смерті та видачі свідоцтва про смерть. Посилаючись на дані обставини, заявник просив суд встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на території України - в місті Донецьк, Донецької області у віці 69 років. Представник заявника в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надав через канцелярію суду заяву про підтримання заявлених вимог та просив суд розглянути заяву за його відсутності. Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява органу опіки і піклування МРА ОМР про встановлення факту смерті [PERSON] , підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна або піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Рішенням №348/3 виконавчого комітету Кіровської районної у м. Донецьк ради від 24 жовтня 2012 року [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини-сироти (а.с. 10). Рішенням №350/1 виконавчого комітету Кіровської районної у м. Донецьк ради від 24 жовтня 2012 року опікуном над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , було призначено його бабусю - [PERSON] (а.с. 11-12). Отже, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебував під опікою [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] померла та [INFO] на окупованій території, а саме Кіровським відділом актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції в Донецькій області, було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Судом встановлено, що листом Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 11 листопада 2019 року, представнику органу опіки та піклування МРА ОМР було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України (а.с. 23). Відповідно, до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків. Відповідно до постанови Верховної ради України від 17 березня 2015 року №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Донецьк на сьогодні є територією України. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, заявник, який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті опікуна неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане на окупованій території свідоцтво про її смерть є недійсним і не має ніякої юридичної сили. Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 18Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у пункті «а» статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно для державної реєстрації смерті опікуна неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] Докази, що містяться у справі, зокрема, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] . Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Донецьк, Донецька область, Україна, яка померла [INFO] на території України, а саме в місті Донецьк, Донецької області. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved