Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення надміру переплаченої суми 7884 грн. 71 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач отримала довідку внутрішньо переміщеної особи 24.07.2015 року №6328009116 та оформила щомісячну адресну допомогу для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції . На момент подання заяви на призначення щомісячної допомоги відповідач зазначила , що не має у володінні іншого житла в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. 29.01.2016 року відповідачем до управління надана довідка ,в якій вона вказала недостовірні відомості, зокрема підтвердила, що ніяких змін для призначення допомоги не відбулося . Також, 18.05.2016 року відповідач подала заяву , згідно якої до складу сім,ї був віднесений її чоловік [PERSON] (довідка переміщеної особи від 14.01.2016 року) та відповідно було здійснено перерахунок грошової допомоги. Однак, в результаті проведеної перевірки встановлено, що відповідач 29.01.2019 року надала недостовірні відомості, адже відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав не нерухоме майно вона є власником квартири [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі - продажу від 22.09.2015 року, що в свою чергу призвело до надмірно виплаченої допомоги на проживання за період з 01.10.2015 року по 31.10.2016 року у розмірі 7884,71 грн. Ухвалою судді від 03 жовтня 2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу. 16.10.2019 року у встановлений судом строк відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи тим , що посилання позивача на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] є підставою для повернення надмірно виплаченої допомоги на проживання не є належним обґрунтованим та законною підставою для задоволення позову, оскільки на вказану квартиру ухвалою суду був накладений арешт та відповідач не мала та не має можливості в повній мірі здійснювати право власності та не має права вчиняти щодо свого майна будь-які дії. Крім того, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.10.2019 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю представника позивача та відповідача та в цей же день копія ухвали була направлена позивачу та відповідачу. Ухвалою суду від 12.11.2019 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 641/9198/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж О.А., про визнання договору купівлі - продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення, виселення, визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] діючої як законний представник [PERSON] , третя особа- [PERSON] , про відшкодування витрат, здійснених для поліпшення майна, та в цей же день копія ухвали була направлена позивачу та відповідачу. Ухвалою суду від 10.12.2019 року провадження по справі поновлено та в цей же день копія ухвали була направлена позивачу та відповідачу. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1жовтня 2014року №505«Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Порядок № 505). Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505 вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Відповідно до частини першої статті 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Згідно статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Отже, вищезазначені норми, у своїй сукупності, свідчать про те, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, яке є благоустроєним стосовно до умов населеного пункту в якому знаходиться таке нерухоме майно, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам, та взагалі бути придатним для проживання в ньому. Крім того, пункт 6 Порядку №505 Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року викладеном у новій редакції та зазначено,що грошова допомога не призначається у разі,коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та перебувала на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою УПСЗН від 24.07.2015 року № 6328009116 (.а.с. 28). 29.07.2015 року [PERSON] надала заяву про призначення адресної допомоги. 24.09.2015 року [PERSON] надала заяву з проханням провести перерахунок адресної допомоги з 1 вересня 2015 року у зв`язку з працевлаштуванням ( а.с.31) 24.09.2015 року Управлінням прийнято рішення про здійснення перерахунку в межах терміну призначення в розмірі 442,00 грн., як працюючій особі, на період з 29.07.2015 по 28.01.2016 (а.с.30) 29.01.2016 року [PERSON] до УПСЗН було надано заяву, в якій вказала, що ніяких змін, які можуть вплинути на призначення грошової допомоги не відбулися (а.с.27). 03.02.2016 року Управлінням прийнято рішення про продовження виплати [PERSON] допомоги в розмірі 442,00 грн. на період з 29.01.2016 року по 23.07.2016 року ( а.с.26). 18.05.2016 року [PERSON] подала заяву до УПСЗН, згідно якої до складу сім`ї був віднесений її чоловік [PERSON] (довідка внутрішньо переміщеної особи від 14.01.2016 року № 6328010314) та відповідно було зроблено перерахунок грошової допомоги ( а.с.19-25) 31.08.2016 року Управлінням прийнято рішення про продовження виплати допомоги в розмірі 442,00 грн. на період з 29.07.2016 по 28.01.2017 (а.с.14). 31.08.2016 року Управлінням прийнято рішення про здійснення перерахунку в межах терміну призначення в розмірі 442,00 грн., як працюючій особі, на період з 18.05.2016 по 31.05.2016, та в розмірі 884, 00 грн. з 01.06.2016 року по 28.07.2016 року ( а.с.15). Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Відповідно до п.п. 1 п. 12 Порядку контролю Управління зобов`язане приймати рішення про припинення виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі у разі наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єлиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу № 1671 від 22.09.2015 року ( а.с.12) . Згідно Акту проведення перевірки УПСЗН Адміністрації Слобідського району ХМР від 11.11.2016 року, встановлено що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , надала неповну та невірну інформацію, внаслідок чого їй були надмірно виплачені кошти в сумі 7884,71 грн. протягом періоду з 01 жовтня 2015 по 31 жовтня 2016 року (а.с.8). Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської облдержадміністрації, переплата допомоги складає 7884,71 грн (а.с.9). Разом з тим, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року по цивільній справі № 641/9198/16-ц були задоволені в повному обсязі позовні вимоги та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений ПН ХМНО Міссіяж О.А. 14.12.2012, реєстровий № 2639. Витребувано у [PERSON] з незаконного володіння квартиру [ADDRESS] . Скасувано рішення ПН ХМНО Тарасової Ю.П. про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , вчинену 22.09.2015 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2015 за № 1671. Виселено [PERSON] та осіб, які з нею проживають, з квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зустрічний позов [PERSON] про відшкодування витрат, здійснених для поліпшення майна - залишено без задоволення Постановою Харківського апеляційного суду від 19.11.2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року в частині зустрічного позову скасовано. Зустрічний позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] вартість здійснених витрат на поліпшення нерухомого майна в розмірі 233 959 грн. судовий збір та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 4404 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3ст. 13 ЦПК України). Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, враховуючи, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.09.2019 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів є не обґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed