Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Мотивуючи позов зазначив, що йому належав на праві користування (власності) автомобіль ВАЗ 2199, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER] . В листопаді 2017 року він продав [PERSON] вищевказаний автомобіль з виплатою в розстрочку за 1700 доларів СІІІА, що посвідчується відповідними розписками від 12.11.2017 року на суму 1300 доларів США та розпискою від 30.01.2018 року на суму 400 доларів США, які відповідач власноруч написав. Копії розписок до позову додаються. Вищевказані розписки мають кінцеві дати повернення боргу але до цього часу борг не повернуто, при цьому вказані кошти відповідач зобов`язався повернути за першою ж вимогою позивача. З 2018 року позивач пред`являв відповідачу усні вимоги, згідно розписок та положенням діючого цивільного законодавства, щодо повернення боргу та заборгованості по відсоткам, на що відповідач не прореагував жодним чином. До цього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. Згідно курсу НБУ України на 13 листопада 2020 року (100 доларів - 2819.63 гривень), сума 1700 доларів США становить 47 933 грн. 71 коп. Довідка банківської установи до позову додається. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. В ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Позивач надіслав 03.11.2020 року відповідачу листом з описом Вимогу від 03.11.2020 року про повернення грошових коштів в розмірі 1700 доларів США. Після закінчення тридцятиденного терміну, із врахуванням триденного терміну поштового пересилання (згідно п. 15 Наказу Міністерства зв`язку України № 115 від 05.08.1994 р. «Про нормативи та основні контрольні строки у поштовому зв`язку) відповідач вважається таким, що порушив зобов`язання повернути борг в установлений ч. 2 п. 1 ст. 1049 ЦК України строк. Несплата відповідачем суми боргу протягом тридцятиденного терміну з моменту пред`явлення вимоги (про що зазначено вище), є простроченням виконання грошового зобов`язання. Згідно 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки звернення до відповідача про повернення суми коштів виявились безрезультатними, позивач вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права. Позивач просив стягнути з відповідача борг за розписками від 12.11.2017 р. та 30.01.2018 р. в сумі 47933,71 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, так як особисто знайомився з матеріалами справи в суді. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, 2 п. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження своїх вимог позивач надав ксерокопії розписок від 12.11.2017 р. та 30.01.2018 р. в тексті яких зазначено, що відповідач бере у позивача в борг відповідно 1300 доларів США та 400 доларів США. Оригіналів вказаних розписок позивач суду не надав. У ст. 95 ЦПК України зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. З огляду на викладені вимоги Цивільного процесуального кодексу України суд не може прийняти надані позивачем ксерокопії розписок, як належні і допустимі докази боргового зобов`язання відповідача, так як не можна перевірити їх достовірність. Виходячи з викладеного вище, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за їх недоведеністю. Оскільки, судом відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Outcome: dismissed