Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Уповноваженого особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В суді уточнивши позовні вимоги зазначає , що 29 вересня 2008 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/843-1, на підставі якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 35\~025 доларів США, що складає еквівалент 170\~260 грн 03 коп зі строком повернення до 28.09.2028 р. 28.09.2008 року з метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором між сторонами був укладений договір іпотеки за реєстровим № 2699 предметом якого є двокімнатна квартира зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,0 кв м житловою площею 28,8 кв м, що знаходиться в [ADDRESS]. Позичальник неналежним чином виконує свої зобовязання по договору в звязку з чим просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» за кредитним договором № 08/843-1 від 29.09.2008 року в розмірі 355\~097,38 грн звернути стягнення на належний [PERSON] предмет іпотеки за іпотечним договором за реєстровим № 2699 від 29.09.2008 р, посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу - двокімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,0 кв м житловою площею 28,8 кв м, що знаходиться в [ADDRESS], шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною звітом про незалежну оцінку № 17/VAB станом на 27.02.2017 р - 465\~000 грн у порядку, передбаченому ст..38 Закону України «Про іпотеку» з наданням ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності ; отримувати всі необхідні документи та довідки( в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатись до субєктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,0 кв м житловою площею 28,8 кв м, що знаходиться в [ADDRESS]. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнав, заперечив проти його задоволення, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав: відповідно до ст.. 109 ЖК України громадянам, якою чітко встановлено, що громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жілі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відповідач [PERSON] квартиру за кредитні коти не купував, іншого житла немає, дане житло використовується для проживання його сім»ї, загальна площа нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв м. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте нерухоме майно, яке вважається предметом застави згідно зі статею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статею 5 Закону України «Про іпоетку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України(позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 29 вересня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/843-1, зміни до якого внесені додатковим договором № 2 від 23.02.2009 року, № 3 від 02 червня 2009 року, № 4 від 24 березня 2010 року, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 600\~385 грн 39 коп зі сплатою відсотків за користування кредитом в період з 24.03.2010 р по 23.03.2011 р в розмірі 14% річних; в період з 24.03.2011 р по 23.03.2012 р 16% річних; в період з 24.03.2012 р до закінчення кредитування 18 % річних, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом у строк та на умовах, визначених кредитним договором, а саме до 28.09.2088 року. Надання кредиту здійснено в доларах США та гривні. Того ж дня між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку двокімнатну квартиру зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном загальною площею 50,0 кв м житловою площею 28,8 кв м, що знаходиться в [ADDRESS],та належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 16 вересня 2008 року. Як зазначено в п.1.5 договору в якості забезпечення позичальником своїх зобов»язань щодо погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник передав в іпотеку квартиру № 14 що знаходиться за адресою вул. 30 років Перемоги, 11 в м.Кам»янці-Подільському Хмельницької області. За умовами договору позичальник зобов»язався щомісячно до дати, встановленої в Графіку, наведеному в додатку №1 поповнювати транзитний рахунок шляхом внесення готівкових коштів у валютах траншів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі не меншій від суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів та інших виплат, встановлених у Графіку. Відповідно до п.4.3 кредитного договору за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобов»язань, передбачених п.п.3.3 договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, зазначених в п.1.1. договору. Згідно п.4.4 кредитного договору за неналежне виконання грошових зобов»язань, передбачених п.3.3.3 договору, якщо прострочення виконання грошових зобов»язань стало більше ніж 7 календарних днів, позичальник сплачує банку штрафу розмірі 20% від суми неналежного виконання грошового зобов»язання, розрахований від суми невиконаних зобов»язань, а саме неповерненого кредиту та/або несплачених процентів та/або плати за обслуговування кредиту строк виконання яких настав і не були виконані станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання. 07 лютого 2013 року [PERSON]»янець-Подільським міськрайонним судом у справі № 2208/9078/12 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № 08/843-1 від 29.09.2008 року в розмірі 439\~356,36 грн, яке набрала законної сили, але не виконано. Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі №) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.. 626 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актв цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON]»янець-Подільського міськрайоного суду від 29 листопада 2016 року у цивільній справі № 676/2950/16-ц, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість по кредитному договору № 08-843-1 від 29.09.2008 р в розмірі 134\~652,45 грн в тому числі 123\~821,35 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, 10\~831,10 грн штрафу. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом всього заборгованість за договором станом на дату розрахунку становить 323\~078,03 грн в тому числі заборгованість за кредитом - 82\~321,21 грн, заборгованість за відсотками - 234\~467,81 грн, 6\~289,01 грн штраф. Відповідно п. 7.1 договору іпотеки іпотеко держатель набуває права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов»язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи , надані іпотекодавцем при укладені цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсним, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов»язань за кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України. Відповідно п.7.2 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі : рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов»язань в порядку, встановленому ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовам цього договору; продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, в порядку встановленому ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» та на умовах цього договору. Згідно п. 7.3 договору іпотеко держатель має право нас вій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.7.2 даного договору. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Закон визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі правила для здійснення реалізації предмета за рішенням суду, зокрема в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 898-1У в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до частини шостої статті 38 Закону ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. В підпункті 7.4.2. пункту 7.4. Іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього Договору шляхом, зокрема продажу іпотекодержателем предмета іпотеки відповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в законі № «Про іпотеку». Сторони домовились, що ціною продажу предмета іпотеки є: ціна, визначена іпотекодерджателем на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оцінної діяльності, якого обирає іпотекодержатель на свій розсуд без погодження з іпотекодавцем; сума, зафіксована у цьому договорі як узгоджена сторонами оцінка предмета іпотеки (пункт 2.3.3 цього договору); право обирати спосіб визначення ціни предмета іпотеки, згідно з цим пунктом належить іпотекодержателю. Згідно зі Звітом № 17/ VAB, кладеного Субьєктом оціночної діяльності ТОВ «Некос» станом на 27 лютого 2017 року ринкова вартість двокімнатної квартири № 14 що розташована за адресою: Хмельницька область, м.Кам»янець-Подіьський вул.. 30 років Перемоги, 11 , складає суму в розмірі 465\~000 грн. без ПДВ. Щодо заперечень відповідача проти задоволення позовних вимог згідно норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд виходить з наступного. Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ізстаттею 4 Закону України «Про заставу»та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про заставу», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Іпотекодавець чи позичальник не відноситься до категорії осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Відповідачем не надано доказів, що спірна квартира була придбана сама за кредитні кошти і є єдиним житлом його та членів його сім»ї і використовується як місце постійного проживання позичальника. Оцінюючи зібрані у справі них докази, суд вважає, що двокімнатна квартира [ADDRESS]»янці-Подільському не підпадає під дію\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~ За правилами частини 1\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~\~\~\~Суд стягує з відповідача на користь позивача 1378 грн витрат по сплаті судового збору та 500 грн витрат, пов»язаних з виготовленням Звіту про незалежну оцінку майна.

Outcome: partial