overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.12.2007 року. Від даного шлюбу мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а діти залишаться проживати з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2007 року, шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, Україна, актовий запис № 2032. Від даного шлюбу мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 13.01.2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №6 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з січня 2012 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не зявився в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 січня 2012 року (арк.с.8), від якого у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO] (арк.с.9). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.09.2018 року Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1388 розірвати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з вересня 2018 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не зявився в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 вересня 2018 року (арк.с.8). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 12.02.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, що підтверджується свідцтвом про шлюб серії І-ЖС №093589. У період\~шлюбу у\~них народилася\~донька, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спроби примирення не принесли жодних результатів. З лютого 2018 року подружні відносини між нею та відповідачем припинено. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливо. Спір про майно відсутній. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Просить суд після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище, судові витрати залишити за нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 093589, виданим 12.02.2011 Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 177544, виданого 09.08.2011 Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 15). Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з лютого 2018 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ [PERSON],\~яка відповідно\~до свідоцтва\~про шлюб\~змінила прізвище\~під час\~державної реєстрації\~шлюбу,\~що\~розривається,\~заявила про\~вибір дошлюбного\~прізвища «Шмиголь»,\~тому суд\~задовольняє її\~заяву. Враховуючи те,\~що позивач\~просить не\~стягувати з\~відповідача сплачений\~судовий збір,\~судові витрати\~слід залишити\~за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 30.10.2015 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1587. У період\~шлюбу у\~них народився\~син, [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання, в останній рік між ними постійно виникали сварки внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. Також, вони втратили почуття взаємної любові та поваги. З 2016 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливо. Спір про майно відсутній. За спільною згодою дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з матірю. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу, судові витрати залишити за нею. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 165769, виданим 30.10.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1587. Від шлюбу\~сторони мають\~малолітнього сина, [PERSON],\~[INFO]\~(копія\~свідоцтва про\~народження серії\~1-ЖС\~№ 301040,\~виданого 03.03.2016\~виконавчим комітетом\~Михайлівської сільськоїради Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 08). Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з лютого 2016 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Позивач у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу Ільєнко. Враховуючи те,\~що позивач\~просить не\~стягувати з\~відповідача сплачений\~судовий збір,\~судові витрати\~слід залишити\~за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

у лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та матеріально її не утримує. В судове засідання позивач не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позов підтримує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами на підставі рішення суду розірваний 19.02.2013. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Чернігівського ліцею №32 від 13.12.2018, [PERSON] навчається в 4-Б класі, її батько [PERSON] за період навчання дитини жодного разу до школи не приходив, не зустрічався з вчителями та адміністрацією ліцею з питань навчання та виховання доньки, не цікавився її успіхами, вихованням [PERSON] займається виключно її мати [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки міської школи мистецтв від 24.01.2019, [PERSON] дійсно навчається в Чернігівській міській школі мистецтв у вокально-хоровому відділі з 01.09.2016 і по теперішній час. Зі слів викладача з фаху [PERSON] на святах, урочистих концертах школи присутня була лише мати дитини [PERSON] . За весь час навчання батько [PERSON] участі у батьківських зборах не брав, успіхами і досягненнями дитини не цікавився (а.с. 13). Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки, яка станом на грудень 2018 року складає 12498,23 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця (а.с.14). Відповідно до висновку, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 11.02.2019 за №28 орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За таких підстав, враховуючи, що відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, тобто самоусунувся від їх виконання, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звертається до Святошинського районного суду м.Києва з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 04.09.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва (актовий запис № 896) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі (а.с.13). Позивач у судовому засіданні підтримує вимоги позову, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить не змінювати прізвища набутого нею у шлюбі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.1999 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м.Києва вчинено актовий запис № 896 та видано відповідне свідоцтво (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3,8). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У лютому 2019 року позивачі звернулися до суду із позовом до Святошинського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про зняття арешту за постановою № 609/7 від 26.01.2006 року винесеною державною виконавчою службою Святошинського району м. Києва, якою накладено арешт на все майно, що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.04.2005р. стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Спецжитлофонд» борг у сумі 1113,30 грн. ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження та в рахунок забезпечення виконання вказаного виконавчого листа № 2-1496-1 було винесено постанову про арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження за № 609/7 від 26.10.2006р. Позивачами після відкриття виконавчого провадження було сплачено борг, а тому державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте, як стало відомо позивачам арешт на сьогоднішній день не знятий. При зверненні до Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві отримали відповідь, що виконавчі документи за якими боржниками є позивачі на виконанні у відділі не перебувають та зареєстрованими не значиться, рекомендовано звернутися до суду для звільнення майна з-під арешту. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.03.2019р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Позивачі в судове засідання не з`явилися про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, просять розглядати справу без їх участі, позов підтримують. Святошинський районний відділ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві явку свого представника не забезпечив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, відзив до суду не надав. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

У лютому 2019 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на вимоги ст.405 ЦПК України. Позивачі надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 2 листопада 2005 року [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному, житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями в [ADDRESS] ), про що свідчить договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ММНО Балкіною О.Л., зареєстровано в реєстрі за №2516. 21.12.2013 року за вищезазначеною адресою був зареєстрований [PERSON] . З січня 2016 року відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивачі сплачують самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. У Акті про не проживання від 01.02.2019 року, сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою починаючи з січня 2016 р. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved