Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказуючи на те, що починаючи з 22 серпня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та знаходяться на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач добровільно не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі (а.с.22). Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він визнає позовні вимоги позивачки в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.23) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року виконкомом Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 23 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого 30 червня 2009 року виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 27, та серії [NUMBER] виданого 08 січня 2015 року виконкомом Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 1, 08 січня 2015 року народилася , батьками якої є сторони у справі (а.с. 4, 5). Як вбачається із довідки № 45 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, виданої [PERSON] 23 січня 2015 року Калинівською селищною радою, до складу сім'ї позивачки входять [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в [ADDRESS] (а.с. 10). Довідкою № 14 від 27 січня 2015 року виданою відокремленим підрозділом Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-західна залізниця» підтверджено наявність у відповідача, який починаючи з 24 вересня 2010 року працює у відокремленому підрозділі Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський і займає посаду електрогазозварника 5-ого розряду ПТО Київ-Товарний, постійного місця роботи та сталого заробітку (а.с. 12). Згідно довідки про доходи № 89, виданої 27 січня 2015 року відокремленим підрозділом Вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-західна залізниця», загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2014 року до грудня 2014 року за виключенням аліментів становить 19 437,39 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Після доповіді про обставини справи, судом було з'ясовано, що [PERSON] позов визнав, зазначивши, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved