Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - УПСЗН) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу була призначена і виплачена державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошове забезпечення прийомним батькам за надання соціальних послуг у прийомних сім'ях на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на [PERSON], [INFO] та на [PERSON], [INFO]. 01.11.2016 позивачем отримано рішення Запорізької міської ради від 24.10.2016 № 649/36 «Про припинення функціонування прийомної сім'ї [PERSON], [PERSON].». Пунктом 1 рішення зазначено, що функціонування прийомної сім'ї припинено з 28.10.2016, однак виплата коштів фактично здійснювалась до кінця жовтня 2016 р., у зв'язку із чим виникла переплата за 4 календарних дні. Просив стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштів у розмірі 4 046,60 гривень. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи, на позовних вимогах наполягає. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, проте у судове засідання повторно не прибула, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на 14.08.2017 та на 12.09.2017, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважав за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. На підставі заяви [PERSON] від 17.06.2014 № 1103 та рішень Запорізької міської ради від 25.10.2013 № 463/44 «Про створення прийомної сім'ї та влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання», від 28.02.2014 № 60/18 «Про влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до прийомної сім'ї», відповідно до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім'ях за принципом «гроші ходять за дитиною», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2017 № 81 (далі - Порядок) позивачеві була призначена і виплачена державна соціальна допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошове забезпечення прийомним батькам за надання соціальних послуг у прийомних сім'ях (далі - соціальна допомога) на дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на [PERSON], [INFO] та на [PERSON], [INFO]. (арк. справи 3, 6, 7). Відповідно до п. 2 Порядку соціальна допомога призначається в грошовій формі батькам-вихователям на кожну дитину-вихованця і прийомним батькам на кожну прийомну дитину. Згідно з п. 3 Порядку грошове забезпечення призначається одному з прийомних батьків. 01.11.2016 за вх. № 5159/03-02 позивачем було отримано рішення Запорізької міської ради від 24.10.2016 № 649/36 «Про припинення функціонування прийомної сім'ї [PERSON], [PERSON].». Пунктом 1 рішення зазначено, що функціонування прийомної сім'ї припинено з 28.10.2016 (арк. справи 8). На підставі цього рішення позивачем було припинено виплату допомоги позивачу з 28.10.2016. Таким чином, починаючи з 28.10.2017 відповідач не мала права на отримання соціальної допомоги, оскільки виплата допомоги припиняється із дня припинення функціонування прийомної сім'ї. Соціальна допомога виплачується щомісяця не пізніше 20 числа (п. 11 Порядку). Відповідач отримала допомогу за повний календарний місяць у жовтні 2016 р. у розмірі 11 361 гривень, відтак виникла переплата за 4 календарні дні у розмірі 4 046,60 гривень, що підтверджується листом переплати (арк. справи 9). Повідомлення від 23.11.2016 № 06-03/2678 про повернення соціальної допомоги на дітей було направлено за місцем проживання відповідача, але було повернуто поштовою службою на адресу позивача 26.12.2016 у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повторне повідомлення про повернення соціальної допомоги на дітей № 06-03/0549 було направлено 02.03.2017 за місцем проживання [PERSON] Судом встановлено, що до теперішнього часу [PERSON] добровільно кошти не повернула. Відповідно до абз. 7 п. 8 Порядку № 81 уповноважені органи вирішують питання про стягнення надміру виплачених коштів у судовому порядку в разі неповернення їх добровільно батьками-вихователями або прийомними батьками. Згідно із ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч. 2. ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Про аналізувавши обставини справи та вищеприведені норми права суд дійшов висновку, що відповідач набув право власності на кошти у сумі 4 046,60 гривень неправомірно.? Поряд із цим, суд наголошує, що спір між сторонами з приводу недобросовісного набуття державних коштів є приватно-правовим, що узгоджується із правовою позицією Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 22.09.2015 у справі №21-2209а15 та у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 22.09.2015 у справі № 21-1844а15. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved