Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 2006 року, проте шлюб не склався і рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2011 року його було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 вересня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином сторін повноліття. Проте позивач вказує, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення сина в повному обсязі, крім того станом на 01.09.2016 року за відповідачем нарахована заборгованість по сплаті аліментів в сумі 10 303 грн. 85 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Суду надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був повідомлений вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши заяву позивача, письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та по справі можливе ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстровному шлюбі з 09 березня 2006 року. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2011 року шлюб було розірвано. У цьому шлюбі у позивача та відповідача народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] Як встановлено судом, за рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 29 вересня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина сумі по 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення сином сторін повноліття. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що син сторін потребує значних витрат на його утримання та забезпечення всім необхідним, відповідач від сплати аліментів ухиляється, то виникла необхідність змінити розмір аліментів та стягнути їх в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, є належним захистом прав дитини сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved