Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідачів на його користь заборгованості за кредитним договором №IKAPNAIG.20253.001 від 26.12.2011р. у розмірі 128982,09грн. та судового збору в розмірі 1289,82грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.12.2011р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» (далі-позивач) та [PERSON] (далі-відповідач1/позичальник) було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.20253.001 (далі-кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кошти у сумі 102400,00 грн. зі встановленням процентної ставки у розмірі 16,80% річних терміном до 25.12.2014р. на придбання автомобіля, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Однак, як вказує позивач, відповідачем1 зобов'язання за кредитним договором не виконуються належним чином, у зв'язку з чим, станом на 08.01.2014р., у відповідача1 наявна заборгованість за кредитним договором, яка в загальному розмірі складає 128982,09грн. Також позивач вказує, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 26.12.2011р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] (далі-відповідач2/поручитель) було укладено договір поруки №РХ029031.20256.001 (далі-договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачам надсилалися вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, заборгованість відповідачами не була погашена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином про час та місце слухання справи, однак, 15.05.2014р., через канцелярію суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заперечень на позов не надавали. У відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір №IKAPNAIG.20253.001, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 102400,00грн., на придбання автомобіля, зі сплатою16,80% процентів річних, з остаточним терміном повернення кредиту 25.12.2014р. (а.с.8-10). Відповідно до додатку №2 до кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати проценти, щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку погашення кредиту, який є додатком № 2 до кредитного договору. Згідно п.6.3. кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку в судові органи, позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1% від суми позову (п.6.5. кредитного договору). Також, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 26.12.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений договір поруки №РХ029031.20256.001, відповідно до п.1. якого поручитель зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (а.с.13). Проте, позичальником зобов'язання за кредитним договором не виконувалися належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Користуючись правом, передбаченим п.3.1.9., 3.1.13. кредитного договору, позивач направляв на адресу відповідачів письмові вимоги за вих.№1099 від 15.03.2013р., №3905 від 13.08.2013р., №4733 від 20.09.2013р., №Р02/2479 від 23.10.2013р. щодо дострокового та повного погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.19-32), що були отримані відповідачем 1. Проте, заборгованість відповідачами не була погашена. Згідно із розрахунком заборгованості від 08.01.2014р., заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором в загальному розмірі складає 128982,09грн., з яких: поточна заборгованість за кредитом - 44208,43грн., прострочена заборгованість за кредитом - 39034,11грн., поточна заборгованість за процентами - 797,68грн., прострочена заборгованість за процентами - 7360,63грн., пеня - 6861,24грн., штраф - 30720,00грн. (а.с.5-7). Доказів зворотного суду не надано. Згідно із ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов кредитного договору, договору поруки та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №IKAPNAIG.20253.001 від 26.12.2011р. в сумі 128982,09грн. та понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1289,82грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved