Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У листопаді 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачкою та відповідачем 30.09.1995 року укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 38. У сторін немає малолітніх або неповнолітніх дітей. Позивачка зазначає, що з вересня 2019 року шлюбні стосунки із відповідачем припинено. Сімейне життя із відповідачем стало неможливим через взаємну втрату порозуміння та любові один до одного, внаслідок чого подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та представник позивачки у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяву, відповідно до якої просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі (а.с.27). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 30.09.1995 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11). Сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не призвели до збереження шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн (а.с. 4).

Outcome: approved