Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи це тим, що 21.04.2013 року о 15.30 год. на автодорозі Київ-Знаменка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням відповідача, та «Саманд» д.н.з. [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], належні йому ж. Внаслідок ДТП автомобілю «Саманд» та причепу було завдано технічних пошкоджень, що підтверджується страховими актами №2013-04-21/004 та №2013-04-21/005 від 03.01.2014 року. На момент скоєння ДТП між позивачем та відповідачем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.04.2013 року №АВ/9820466, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні автомобіля «BMW-318» д.н.з. [NUMBER]. 20.08.2013 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про страхове відшкодування. Того ж дня спеціалістом був проведений огляд автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] та складена калькуляція дефектів №13977 та №14018 від 17.03.2014 року вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] після ДТП. Відповідно до умов договору страхування власнику автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в сумі 2276,70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8612 від 29.04.2014 року та №8687 від 07.05.2014 року. Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 12.06.2013 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач був повинен повідомити належним чином позивача про ДТП протягом трьох робочих днів, але не зробив цього. Тому, у порядку ст.38 того ж Закону України, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування [PERSON] Тому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 2276,70 грн. та сплаченого у справі судового збору 243,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, представника у судове засідання не направив, про слухання справи у його відсутність заяв не подавав. Тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, оскільки відповідно до ст.169 ЦПК України повторна неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.04.2013 року о 15.30 год. на автодорозі Київ-Знаменка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], належного [PERSON], під керуванням відповідача, та «Саманд» д.н.з. [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], належні йому ж. Внаслідок ДТП автомобілю «Саманд» та причепу було завдано технічних пошкоджень, що підтверджується страховими актами №2013-04-21/004 та №2013-04-21/005 від 03.01.2014 року. На момент скоєння ДТП між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.04.2013 року №АВ/9820466, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність [PERSON] та водіїв перед третіми особами при використанні автомобіля «BMW-318» д.н.з. [NUMBER]. 20.08.2013 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про страхове відшкодування. Того ж дня спеціалістом був проведений огляд автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] та складена калькуляція дефектів №13977 та №14018 від 17.03.2014 року вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] після ДТП. Відповідно до умов договору страхування власнику автомобіля [NUMBER] та причепа «ПГ» д.н.з. [NUMBER] було виплачено страхове відшкодування в сумі 2276,70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8612 від 29.04.2014 року та №8687 від 07.05.2014 року. Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 12.06.2013 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повинен був повідомити належним чином позивача про ДТП протягом трьох робочих днів, але не зробив цього. Тому, у порядку ст.38 того ж Закону України, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування [PERSON] Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази, наявні у справі, у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved