Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач, [PERSON] ) в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати за договором оренди №4886 від 02.11.2006 року у розмірі 79739,88 грн., пеню у розмірі 1833,58 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.11.2006 між Управлінням комунального майна та приватизації та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено Договір оренди № 4886 на нежитлові приміщення підвальної частини загальною площею 546,9 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] .Вказані нежитлові приміщення передані за актом приймання-передачі від 02 листопада 2006 року від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економі комунального майна Харківської міської ради до ФОП [PERSON] . Відповідно до умов договору оренди та укладених до нього додаткових угод, якими, в тому числі, змінювались строки дії договору, обчислювався розмір орендної плати, передавалось додатково майно в оренду, а додатковою угодою №13 від 28 лютого 2019 року договір оренди було викладено в новій редакції, передбачалось, що майно передається з метою розміщення магазину з продажу автозапчастин - 33,1кв.м. та в якості підсобного приміщення - 513,8 кв.м. Умовами договору передбачалось щомісячне внесення орендарем орендної плати за користування вищезазначеним приміщенням. Проте, як зазначає позивач, відповідач, всупереч умовам Договору, вносив орендну плату несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 14.11.2019 (день підписання акту приймання - передачі), утворилась заборгованість з орендної плати, яка становить 79739,88 грн. Крім того, умовами договору передбачено, що в разі прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному чи частковому розмірі орендодавець має право на стягнення орендної плати з урахування пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, яка становить 1833,58 грн. Позивач вказує, що на звернення з претензією до відповідача, останній своєю письмовою відповіддю від 07.11.2019 гарантував сплатити виниклу заборгованість по орендній платі ще до 01.05.2020 року, але зазначене не було здійснено. Станом на 28.08.2020 р. відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, але все одно його зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за ним, як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати, а фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном. У зв`язку з викладеним, позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] відзив на позов в установлений законом строк не надав. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомив, судові повістки, направлені за адресою його місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, повернулись до суду з поштовим повідомленням про причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлені, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права та взаємовідносини між сторонами, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, з дотриманням порядку, встановленому главою 11 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.11.2006 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та коммунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та ФОП [PERSON] (орендар) було укладено Договір № 4886 оренди нежитлового приміщення (будівлі) згідно п.п. 1.1, 1.2 умов якого, предметом договору є нежитлові приміщення підвальної частини загальною площею 546.9 кв.м. (майно), що знаходяться за адресою [ADDRESS] (а.с.6-9), яке орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування. Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору оренди №4886 від 02.11.2006, вартість майна складає 494800,00 грн, орендна плата за грудень 2006 року складає 2235,88 грн без врахування індексів інфляції за листопад та грудень 2006 року. Ставка орендної плати становить 8% та 5% за рік. Відповідно до п. 4.4 Договору оренди №4886 від 02.11.2006 орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату. У пункті п. 10.1 Договору оренди №4886 від 02.11.2006 сторони визначили, що договір діє до 02.10.2007. Нежитлові приміщення загальною площею 546.9 кв.м. (майно), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , передані за актом приймання-передачі від 02.11.2006 від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ФОП [PERSON] (а.с. 10). Додатковими угодами №№1 - 13 до Договору № 4886 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 02.11.2006, строк дії договору оренди було пролонговано до 02.01.2020 (а.с. 11-38) Також, додатковими угодами вносились зміни до умов договору № 4886 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 02.11.2006 щодо розміру орендної плати. Так, додатковою угодою №3 від 03.10.2007р. п.п. 3.1 та 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006 викладені в новій редакції та визначено, що орендна плата з 03.10.2007 по 31.10.2007 складає 2681,03 грн. а за листопад 2007 року - 2928,93 грн. Ставка орендної плати з 03.10.2007 року складає 18%, 5% у рік. Додатковою угодою №8 від 02.08.2011 року п.п. 3.1 та 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006 викладені в новій редакції та визначено, що: вартість об`єкту оренди становить 518800 грн станом на 02.07.2012, базова орендна плата становить за вересень 2011 року - 2501,83 грн, ставка орендної плати становить 5%, 18% у рік. Додатковою угодою №9 від 20.02.2013 року внесено зміни до п. 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006, згідно яких орендна плата за січень 2012 року складає 2501,83 грн. Додатковою угодою №10 від 20.07.2014 року, зокрема, внесено зміни до п. 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006, згідно яких, орендна плата за липень 2014 року складає 2807,80 грн. Додатковою угодою №12 від 30.05.2016 року п.п. 3.1 та 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006 викладені в новій редакції та визначено, що: вартість об`єкту оренди становить 977000 грн станом на 31.05.2017, базова орендна плата становить за травень 2016 року - 4711,42 грн, ставка орендної плати становить 5%, 18% у рік. Додатковою угодою №13 від 28.02.2019 року, зокрема, внесено зміни до п. 3.2 Договору № 4886 від 02.11.2006, згідно яких, базова орендна плата за березень 2018 року складає 5286,68 грн. Орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця відповідно до п.3.5. Договору № 4886 від 02.11.2006 в редакції додаткової угоди до договору № 13 від 28.02.2019. Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно. Орендар сплачує орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності згідно з п. 3.6. Договору № 4886 від 02.11.2006 в редакції додаткової угоди до договору № 13 від 28.02.2019 Відповідно до пункту 3.7. Договору в редакції додаткової угоди № 13 від 28.02.2019, орендна плата, перераховується на бюджетний рахунок управління державної казначейської служби. Додатковою угодою №14 від 12.04.2019 року, внесено зміни до п. 3.2 Договору №4886 від 02.11.2006, згідно яких, базова орендна плата за грудень 2018 року складає 10712,32 грн.(а.с.39) 14.11.2019 нежитлові підвальні приміщення, загальною площею 546,9 кв.м, розташовані у житловому по [ADDRESS] за актом приймання передачі передані від ФОП [PERSON] до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (договір оренди №4886 від 02.11.2006) (а.с. 40). Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Стаття 626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, у відповідності до ст. 599 ЦК України, припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. За приписами ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Як було вказано вище, відповідно до п. 4.4. Договору в редакції додаткової угоди № 13 передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (у грошовій формі). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував належним чином у встановлений строк свої договірні зобов`язання щодо сплати орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення (будівлі) №4886 від 02.11.2006, у зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем станом на 14.11.2019 (день підписання акту приймання -передачі майна), утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 79739,88 грн., згідно розрахунку суми заборгованості по орендній платі за Договором оренди №4886 від 02.11.2006. Листом від 07.11.2019 ФОП [PERSON] гарантував сплатити виниклу заборгованість зі сплати орендної плати за договором №4886 від 02.11.2006 до 01.05.2020. Однак, станом на момент звернення позивачем до суду із даним позовом, докази погашення відповідачем заборгованості зі сплати орендної плати за договором №4886 від 02.11.2006 в матеріалах справи - відсутні. Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 28.08.2020 державним реєстратором внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] , дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності 28.08.2020, номер 2004800060001243075. Відповідно до ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Суд зазначає, що як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Тобто, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Таким чином, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Аналогічні висновки викладені у пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 та у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц. Як було встановлено судом, ФОП [PERSON] , оскільки не спростовано відповідачем, останній належним чином не виконав зобов`язань зі сплати орендної сплати за договором №4886 від 02.11.2006 та не погасив заборгованість у розмірі з орендної плати у розмірі 79739,88 грн. У зв`язку з чим, не зважаючи на припинення [PERSON] підприємницької діяльності, його зобов`язання зі сплати орендної плати за договором №4886 від 02.11.2006 не припинились. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради заборгованості з орендної плати за договором оренди №4886 від 02.11.2006 р. у розмірі 79739,88 грн. - є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконай у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом) Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 7.3. Договору №4886 від 02.11.2006 р. в редакції додаткової угоди до нього № 13 від 28.02.2019 передбачено, що у разі прострочення Орендарем виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі чи частково, нарахування та стягнення пені проводиться до моменту сплати основної боргу у встановленому п. 3.10. порядку незалежно від строку та моменту, коли зобов`язання повинно було бути виконано. Пунктом 3.10 Договору №4886 від 02.11.2006 р. в редакції додаткової угоди до нього № 13 від 28.02.2019 встановлено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку Україні, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день проплати). У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі, першочергово погашається пеня, а після цього сплачується основна сума боргу з орендної плати (п. 3.11. Договору №4886 від 02.11.2006 р. в редакції додаткової угоди до нього № 13 від 28.02.2019). Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що відповідачами не спростовано порушення ним зобов`язання зі сплати орендної плати, суд вважає, що позивач правомірно нарахував відповідачу пеню, яка, згідно наданого позивачем розрахунку, здійсненого у відповідності до вимог Цивільного кодексу України та умов Договору №4886 від 02.11.2006 р., становить 1833,58 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1833,58 грн пені є правомірними та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача На підставі викладеного,

Outcome: approved