Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

У листопаді 2018 року КП «Водоканал» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], та користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.06.2013 року по 31.10.2018 року утворилась заборгованість в сумі 19584 грн. 48 коп. Просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. Ухвалою суду від 24.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у визначений судом строк відзив на позов або зустрічний позов не подали. Як вбачається з довідок Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 23.01.2019 року, [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 14), саме за цією адресою відповідачі повідомлялися про розгляд справи. З довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 23.01.2019 року, вбачається, що [PERSON][INFO] народження, померла [INFO] (а.с. 13). Рекомендовані листи відповідачами не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв'язку «За закінченням строку зберігання»(а.с.21, 30). Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 05.03.2019 року, тому суд вважає за можливе розглянути справу, на підставі документів наявних у матеріалах справи, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надали, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення, на неї відкритий особистий рахунок № [NUMBER]. Зазначені послуги надаються КП «Водоканал». В зазначеній квартирі станом на 23.01.2019 року зареєстровані та проживають по теперішній час відповідачі [PERSON], [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.06.2013 року по 31.10.2018 року мається заборгованість по оплаті за послуги холодного водопостачання і водовідведення в сумі 19584 грн. 48 коп. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20, ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги нараховується щомісячно. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.30 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв'язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] як споживачі житлово-комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов'язання, щодо оплати спожитих послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період 01.06.2013 року по 31.10.2018 року в сумі 19584 грн. 48 коп., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів. При цьому, суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого водопостачання і водовідведення, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення. Крім того, суд враховує, що відповідачі в судове засідання не прибули, жодних заперечень щодо істотних для даної справи обставин та відзив на позов не подали. Щодо стягнення заборгованості з [PERSON], суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки [PERSON] померла. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial