Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказувала, що з 27.12.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який 26.03.2008 року було розірвано. Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач фактично зник з їхнього життя, оскільки ухилявся від виконання батьківських обов`язків, не цікавився станом здоров`я та життя сина, не проявляє батьківської уваги та піклування. Дитина не бачила свого батька з 2008 року, відповідач не проявляє жодного бажання бачитися з сином, не збирається налагоджувати контакт з сином, спілкуватися з ним та піклуватися про нього, має заборгованість з виплати аліментів. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позивач просить позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] , виключити відповідача з актового запису як батька та стягнути з відповідача в примусовому порядку заборгованість по аліментам. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, відповідач також повідомлявся через офіційний веб-сайт судової влади України, однак жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Треті особи - орган опіки та піклування Казанківської РДА в Миколаївській області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Казанківської селищної ради, участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, позовні вимоги підтримали та не заперечували проти їх задоволення. Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали суду висновок згідно якого вважали за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданим 12.10.2004 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 18). Батьки неповнолітнього [PERSON] в період з 27.12.2003 року по 26.03.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровської області, що підтверджується копією вказаного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). Як стверджувала позивач, після розірвання шлюбу відповідач з сім`єю не проживає. Вона разом з сином [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 19) та даними висновку органу опіки та піклування Казанківської райдержадміністрації, складеного на основі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON] (а.с. 54). Як вбачається з матеріалів справи стосовно відповідача відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-220 від 16.03.2009 року на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.03.2009 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері [PERSON] (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-220 від 16.03.2009 року ГТУЮ у Дніпропетровській області Центрально - Міського ВДВС м. Кривий Ріг, станом на 29.10.2019 року складає 147 754,93 грн., (а.с. 51-52). Загальний розмір заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.03.2021 року становить 201690,43 грн. (а.с. 127). Судом встановлено, що відповідача [PERSON] оголошено в розшук (а.с. 128). Як вказувала позивач, [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , не цікавиться його життям та здоров`ям, не проявляє батьківської уваги та піклування, не виявляє навіть бажання бачитися з сином, налагодити контакт з дитиною, спілкуватися з ним. Відповідач до суду жодного разу не з`явився, вказані обставини не заперечив, своєї думки щодо позбавлення батьківських прав та стягнення заборгованості по аліментам не спростував. Орган опіки та піклування Казанківської райдержадміністрації надав суду висновок від 13.08.2018, в якому зазначив, що дитина проживає з матір`ю [PERSON] , яка створила належні умови для життя та розвитку дитини, бере активну участь у житті школи та класу, де навчається неповнолітній [PERSON] , а батько дитини, після розірвання шлюбу, з сім`єю не проживає, не приймає участі у житті та вихованні сина (а.с. 16-17). Відповідно до висновку виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради № 8/33-765 від 15.03.2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина (а.с. 120-121). Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] , будучи повнолітньою, дієздатною особою, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання сина, прийняття участі у його житті та вихованні, самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не проявляє батьківської турботи та піклування, участі в житті сина не приймає, долею дитини не цікавиться, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2021 року [PERSON] має загальну заборгованість по аліментам в сумі 201690 грн. 43 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2375,13 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за подачу позову про позбавлення батьківських прав, виключення відповідача з актового запису як батька та стягнення в примусовому порядку заборгованість по аліментам.

Outcome: approved