Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] пред'явила в суді позов, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати з нього аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень, щомісячно до повноліття дитини, з дня подання позовної заяви до суду. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 26 жовтня 2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згоди щодо утримання дочки вони не досягли. Дохід відповідача не регулярний. Спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, останні півроку разом не проживають, шлюб існує формально. Примирення між ними неможливе. У судове засідання сторони не з'явилися, на адресу суду спрямували заяви з проханням справу слухати у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з такого. Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю (а.с. 8, 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, вони як сім'я не проживають, не бажають примиритися, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити їх інтересам. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків або у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. Докази про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. З цих підстав аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відомості на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Діючи в інтересах дитини, зважаючи, що відповідач не оспорив позову в частин розміру аліментів, які позивачка просить стягувати з його доходів, - суд стягує аліменти в розмірі у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати позивачки за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду за вимогу про стягнення аліментів, у розмірі 640 грн. 00 коп., слід стягнути з відповідача в дохід держави. Слід допустити до негайного виконання рішення суду, в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: approved