Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2013 року залишено без змін. З заяви вбачається, що на виконання зазначеного рішення суду 08 квітня 2014 року було видано виконавчі листи, які пред`явлено на виконання до Другого відділу ДВС м. Хмельницький. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року замінено стягувача у справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. У лютому 2021 року представник [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33124 гривні 40 копійок. У матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал» про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Зазначено про те, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33124 гривні 40 копійок є не співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року відмовлено в прийняті додаткового рішення в справі. Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості (т. 2, а.с. 23-25). Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33124 гривні 40 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року відмовлено в прийняті додаткового рішення в справі (т. 2, а.с. 84-85). Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2, а.с. 135-142). Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання професійної правничої допомоги від 10 листопада 2020 року (т. 2, а.с. 30), ордер на надання правничої допомоги від [PERSON] на [PERSON] (т. 1, а.с. 228), акти № 1, № 2 та № 3 виконаних робіт від 30 листопада 2020 року, 31 грудня 2020 року та 29 січня 2021 року (т. 2, а.с. 31-33), прибутковий ордер № 1/1 від 01 грудня 2020 року на суму 12063 гривні 72 копійки (т. 2, а.с. 34), прибутковий ордер № 4/1 від 04 січня 2021 року на суму 4034 гривні (т. 2, а.с. 35), прибутковий ордер № 29/1 від 29 січня 2021 року на суму 17026 гривень 68 копійок (т. 2, а.с. 36). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У матеріалах справи міститься клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал» про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Зазначено про те, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 33124 гривні 40 копійок є не співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (т. 2, а.с. 64-66). Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 закону). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19. Вбачається, що заявник просить стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу при розгляді заяви товариства про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Представником [PERSON] було подано до суду заперечення проти заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (т. 2, а.с. 2-5), а також останній приймав участь в судових засіданнях від 18 листопада 2020 року (т. 1, а.с. 240-241) та від 28 січня 2021 року (т. 2, а.с. 19-20). З актів виконаних робіт, наданий суду представником [PERSON] , вбачається, що загальна сума таких витрат визначена ним у розмірі 33124 гривні 40 копійок. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved