Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради Київської області (далі «Позивач») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості з орендної плати та штрафних санкцій. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 20.04.2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №309, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 43,7 кв.м, розташоване в підвалі чотирнадцятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.2.1. договору передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому - передачі. Тому, вказане нежитлове приміщення було фактично передано Відповідачу за актом прийому-передачі у день укладення договору, тобто 20.04.2017 року. Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.08.2017 року до договору, площу нежитлового приміщення переданого в оренду було збільшено, вона склала 52 кв.м. Згідно п.3.1 договору, розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 907,46 грн. (в т. ч. ПДВ 151,24 грн.) за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься. Згідно з п.3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць. Відповідно до п.10.1 договору, цей договір діє по 30.11.2019 року (з урахуванням змін та доповнень до договору), але приміщення було фактично повернуто Відповідачем з оренди 14.02.2020 року на підставі Акту прийому-передачі. Пунктом 3.5 договору передбачено, сплату орендарем орендної плати по день фактичного звільнення об`єкта оренди та передачі його орендодавцю за актом прийому- передачі включно. Порушуючи вищевказані вимоги закону, а також пункт 4.2 договору, Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати за користування орендованим майном своєчасно та в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг з орендної плати за період з 01.10.2018 року по 30.04.2020 рік, який становить 22 975 31 грн. До теперішнього часу Відповідачем борг не погашено, тому Позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на ст.ст.526, 610-612, 625 ЦК України, просив стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 21 455 86 грн. та пеню в розмірі 1 519, 45 грн.\~ Ухвалою суду від 25.05.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.49). 07.12.2020 року у судове засідання представник Позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником Позивача через канцелярію суду було зареєстровано клопотання про розгляд справи без його, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.67). 23.06.2020 року, 03.09.2020 року, 21.10.2020 року та 07.12.2020 року у судове засідання Відповідач\~ у\~ судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.51, 57, 63). Відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.\~\~\~ В зв`язку з тим, що сторони не\~ з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 20.04.2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди №309 нежитлового приміщення (а.с.20-21). Згідно з п.2.1. договору передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому - передачі. Тому, вказане нежитлове приміщення було фактично передано Відповідачу за актом прийому-передачі у день укладення договору, тобто 20.04.2017 року (зворот а.с.22). Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.08.2017 року до договору, площу нежитлового приміщення переданого в оренду було збільшено, вона склала 52 кв.м. (а.с.24). Згідно п.3.1 договору, розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» і становить 907,46 грн. (в т. ч. ПДВ 151,24 грн.) за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься (а.с.22). Згідно з п.3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць. Відповідно до п.10.1 договору, цей договір діє по 30.11.2019 року (з урахуванням змін та доповнень до договору), приміщення було фактично повернуто Відповідачем з оренди 14.02.2020 року на підставі Акту прийому-передачі (а.с.25). Пунктом 3.5 договору передбачено, сплату орендарем орендної плати по день фактичного звільнення об`єкта оренди та передачі його орендодавцю за актом прийому- передачі включно.\~ Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі за фізичною особою підприємцем [PERSON] до договору оренди нежитлового приміщення №309 від 20.04.2017 року станом на 30.04.2020 року становить: загальна сума заборгованості 22 975,31 грн. в тому числі заборгованість з орендної плати 21 455,86 грн. та пеня 1 519,45 грн. (а.с.26-28). Крім того, на адресу Відповідача Позивачем направлялася претензія №01-20/22 від 11.03.2019 року, з вимогою про погашення заборгованості зі спати орендної плати про, що свідчить список №103 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих відправлень (а.с.34).\~ З 27.12.2018 року Відповідач [PERSON] припинила свою господарську діяльність, як фізична особа-підприємець, даний факт підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.35-38). Рішенням Білоцерківської міської ради від 17.05.2012 року №602-25-VI «Про реорганізацію управління комунальної власності Білоцерківської міської\~ ради» управління комунальної власності Білоцерківської міської ради реорганізоване з 01.08.2012 року у відділ комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради. Відповідно до п.1.6 Положення про відділ комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, затвердженого рішенням Білоцерківської міської ради від 21.06.2012 року №633-27-VI відділ є правонаступником управління комунальної власності Білоцерківської міської ради по усім майновим та немайновим правам та обов`язкам. Відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 22.08.2013 року № 1026-45-У1 «Про реорганізацію відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської\~ ради» з 01.11.2013 року вказаний відділ було реорганізовано в Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради. Відповідно до п. 1.6 Положення про управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, управління є правонаступником відділу комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради по усім майновим та немайновим правам та обов`язкам. Також суд погоджується з наданим Позивачем розрахунком, згідно з яким заборгованість з орендної плати складає 21 455,86 грн., зі сплати пені 1 519,45 грн., а всього 22 975,31 грн. Розглядаючи дану цивільну справу суд також керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з ч.1, 5 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Частина 3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановлює обов`язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Відповідно до ст.19 вказаного Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Крім того, на підставі приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою ЄСПЛ до такого майна відноситься й нерухоме майно і грошові кошти. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. З Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути 22 975,31 грн. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати які поніс Позивач при зверненні до суду в розмірі 2 102,00 грн., підлягають стягненню з Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved