Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У лютому 2015 [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом, який обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить 2/3 часки у житловому будинку [ADDRESS]. Відповідач успадковані ним 1/3 частки будинку не оформив. Частки не виділені в натурі. Зважаючи на порядок користування будинком та відсутність між нею і відповідачем домовленості щодо поділу будинку в натурі, просила виділити в натурі належні їй 2/3 частки, а саме: кімнату 1-6 площею 13,7 м.кв., кімнату 1-3 площею 10,8 м.кв., кімнату 1-7 площею 9,2 м.кв., кімнату 1-1 площею 8,5 м.кв., кімнату 1-2 площею 4,8 м.кв. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов. Позивач пояснила, що добровільно провести розподіл будинку вони з відповідачем не можуть. З огляду на план будинку, що наявний у технічному паспорті, та встановлений порядок користування будинком запропонувала викладений у позовній заяві варіант виділу. Відповідач у судовому засіданні 24 лютого 2015 року позов не визнав, фактично погодився на запропонований позивачем варіант виділення частки позивача. Пояснив, що належну йому частку у будинку він не оформив, фактично користування будинком відбувається у такому варіанті, як запропоновано позивачем, крім того, він має намір провести добудову до тих кімнат, якими він користується. У наступні судові засідання не з'являвся, будучи належним чином з урахуванням положень ч. 4, ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) повідомленим про їх місце і час. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд задовольнив позов повністю з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 316 і ч. ч. 1 і 2 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статями 355, 356 ЦК України визначено, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Сторони у справі та [PERSON] є спадкоємцями у рівних частинах майна [PERSON] Позивач [PERSON] успадкувала та оформила на своє ім'я право власності на 1/3 частки у спадковому будинку [ADDRESS], інші 1/3 части отримала в дарунок від спадкоємця [PERSON] та є власником 2/3 часток у вказаному будинку. Відповідач [PERSON] належні йому 1/3 частки вказаного майна не оформив, реєстрацію права власності на своє ім'я не провів. Такі обставини стверджуються матеріалами спадкової справи на ім'я [PERSON], заведеної приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Олейніковою О.В., копією рішення Ковельського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року про визнання в порядку спадкування за [PERSON], [PERSON] права власності на вказаний будинок, договором дарування частки будинку від 26 січня 2015 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень. З пояснень сторін встановлено, що у фактичному користуванні кожного із них перебувають такі приміщення у будинку [ADDRESS] згідно з планом у технічному паспорті на цей об'єкт нерухомого майна: позивача - 1-1 коридор, площею 8,5 кв.м., 1-2 ванна площею 9,2 кв.м., 1-7 кухня площею 9,2 кв.м., 1-6 кімната площею 13,7 кв.м., 1-3 кімната площею 10,8 кв.м.; відповідача - 1-4 кімната площею 13,5 кв.м., 1-5 кімната площею 17,4кв.м. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна або про його поділ сторонами не укладено і за відсутності реєстрації права власності за відповідаем на частку у вказаному майні укладення такого не можливе. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Тобто, з урахуванням наведеної норми закону та встановлених обставин у позивача наявне право на виділ у натурі належної їй частки у будинку [ADDRESS]. Ухвалою суду від 24 лютого 2015 року у даній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про можливий варіант виділення частки позивача із указаного будинку. Відповідно до висновку №7313 судової будівельно-технічної експертизи від 22 червеня 2015 року, виходячи з об'ємно-планувальних рішень житлового будинку та можливості забезпечення співвласників приміщеннями, що відповідають за площами та розмірами вимогам діючих будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», запропоновано такий варіант виділення частки співвласника 2/3 ідеальних часток [PERSON]: 1-1 коридор, площею 8,5 кв.м., 1-2 ванну площею 4,8 кв.м., 1-7 кухню площею 9,2 кв.м., 1-6 кімнату площею 13,7 кв.м., 1-3 кімнату площею 10,8 кв.м.; співвласнику 1/3 ідеальної частки [PERSON] виділити: 1-4 кімната площею 13,5 кв.м., 1-5 кімната площею 17,4кв.м., якому необхідно прибудувати допоміжні приміщення коридору та санвузла із самостійним входом, а в приміщенні 1-4 здійснити перепланування із влаштуванням перегородки для приміщень кухні 1-4 площею 8,1 кв.м. та коридору 1-4* площею 5,4кв.м., для відокремлення виділеної частини житлового будинку замурувати дверний отвір між кімнатами 1-6 і 1-5. Обом співвласникам необхідно влаштувати автономні інженерні мережі. Запропонований варіант розподілу індивідуального житлового будинку проведено з відхиленням від ідеальних часток співвласників, реальні частки співвласника [PERSON] становить 64 %, співвласника [PERSON] - 36%. Після проведення експертизи сторона позивача не наполягала на стягненні із відповідача грошової компенсації внаслідок відступлення від ідеальних часток при виділі частки позивача. Зважаючи на розміри ідеальних часток кожного із співвласників, порядок користування вказаним будинком, який склався між ними, виділення частки позивача з урахуванням запропонованого експертом варіанту є доцільним. На підставі ст. ст. 16, 316, 319, 355, 356, 364 ЦК України,

Outcome: approved