Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в м. Новоград-Волинський Житомирської області, по вул. Коротченка, 2 (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері [PERSON], яка померла 05.12.2014 року, відкрилась спадщина, що складається, окрім іншого майна, з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, представник відповідача поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.12.2014 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина, окрім іншого, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Відповідно до Акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 24.03.1994 року, Будинок належав померлій. Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги. 29.04.2015 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, в якому вказано характеристику, квадратуру та всі параметри обєкту нерухомості, зокрема він побудований у 1988 році, має загальну площу приміщень 186,2 кв.м. та господарські будівлі і споруди: підвал «А1», мансарду «А2», прибудову «а», гараж «Б», сарай «В», убиральню «Д». Останні розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком і відповідно до положень ст.ст. 186, 381 ЦК України є приналежністю головної речі (будинку). Після смерті матері позивач спадщину прийняла та 14.12.2015 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, в тому числі і на земельну ділянку, на якій розташований Будинок, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса від 14.12.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя спадкодавець правомірно набула на Будинок право власності, відкрито користувалася ним, закінчивши його будівництво та ввівши в експлуатацію, в подальшому отримала Державний акт на землю під Будинком, однак сам Будинок не зареєструвала в органах державної реєстрації в порядку, визначеному на час його будівництва. З введенням в дію з 1 січня 2013 року нової редакції Закону державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться за заявочним принципом і, крім інших, лише тих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства України, яке діяло на час їх виникнення. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті матері [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved