Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У лютому 2020 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої вказували на те, що вони є громадянами Італії та зареєстровані як кандидати в усиновлювачі в Міністерстві соціальної політики України за №М-03104 від 12 листопада 2019 року. При цьому зазначали, що вони є подружжям та перебувають у шлюбі з 05 липня 2013 року. Мають достатні фінансові ресурси, [PERSON] є найнятим працівником Національного союзу пенсіонерів банку Неаполя за кваліфікацією службовець і отримав загальний прибуток в сумі, яка дорівнює 20 000,00 Євро за рік, а [PERSON] є найнятим працівником Комуни Неаполя за кваліфікацією агента муніципальної поліції і отримала загальний прибуток в сумі, яка дорівнює 16 000,00 Євро за рік. Вони проживають у квартирі, яка є власністю заявниці [PERSON] та розташована у [ADDRESS] , загальною площею 87 м.кв., з яких 75 м.кв. житлова, балкон 8 м.кв. та сад, приблизно 150 м.кв. Згідно медичних висновків мають добрий стан здоров`я. Також в обґрунтування заяви зазначали, що з дитиною [PERSON] вони вперше познайомилися коли остання приїздила до Італії на оздоровлення та проживала в їхній родині. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] від 16 листопада 2009 року серії [NUMBER] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Однак, рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2014 року у [PERSON] , 1975 р.н., відібрано її малолітніх дітей, без позбавлення її батьківських прав, а згідно рішення Сторожинецького районного суду від 21 вересня 2017 року матір дитини позбавлено батьківських прав відносно її дітей. З 21 лютого 2014 року [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а з 23.11.2017 року на обліку дітей, які можуть бути усиновлені. Крім того, зазначали, що [PERSON] , [INFO] має встановлений діагноз «Вроджений вивих головки правої стегнової кістки. Укорочення правої нижньої кінцівки. Різко порушена функція опорно-рухового апарату». Має статус дитини з інвалідністю. З метою лікування дитини, Сторожинецькою районною державною адміністрацією [PERSON] , [INFO] , вихованці дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] , надано дозвіл від 20 жовтня 2016 року № 1733/01-23 на виїзд за кордон (Республіка Італія) на лікування та здійснення операційного втручання з 25.10.2016 року по 24.10.2017 року. В подальшому, з метою продовження курсу лікування та реабілітації малолітній [PERSON], Сторожинецькою районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надані дозволи від 25.10.2017 року № 1978/01-23, від 23.04.2018 року № 726/01-23, від 19.07.2018 року № 1305/01-23, № 2013/01-23, від 29.05.2019 року № 1201/01-38 та від 29.08.2018 року № 1815/01-38 на продовження терміну перебування в Республіці Італія. Загалом дитина проходила лікування та курси реабілітації в Італії з 25.10.2016 року по 15.01.2020 рік. За спільною згодою прийомних батьків та дитини в період лікування та реабілітації [PERSON] проживала в їх сім`ї, вони опікувалися дитиною, яка перебувала на контролі Генерального консульства України в Неаполі. Вказували, що їм відомо про наявність братів та сестри у [PERSON] та про рішення адміністрації про їх роз`єднання з [PERSON]. Крім того, дитина [PERSON] надала свою згоду на її усиновлення заявниками. З правовими наслідками усиновлення та станом здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , вони ознайомлені та бажають їх усиновити. На підставі вищевикладеного просили ухвалити рішення про усиновлення ними малолітньої громадянки України [PERSON] , [INFO] , а також зобов`язати Сторожинецький відділ реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. В судовому засіданні заявники, за участю перекладача, заяву підтримали, надали пояснення аналогічні її змісту та просили про її задоволення. Представники заінтересованих осіб Служби у справах дітей ЧМР та Центру соціально-психологічної реабілітації дітей в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви з підстав викладених у заяві, вказуючи на те, що усиновлення малолітньої дитини відповідає її найкращим інтересам та буде позитивним для її подальшого виховання і розвитку. Представник Міністерства соціальної політики, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести у відсутності представника Міністерства та ухвалити рішення, яке б відповідало інтересам дитини. Заслухавши пояснення заявників, представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява є обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 293 ЦПК України, розгляд заяв про усиновлення дитини проводиться в порядку окремого провадження. Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення дитини особами без громадянства, що постійно проживають за межами України, або іноземцями, крім документів, зазначених у частині другій цієї статті, додаються дозвіл уповноваженого органу виконавчої влади, висновок компетентного органу відповідної держави про умови їх життя і можливість бути усиновлювачами, дозвіл компетентного органу відповідної держави на в`їзд усиновленої дитини та її постійне проживання на території цієї держави, зобов`язання усиновлювача, оформлене в нотаріальному порядку, про надання представникам дипломатичної установи України за кордоном інформації про усиновлену дитину та можливості спілкування з дитиною. Документи усиновлювачів, які є громадянами інших держав, мають бути у встановленому законодавством порядку легалізовані, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Такі документи повинні бути перекладені українською мовою, а переклад має бути засвідчений нотаріально ( ч. 5 ст. 311 ЦПУ України). При цьому, положеннями ч. 1 ст. 313 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 313 ЦПК України суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. В ході розгляду справи судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] є громадянами Італійської Республіки, що підтверджується копіями відповідних паспортів, які у визначеному законом порядку легалізовані(а.с. 46-51). З 05 липня 2013 року заявник перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, перекладеним на українську мову та переклад засвідчений нотаріально, тобто у визначеному законом порядку легалізовані (а/с 52-54). Від шлюбу власних дітей не мають. Крім того, рішенням суду Неаполя у справах неповнолітніх від 14 грудня 2016 року подружжя [PERSON] та [PERSON] оголошено придатним до усиновлення однієї або більше дітей іноземного походження, якщо вони брати/сестри, з якими вікова різниця складатиме, відповідно до закону, не менше 18 років та не більше 45 років (а.с. 59-65). Дане рішення суду у визначеному законом порядку перекладено на українську мову та переклад засвідчений нотаріально, тобто у визначеному законом порядку легалізоване. Також судом, в ході розгляду справи встановлено, що на підставі соціального і психологічного звіту від 11 липня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] вирішили усиновити дитину після того, як в рамках «Чорнобильського проекту» в грудні 2015 року та в червні 2016 року приймали в себе шестирічну дівчинку з України, хвору на дисплазію кульшового суглоба, у зв`язку з чим дитина потребує хірургічного втручання. Саме це стало рішучим мотивом подружжя щодо усиновлення. Кандидати в усиновлювачі висловлюють готовність до прийняття дітей з юридичним ризиком, до так званого м`якого усиновлення, у випадку наявності братів, вони готові усиновити кількох дітей, але з урахуванням дітей з України, також подружжя готове до прийняття дітей-жертв сексуального насильства. Щодо дітей з особливими потребами, вони готові до прийняття таких дітей, якщо їх патології не заважатимуть їм бути достатньо самостійними (а.с. 70-81). При цьому, вирішуючи питання щодо відповідності заявників вимогам закону, які б надавали їм можливість бути усиновлювачами, судом встановлено наступне. Так, заявники [PERSON] та [PERSON] є подружжям, яке проживає у квартирі, що належить на праві власності заявниці [PERSON] та розташована у [ADDRESS] . Загальна площа данного помешкання складає 87 м. кв., з яких 75 м. кв. житлова площа, також є балкон 8 м. кв. та сад 150 м. кв. Квартира складається з вітальні-кухні, трьох спальних кімнат та ванної кімнати, що засвідчено архітектором [PERSON] , який зареєстрований в колегії архітекторів провінції Неаполь за номером 3466, власник бюро в [ADDRESS] . Факт належності заявникам нерухомого майна підтверджено належними доказами, які наявні у матеріалах справи, перекладені у визначеному законом порядку на українську мову та переклад засвідчений нотаріально,тобто у визначеному законом порядку легалізовані (а.с. 108-110). Крім того, матеріально сім`я заявників забезпечена, [PERSON] є працівником Національної спілки пенсіонерів банку Неаполя за кваліфікацією службовець і за останні шість місяців отримав прибуток в сумі, яка дорівнює 8 544 євро (а.с. 83-85). [PERSON] є працівником Комуни Неаполя за кваліфікацією агента муніципальної поліції і отримала з січня 2019 року по червень 2019 рік загальний прибуток в сумі, яка дорівнює 13 643,70 євро. Даний факт також підтверджено належними доказами, які містяться у матеріалах справи та які перекладені у визначеному законом порядку на українську мову та переклад засвідчений нотаріально, тобто у визначеному законом порядку легалізовані (а.с. 86-87). Подружжя веде здоровий спосіб життя, захворювань, які б перешкоджали усиновленню дітей, в [PERSON] та [PERSON] немає, що підтверджується висновками про стан здоров`я кандидатів в усиновлювачі від 26.04.2019 року, а також їх перекладом на українську мову, який засвідчений нотаріально та у визначеному законом порядку легалізовано (а.с.89-93). Відповідно до загальних довідок з судової картотеки № 37760/2019/R та № 37740/2019/R відомості про [PERSON] та [PERSON] в банку даних судової картотеки відсутні (а.с. 94-99). Оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що громадяни Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] відповідають усім вимогам закону щодо надання їм можливості для здійснення усиновлення дитини. Крім того, як установлено судом, за направленням, виданим Міністерством соціальної політики України від 27 січня 2020 року № 1066/0/290-20 [PERSON] та [PERSON] у присутності начальника відділу опіки і піклування служби у справах дітей Чернівецької міської ради Кондрат Г.Б. та директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації Янчук Ж. С. в приміщенні Центру познайомилися з малолітньою [PERSON] , [INFO] , про що складено акт про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною від 28 січня 2020 року (а.с. 27, 28). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниками дотримано визначену законом процедуру усиновлення, вони діяли відповідно до правил Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 року № 905, відповідно до яких ведеться облік кандидатів в усиновлювачі та визначено дії, що передують усиновленню. Також в ході розгляду справи, судом встановлено, що малолітня [PERSON] має усі правові підстави для усиновлення. Зокрема, на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2014 року малолітня [PERSON] залишилася без батьківського піклування в зв`язку з тим, що даним рішенням суду була відібрана від матері без позбавлення її батьківських прав (а.с. 11-12). При цьому, відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19.04.2011 р. № 00008959238 (а.с. 10). В подальшому, відповідно до розпорядження голови Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 26 лютого 2014 року № 32 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13), а розпорядженням голови Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23 травня 2014 року малолітню [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14-15). Як убачається із висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 20 січня 2020 року малолітня [PERSON] має встановлений діагноз: вроджений вивих головки правої стегнової кістки; укорочення правої нижньої кінцівки; різко порушена функція опорно-рухового апарату (а.с. 24-25). У зв`язку із станом здоров`я дитини, Сторожинецькою районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування дитині, позбавленій батьківського піклування, [PERSON] , 20 жовтня 2016 року надано дозвіл № 1733/01-23 на виїзд за кордон в Республіку Італію на лікування та здійснення операційного втручання з 25.10.2016 року по 24.10.2017 рік в супроводі матері-виховательки [PERSON] На підставі розпорядження голови Сторожинецької районної державної адміністрації від 20.02.2017 року № 63 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батьків - вихователів з дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] вибувають діти-вихованці та змінюється статус дитячого будинку сімейного типу на статус прийомної сім`ї, де [PERSON] залишається на вихованні та спільному проживанні до закінчення нею курсу лікування в країні Італія (а.с. 16-17). В подальшому, рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.09.2017 року, громадянка [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18-20), у зв`язку із чим на підставі повідомлення служби у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23 жовтня 2017 р. № 18.02-06 [PERSON] , [INFO] , взята на місцевий облік дітей, які можуть бути усиновлені (а.с. 21). Також у судовому засіданні встановлено, що з метою продовження курсу лікування та реабілітації малолітній [PERSON], Сторожинецькою районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, надані дозволи від 25.10.2017 року №1978/01-23, від 23.04.2018 року №726/01-23, від 19.07.2018 року №1305/01-23, від 30.10.2018року № 2013/01-23, від 29.05.2019 року № 1201/01-38 та від 29.08.2018 року № 1815/01-38 на продовження терміну перебування в Республіці Італія. Загалом дитина проходила лікування та курси реабілітації в Італії з 25 жовтня 2016 року по 15 січня 2020 рік. За спільною згодою прийомних батьків та дитини в період лікування та реабілітації [PERSON] проживала в сім`ї благодійників [PERSON] та [PERSON] , які опікувались дитиною та перебували на контролі Генерального консульства України в Неаполі. Після тривалого лікування та повернення в Україну [PERSON] згідно із розпорядженням голови Сторожинецької районної державної адміністрації від 15 січня 2020 року № 25 відрахована з числа прийомних дітей із прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із погіршенням їх стану здоров`я та як результат ліквідації їхньої прийомної сім`ї (а.с. 22). На підставі вищевказаного розпорядження та за направленням служби у справах дітей Чернівецької облдержадміністрації від 15.01.2020 року № 1 [PERSON] влаштована в центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької облдержадміністрації. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20 січня 2020 року, наданого обласним комунальним некомерційним підприємством «Чернівецька обласна дитяча клінічна лікарня», малолітній [PERSON] встановлено діагнози - вроджений вивих головки правої стегнової кістки, короткозорість середнього ступеня (шифри за МКХ-10: Q 67.0; Н 52.1). У дитини наявна інвалідність внаслідок встановленого діагнозу: вроджений вивих головки правої стегнової кістки; coxa vara; укорочення правої нижньої кінцівки; стан після оперативного лікування; різке порушення функції опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою-висновком ЛКК від 10.02.2020 року № 14, виданою обласним комунальним некомерційним підприємством «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (а.с. 24, 25). Крім того, судом встановлено, що з метою реалізації права дитини на сімейне виховання службою у справах дітей Сторожинецької райдержадміністрації були вжиті вичерпні заходи щодо пошуку кандидатів для влаштування дитини в сім`ю. Так, [PERSON] разом з братами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сестрою [PERSON] , [INFO] , були влаштовані на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] Однак, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я батьків вихователів з даного дитячого будинку сімейного типу вибули діти-вихованці, окрім [PERSON] , оскільки вона продовжувала курс лікування в країні Італія (ДБСТ переведено в статус прийомної сім`ї). Після повернення в Україну [PERSON] вибула з прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з її ліквідацією з причини стану здоров`я прийомних батьків. Для воз`єднання родинних зв`язків влаштувати [PERSON] в дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] , де виховується сестра [PERSON] , немає можливості, так як в ньому проживають 10 дітей-вихованців. Влаштувати [PERSON] в прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] , де виховується брат [PERSON] , також не вбачається можливим, у зв`язку з віком прийомних батьків та неспроможністю забезпечити обстеження, хірургічне втручання та післяопераційну реабілітацію в країні Італія. Крім того, бажаючих кандидатів в усиновлювачі, які перебувають на обліку в службі у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації, усиновити дітей з великої родинної групи такого віку та за станом здоров`я, немає. Анкети дітей були розміщені на порталі « Сирітсву -ні!» та на сайті Міністерства соціальної політики, що підтверджується довідкою про вжиття всіх вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім`ю громадян України від 03 лютого 2020 року № 115/16.02-10, наданою службою у справах дітей Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області (а.с. 30-31). Також судом встановлено що, у малолітньої [PERSON] є неповнолітні брат [PERSON] , [INFO] , та сестра [PERSON] , [INFO] , які виховуються в сім`ях громадян України та мають можливість спілкуватися та підтримувати родинні зв`язки. Громадяни Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] знають про наявність у дитини брата та сестри тому, зобов`язуються забезпечити [PERSON] побачення, спілкування з рідними та повідомляти про зміну місця проживання не приховуючи факт усиновлення. Сторожинецькою районною державною адміністрацією Чернівецької області, як органом опіки та піклування, надано висновок від 05.02.2020 року № 246/01-38 про доцільність надання згоди на роз`єднання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з братом [PERSON] , [INFO] , та з сестрою [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її усиновленням громадянами Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32-37). Відповідно до статті 218 Сімейного кодексу України представником служби у справах дітей Чернівецької міської ради з малолітньою [PERSON] , із залученням перекладача, проведено розмову, в ході якої їй роз`яснені правові наслідки усиновлення та почуто її бажання бути усиновленою громадянами Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] , що засвідчено актом від 07.02.2020 року, складеним працівниками служби у справах дітей міської ради та центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької облдержадміністрації (а.с.38). При цьому, в ході розгляду справи судом, ураховуючи вік дитини, її стан здоров`я та розумові здібності, із залученням психолога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернівецької облдержадміністрації було проведено бесіду із дитиною [PERSON] , в ході якої остання, повідомила, що усвідомлює факт її усиновлення, бажає бути усиновленою заявниками, оскільки у неї із ними склалися дуже дружні та родинні зв`язки та вона заявників вважає своїми батьками і мріє разом із ними проживати. Крім того, висновком Сторожинецької районної державної адміністрації Чернівецької області, як органу опіки та піклування, від 05 лютого 2020 року № 247/01-38, надано згоду на усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянами Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в Міністерстві соціальної політики України (а.с. 39-44). Також встановлено, що Малолітня [PERSON] , [INFO] , на території України власного житла та майна не має, що засвідчено довідкою від 18.03.2014 року № 326, виданою виконавчим комітетом Красноїльської селищної ради Сторожинецького району Чернівецької області (а.с.26). Крім того, із наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради висновку про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, убачається, що орган опіки та піклування надав свою згоду на усиновлення дитини та вважає, що її усиновлення заявниками є доцільним, та таким що відповідає інтересам дитини (а/с 6-8). Також згоду на усиновлення заявниками дитини [PERSON] , [INFO] громадянами Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] було надано й Міністерством соціальної політики України. Так, ст. 21 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 2 ст. 283 Сімейного кодексу України, дитина може бути передана на усиновлення іноземними громадянами. Згідно ст. 224 СК України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Таким чином суд, виходячи з аналізу зазначених правових норм, а також проаналізувавши надані заявниками письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність будь-яких підстав, визначених ст. ст. 211, 212 Сімейного кодексу України, які виключають можливість заявників бути усиновлювачами малолітньої дитини, оскільки вказані заявники є дієздатними, фізично й психічно здоровими, матеріально забезпеченими, мають постійну роботу та стабільний заробіток, на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебувають, а також не мають судимості, бажають і мають можливість займатися вихованням усиновленої дитини, щоб дати їй належну освіту та зробити її життя щасливим і повноцінним. Крім того, заявниками, з метою усиновлення дитини, були зібрані та надані суду усі необхідні документи, визначені ч. 3 ст. 311 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява громадян Італійської Республіки [PERSON] та [PERSON] про усиновлення малолітньої [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 229 СК України заявник має право бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком дитини, що відповідно до ст. 231 СК України тягне за собою зміну прізвища та по батькові дитини, про що повинно бути зазначено у рішенні про усиновлення. Одночасно, заявниками разом із заявою про усиновлення в межах норм ст. 229, 231 СК України заявлено вимоги про зобов`язання Сторожинецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження. За таких обставин, суд вважає, що вказані вимоги заявників також відповідають інтересам дитини, є обґрунтованими та підлягають задоволенню відповідно до вимог ст. 314 ЦПК України. Так, згідно п. 9 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі ст. 255 ЦПК та ст. 224 СК, суд повинен обґрунтувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення. У разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день, місяць і рік народження, а також про його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Після набрання рішенням законної сили його копія в порядку ч. 7 ст. 255 ЦПК направляється органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення необхідних змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи, а якщо дитина усиновлена іноземним громадянином, - також уповноваженому органу виконавчої влади. У разі якщо фактичне місце проживання особи, щодо якої подано заяву про усиновлення, не збігається з місцем її народження, копія рішення суду надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем народження такої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 225 СК, ч. 7 ст. 255 ЦПК усиновлення вважається здійсненим з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, враховуючи мотиви на підставі яких заявники бажають усиновити малолітню [PERSON] та з метою забезпечення стабільного, гармонійного розвитку дитини, а також зважаючи на найкращі інтереси самої дитини та її бажання бути усиновленою заявниками, суд, заслухавши пояснення заявників, представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи приходить до висновку заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved