Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, являється власником квартири [ADDRESS] та постійно проживає у вказаній квартирі. Окрім позивача, у квартирі також зареєстрований його брат [PERSON] , який із початку двохтисячних років у квартирі не проживає, залишив квартиру добровільно та проживає за іншою адресою, квартплату та комунальні послуги не сплачує, квартирою не цікавиться, будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу його проживання в квартирі не було. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. У підготовче судове засідання позивач не прибув, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 13.05.2019 року на адресу суду надійшов його відзив на позовну заяву, в якому відповідач заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував щодо визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки він тривалий час постійно проживає за іншою адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, вважає за можливе ухвалити рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою ст. 391 ЦК встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З позовної заяви та відзиву відповідача, яким він визнав заявлені позовні вимоги, вбачається що відповідач [PERSON] постійно проживає в кв. [ADDRESS] , а не за адресою реєстрації місця проживання, квартирою [ADDRESS] не цікавиться. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити між сторонами відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України,

Outcome: approved