Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22 жовтня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0862270701/Т/973819 на споживчі потреби, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові коштів у розмірі 100\~000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних, які включаються в суму щомісячного платежу, щомісячною сплатою комісії за супроводження кредиту у розмірі 2400,00 грн., та датою повернення кредиту 21 жовтня 2018 року. У звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов вказаного договору з погашення кредитної заборгованості за сплати відсотків за користування кредитом у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом 11січня 2016 року становить 145\~049,92 грн. Дану суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 3-4). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 30). Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце проведення судових засідань, призначених по даній цивільній справі свідчать повідомлення про завчасне вручення [PERSON] відповідних судових повісток (а. с. 30). 19 квітня 2016 року на адресу суду від представника інтересів [PERSON] адвоката [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, що свідчить про обізнаність сторони відповідача про час, дату та місце проведення судового засідання 20 квітня 2016 року. Проте, враховуючи не надання документів поважності неявки у судові засідання, суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог [PERSON] 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення даного позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0862270701/Т/973819 на споживчі потреби, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові коштів у розмірі 100 000,00 грн. зі сплатою 0,01% річних, які включаються в суму щомісячного платежу, щомісячною сплатою комісії за супроводження кредиту у розмірі 2400,00 грн., що розраховується як 2.40% на суму кредиту вказаного в п. 2.1 цього договору та включається в суму щомісячного платежу, та датою повернення кредиту 21 жовтня 2018 року (а. с. 10-11). Також було встановлено, що відповідач свої зобовязання за вказаним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 11 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 145\~049,92 грн. та складається з: строкової заборгованості за кредитом у розмірі 56672,88 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 31\~662,90 грн., строкової заборгованості за відсотками у розмірі 0,62 грн., простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 13,52 грн., строкової комісії за обслуговування кредиту у розмірі 4800,00 грн., простроченої комісією за обслуговування кредиту у розмірі 45\~250,00 грн.; штрафу у розмірі 6\~651,00 грн. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим представником позивача (а. с. 7-8). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином оцінюючі докази досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами договору, а саме: не виконано зобовязання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в сумі 145\~049,92 грн. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2175,74 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved