Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 27.05.2016 року Краснопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] , котрий на час розгляду справи мешкає за адресою проживання матері. [PERSON] є батьком дитини, але постійної матеріальної допомогти на утримання сина не надає та де останній працює позивачці не відомо. Позивач вважає, що останній за станом здоров`я спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 04 березня 2020 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає повністю. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони у справі перебувають у шлюбі ( ас. 11). Від шлюбу мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою проживання матері. [PERSON] є батьком дитини, але постійної матеріальної допомогти на утримання сина не надає (ас. 12-13). Згідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст.\~182\~СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182\~СК України (в редакції Закону№ 2037-VIII від 17.05.2017), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 840,80 грн в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved