Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - відповідач) про розірвання договору оренди, звільнення незаконно займаного нежитлового приміщення (виселення) та стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.03.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-9503-15, на підставі якого відповідачу було надане в строкове платне користування приміщення, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Старицького 4, загальною площею 53, 4 кв. м. Вказує на те, що відповідно до довідки про заборгованість №2302-вих-2036 від 07.09.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.08.2015р. складає 2\~489, 22 грн. Просить суд розірвати договір №Ф-9503-15 від 17.03.2015р. оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Старицького 4, укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 20.08.2015р. за договором оренди №Ф-9503-15 від 17.03.2015р. у сумі 2\~489,22 грн., виселити відповідача з нежитлових приміщень загальною площею 53,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Старицького 4, судові витрати покласти на відповідача. Через канцелярію суду від представника позивача поступила заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належним чином була повідомлений про час та місце слухання справи, про наслідки неявки. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати справу у його відсутності, згідно ст.169, 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне. 17 березня 2015 року між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди №Ф-9503-15, згідно умов якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування нерухоме майно приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Старицького 4, загальною площею 53,4 кв.м. У відповідності до п.5.6. договору, відповідач сплачує орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця. Відповідно до п.7.1.4. орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Як вбачається з довідки від 07.09.2015р. №2302-вих-2036, яка міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.08.2015р. складає 2489, 22 грн., заборгованість виникла за період з 01.03.2015 по 31.07.2015 року. П.6.2.5.3. договору вказує на те, що орендодавець має право достроково розірвати договір, зокрема, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом трьох місяців підряд. У відповідності до п.10.2. спори, які виникають між сторонами за цим договором, або у звязку з ним, вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством України. Згідно з п. 11.2. договір може бути припинений за згодою сторін, рішенням суду, або з інших підстав, передбачених чинним законодавством України. \~\~ Відповідно\~\~до ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за\~\~відсутності таких умов та вимог, відповідно до\~\~звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважаться таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно п.1 ст.626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. П.1 ст.628 ЦК України вказує на те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно п.1, п.2 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. П.2 ст.651 ЦК України вказує на те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ст.27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.\~\~ Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає доведеними в силу ст. 60 ЦПК України обставини, на які покликається позивач, як на підстави задоволення позову, який відповідачем жодним чином не спростовано. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved