Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - приватний нотаріус Бондар Т. М., у якій просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 1996 року і до часу відкриття спадщини у червні 2018 року. Свою заяву заявник обґрунтовувала тим, що [INFO] під час тимчасового перебування у м. Ялта Автономної Республіки Крим померла її мати [PERSON] . Факт смерті встановлений рішенням Голосіївського районного суду міста Києва. Після смерті матері відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] та домоволодіння в с. Плесецьке Васильківського району Київської області. [PERSON] заповіту не залишила, а позивач (дочка померлої) є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, тому спір про право відсутній. Позивач зазначала, що від моменту придбання у 1995 році і на момент смерті матері вони з останньою проживали разом у квартирі [ADDRESS] , у якій зареєстрована і позивач. Однак, її мати не зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. Тому нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та відповідно пропуском строку для прийняття спадщини. На підтвердження факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини позивач надала нотаріально посвідчені заяви сусідів, а також акт про приймання на абонентський облік засобів обліку [PERSON] ; квитанції про сплату послуг за централізоване опалення; рахунки за електроенергію на 2019 рік на ім`я [PERSON] ; протоколи замовлення телекомунікаційних послуг на ім`я [PERSON] ; договір про встановлення металопластикових конструкцій, укладений з [PERSON] . Тому, заявник для підтвердження прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та подальшої реалізації прав на спадкове майно, змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направила, пояснення не надала. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити за результатами розгляду справи рішення за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних документів. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно статті 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Однак, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. Як вбачається із заявлених вимог заявник [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт постійного проживання її разом із спадкодавцем - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 1996 року і до часу відкриття спадщини у червні 2018 року. Судом установлено, що [INFO] у м. Ялта Автономної Республіки Крим померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 грудня 2020 року, виданого Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління. [PERSON] є дочкою [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом після смерті померлої. 06 квітня 1995 року [PERSON] та [PERSON] придбали за договором міни квартиру [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] з 23 травня 1995 року зареєстрована у квартирі [ADDRESS] . Мати заявника - [PERSON] з 06 серпня 1996 року була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта. Згідно нотаріально посвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] від 05 лютого 2021 року останні підтвердили той факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були їх сусідами і проживали у квартирі [ADDRESS] , приблизно 1996 року по червень 2018 року. Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог частини другої статті 1220 та частини першої статті 1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів. Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем. Оцінюючи безпосередньо досліджені та надані заявнкиком докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню частково. Так, обґрунтовуючи підстави заяви, сама заявник посилалася на те, що з 24 квітня по 28 червня 2018 року її мати [PERSON] перебувала на тимчасово окупованій території, зокрема, в м. Ялта Автономної Республіки Крим, що підтверджується міграційною картою. [INFO] , перебуваючи в м. Ялта Автономної Республіки Крим, [PERSON] померла. Факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Київ, яка настала [INFO] в м. Ялта, Автономна Республіка Крим, Україна встановлений рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі № 752/19571/19. Таким чином, з 24 квітня 2018 року по день смерті - [INFO] [PERSON] не могла проживати разом із спадкоємцем у квартирі [ADDRESS] , як просить встановити вказаний факт заявник, оскільки у цей період померла проживала в м. Ялта Автономна Республіка Крим, де і померла. Особа не може одночасно фактично проживати за різними адресами. Акт про приймання на абонентський облік засобів обліку [PERSON] ; квитанції про сплату послуг за централізоване опалення; рахунки за електроенергію на 2019 рік на ім`я [PERSON] ; протоколи замовлення телекомунікаційних послуг на ім`я [PERSON] ; договір про встановлення металопластикових конструкцій, укладений з [PERSON] , на якій посилається заявник на підтвердження факту проживання разом із матір`ю на час відкриття спадщини, судом не приймаються до уваги, оскільки вони датовані задовго до дня смерті спадкодавця. За встановлених обставин, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню частково, зокрема, матеріалами справи підтверджується факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 1996 року по 23 квітня 2018 року.

Outcome: partial