Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У лютому 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 18 грудня 2017 року між сторонами було укладено кредитний договір № СК-43/0234/17/56/06СЗ (далі - Договір), згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. Проте, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував належним чином і станом на 31.01.2020 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 14119,93 грн., з яких: 5700,00 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 8\~419,93 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.12.2017 року по 31.01.2020 року. Також позивач зазначив, що у зв`язку із неповерненням позичальником суми кредиту своєчасно, він зобов`язаний сплатити інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 19.12.2017 по 31.12.2019 в сумі 810,95 грн. Додатково вказав, що КС «СуперКредит» було витрачено 62 грн. на листування з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» 14992 грн. 88 коп. заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] С. у судове засідання не з`явилася, надіслала письмову заяву, у якій просить слухати справу за її відсутності, вказує, що позов підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив не подала, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 1050 цього ж Кодексу якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено,\~що 18 грудня 2017 року між сторонами було укладено кредитний договір № СК-43/0234/17/56/06СЗ (далі - Договір), згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. Також того дня між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 6000 грн., за наслідками віддачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору №1 становить 6000 грн. Відповідно до п. 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок відповідача в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови Договору та перерахував кошти в сумі 6000,00 грн. згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 6000,00 грн. на добровільний додатковий пайовий внесок, що підтверджується довідкою про зарахування коштів 18 грудня 2017 року від відповідача надійшла заява про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 6000,00 грн. Позивач повернув відповідачу цільового внеску в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 18 грудня 2017 року. Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на зилишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Договору відповідач зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в п. 3 Додаткового договору №1. Проте відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 31 січня 2020 року у нього виникла заборгованість в розмірі 14 1119,93 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Також, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини другої статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України\~за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення вимоги в частині стягнення інфляційних витрат на прострочене тіло кредиту за період з 19.12.2017 по 31.12.2019 в сумі 810,95 грн. Відповідно до п. 2.4 Договору позичальник зобов`язаний оплатити можливі витрати, понесені кредитодавцем внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору. Як вбачається зі списку № 54 згрупованих поштових відправлень листів, позивач направив відповідачу два рекомендовані листи з вимогою погасити прострочену заборгованість, вартість одного поштового відправлення становить 31 грн., що в загальній сумі становить 62 грн. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 14\~992,88 грн. за кредитним договором № СК-43/0234/17/56/06 СЗ від 18 грудня 2017 року, яка складається з: 5 700 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 8\~419,93 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.12.2017 року по 31.01.2020 року; 810,95 грн. - інфляційні витрати\~на прострочене\~тіло кредиту\~за період\~з 19.12.2017\~по 31.12.2019;62,00 грн. витрачені кошти на листування. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2102 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved