Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 10 червня 2016 року між нею і відповідачем [PERSON] в Індустріальному районному у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 267, посилаючись на те, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені у липні 2020 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Отже, позивач просила шлюб між нею і відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, також надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти позову не заперечував. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 10 червня 2016 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що Індустріальним районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 267. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що в липні 2020 року сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, небажання сторін зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що в своїй позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, прийняте у зв`язку з реєстрацією шлюбу, позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved