Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та поділу майна подружжя, зокрема квартири [ADDRESS] [PERSON]через свого представника подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на квартиру [ADDRESS] загальною площею 195 кв.м., що належить на праві власності [PERSON], набуту за договором купівлі-продажу квартири від 14.08.2007, реєстровий запис нотаріуса 1577. Окрім того заявник просить заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач [PERSON] або будь-які інші особи можуть відчужити вказану квартиру на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити у повному обсязі. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 14.08.2007, реєстровий запис нотаріуса 1577, квартира [ADDRESS] загальною площею 195 кв.м., належить на праві власності [PERSON]. Враховуючи позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та поділу майна подружжя, беручи до уваги те, що вищевказана квартира є предметом спору та набута під час шлюбу сторін, судвважає доцільним та правильним накласти арешт на вказану квартиру. Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову.Окрім того суд вважає правильним заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаної квартири. Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Outcome: approved