Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

У листопаді 2020 року представник Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 112005/03 від 26 березня 2013 року в розмірі 30148,36 грн., яка складається з: 14845,63 грн. - тіла кредиту; 6741,14 грн. - заборгованості по процентам; 17,00 грн. - заборгованості за РКО; 6386,86 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 2157,73 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26 березня 2013 року сторони уклали договір № 112005/03 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 15000,00 грн. на строк дії картки, зі сплатою 24 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 7.5. Договору, відповідач зобов`язалася щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитом належним чином не виконує у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути. У призначений день представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив, що 26 березня 2013 року між АТ «Державний Ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0218 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 112005/03 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору, Банк відкриває клієнту рахунок № [NUMBER] в Гривні для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору. Банк відкриває клієнту відновлювальну кредитну лінію за наступних умов: отримання клієнтом заробітної плати шляхом її зарахування на рахунок; за наявності Договору між банком та організацією про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством з використанням платіжних карт. Згідно п. 2.6. Договору, клієнт самостійно регулює ліміт витрат по рахунку, поповнюючи його готівкою чи безготівковим шляхом. Клієнт зобов`язався сплачувати банку грошові кошти. Сплата зазначених коштів відбувається шляхом дебетування Рахунку на підставі доручення клієнта згідно з п. 2.11.цього Договору. У разі відсутності коштів на Рахунку та наявності заборгованості за договором, зазначеної у звіті (виписці) по рахунку, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Неотримання звіту (виписки) по рахунку не звільняє клієнта від виконання зобов`язань за цим Договором. (п. 6.1.1. Договору) За змістом розділу 7 Договору, Банк відкриває клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом кредиту 15000 грн.. Строк дії кредитної лініє встановлюється на строк дії БПК, в тому числі при випуску БПК на новий строк. Для проведення операцій Банк відкриває клієнту кредитний рахунок № 2202 та рахунок для обліку процентів № 2208. при випуску БПК на новий строк кредитна лінія відновлюється на строк дії нової БПК. Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24,0 % річних. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафту) в розмірі 35,0 % річних. Сплата нарахованих процентів за користування кредитом та процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту) здійснюється щомісячно 25 числа шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта в порядку, передбачено п. 2.11 та 6.1.2 цього Договору. Згідно п. 7.5 Договору, клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії БПК та не продовження її на новий строк; звільнення з організації, з якою банком укладено Договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб з використанням кредитних карток; відмови клієнта від отримання заробітної плати ті інших виплат, передбачених чинним законодавством, шляхом їх зарахування на рахунок; розірвання договору, укладеного між Банком та Організацією, та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням відновлювальною кредитною лінією; відмови від пропозиції Банку, що пов`язана зі зміною процентної ставки за користування кредитом. (а.с. 8-10) У Додатку № 1 до Договору № 112005 від 26 березня 2013 року (а.с. 11) також визначено всі істотні умови Договору, в тому числі, умови відкриття карткового рахунку, умови обслуговування карток, плата за порушення умов договору по картрахунку. Як встановлено судом, [PERSON] належним чином свої зобов`язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв`язку із чим станом на 06 листопада 2020 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 14845,63 грн. та 6741,14 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 4) Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитом банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 26 листопада 2013 року по 26 вересня 2018 року нараховані та заявлені до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 6386,86 грн. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 1713,58 грн., що підтверджується розрахунком. (а.с.4-7) Вирішуючи питання щодо стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, суд враховує роз`яснення, викладені у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Що стосується вимоги позивача про стягнення комісії у розмірі 17,00 грн., то суд виходить з наступного. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON] , банком у період з 03 січня 2014 року по 01 лютого 2016 року нараховувалась щомісячна комісія за обслуговування картки у розмірі 1,00 грн. на місяць. Додаток № 1 до Договору № 112005 від 26 березня 2013 року «Умови відкриття карткового рахунку та тарифи АТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток (дебетово-кредитна схема) (а.с. 11), в якому визначено всі істотні умови Договору, в тому числі, умови обслуговування карток, є невід`ємною частиною самого Договору. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору № 112005 від 26 березня 2013 року, в п. 3.1. «Обслуговування карток» не регламентовано вартості щомісячної комісія за обслуговування картки у розмірі 1,00 грн. на місяць. Тому, суд вважає дану вимогу позивача щодо стягнення комісії за РКО у розмірі 17,00 грн. необґрунтованою та недоведеною. Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором № 112005/03 від 26 березня 2013 року в сумі 30131,36 грн., яка складається з: 14845,63 грн. - тіла кредиту; 6741,14 грн. - заборгованості по процентам; 6386,86 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 2157,73 грн. - три проценти річних від суми заборгованості. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема, 2100,81 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial