Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. В обґрунтування позову зазначила, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.01.2020 року, номер в нотаріальному реєстрі 11, посвідченого Ковальчук Л.Я., приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області. Запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №34992002. Вказує, що у належній їй квартирі зареєстрований відповідач, який фактично у вказаному помешканні не проживає та зі слів попереднього власника не проживав. Після придбання нею квартири, відповідач жодного разу не приходив за зареєстрованим місцем свого проживання, жодних особистих речей відповідача в квартирі немає. Зі слів попереднього власника він не мав можливості перед продажем житла зняти відповідача з реєстрації, оскільки постійно проживає за межами України, а саме в Російській Федерації, через що втратив зв`язок із сином, а оскільки в Україну приїхав на декілька днів для укладення договору не мав часу налагоджувати зв`язок із сином. Також зазначила, що зі слів попереднього власника відповідач постійно проживає у своєї бабусі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не є членом її сім`ї, був зареєстрований як член сім`ї, а саме син попереднього власника. Враховуючи наведене, вважає, що відповідач не має правових підстав бути зареєстрованим у належній їй на праві приватної власності квартирі, через що має бути визнаний таким, що втратив право проживання в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, згідно заяви представника позивача [PERSON]. від 19.05.2020 року, останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивачки визнає та просив їх задовольнити, а розгляд справи просив проводити у його відсутність. У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін. Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на наступне. Згідно ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позовних вимог не встановлено. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2020 року, який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я. за №11 від 10.01.2020 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №195873601 від 10.01.2020 року, квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2004647968105, на праві приватної власності належить для [PERSON] . Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №850 від 04.02.2020 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] . Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України). Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина 4 статті 9 ЖК України). Згідно зі статтею 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved