Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 23 липня 2004 року, від якого мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживає разом із матір`ю, та спору щодо місця проживання яких, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, а також майнового спору між сторонами немає. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття поваги та любові один до одного, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на подальше життя, що у результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо більше одного року, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, разом із тим, просить не вживати заходи щодо примирення подружжя, оскільки таке примирення неможливе. За таких обставин, вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені. На підставі викладеного, позивач просить шлюб розірвати. 24 лютого 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.19-20). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, просить розірвати шлюб. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення у даному судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №379, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 18 квітня 2006 року (а.с.11). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей - синів [PERSON] , який народився [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 04 листопада 2016 року (а.с.12); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 04 листопада 2016 року (а.с.10). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, і це вбачається з позову та наданих сторонами письмових заяв, що позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і разом не проживають тривалий час, а саме більше одного року, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, так як між собою не можуть знайти порозуміння, втрачено почуття любові та повги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved