Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за основним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської РДА у м. Києві, Орган опіки та піклування Корюківської РДА Чернігівської області про визначення місця проживання дітей з матір'ю, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком. В обґрунтування заявлених вимог позивач за основним позовом вказував на те, що Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 18 лютого 2012 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис №123. В шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей. Шлюб розірвано Рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 01.12.2016 року, яке набрало законної сили 11.01.2017 року. Починаючи з 2013 року, після народження дитини, сина [PERSON], між сторонами все частіше почали виникати сварки, які були викликані неправильною поведінкою відповідача, а саме: він не приділяв достатньої уваги сім»ї, дітям, часто приходив напідпитку, не допомагав, його дратували побутові проблеми та стан здоров»я сина. Син [PERSON] народився зі значними вадами розвитку і в теперішній час він визнаний інвалідом дитинства в зв'язку з відсутністю мовлення, розгальмованістю, стереотипії, не здатністю до самообслуговування та нічним безсонням, - дитячий аутизм, загальне недорозвинення мови. Позивач за основним позовом зазначила, щоб огородити дітей від негативного впливу їх з відповідачем відносин, потребуючи допомоги, яку постійно можуть надавати тільки батьки позивача, була вимушена з дітьми переїхати до своїх батьків, що проживають за адресою: [ADDRESS], де є всі умови для повноцінного утримання і виховання дітей: крім двокімнатної квартири батьків, співвласницею якої є і позивач, де з дітьми є окрема кімната, зовсім поряд знаходиться дача, де діти можуть більше часу знаходитися на свіжому повітрі і будуть в безпеці, під наглядом бабусі і дідуся, які бажають і мають змогу надавати допомогу у догляді за дітьми, де створені всі умови для проживання наших дітей.Позивач позбавлена можливості працювати, так як син - інвалід потребує постійного материнського нагляду та догляду, не може відвідувати дитячий заклад і поки що не здатний спілкуватися за діагнозом ні з ким, крім, матері. Старша донька може відвідувати дитячий заклад або перебувати з матір'ю або з бабусею та дідусем вдома. Спільними зусиллями в змозі забезпечити обом дітям достойні умови проживання та виховання. Позивач за основним позовом зазначила, що чоловік з метою помсти за рішення піти від нього і подати на розлучення, вирішив відібрати старшу доньку [PERSON], яку і раніше намагався настроювати проти Позивачкиі братика, постійно в її присутності вчиняв скандали і втягував її в дорослі сварки. Погрожував вигнати позивачку з сином, а дочку залишити собі. Діти на даний час перебувають в спокійній обстановці, доглянуті, забезпечені необхідним, що підтверджується Характеристикою та Актом обстеження умов проживання від 13.12.2016 року. Тому вимушена звернутись з даним позовом до суду та посилаючись на ст.ст. 151, 153, 157, 159, 161 СК України просить заявлені вимоги задовольнити, та визначити місце проживання дітей з матір'ю за місцем проживання [ADDRESS]. Позивач за зустрічним позовом звернувся з позовом до суду в січні 2017 року, посилаючись на те, що Позивач переконаний, що діти повинні проживати разом з ним в квартирі, яка належить йому на праві приватної власності, що находиться за адресою: [ADDRESS].Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, проведеною службою у справах дітей Святошинської РДА в м. Києві, житлово-побутові умови, у квартирі, що знаходиться за адресою 03134, [ADDRESS] придатні для проживання дітей, створено всі належні умови для їх розвитку. Згідно характеристики, виданої [PERSON] від 21.11.2016 року. Позивач працює в Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Солом'янського району Києва на посаді озеленювача 4 розряду аварійної служби. За період роботи зарекомендував себе позитивно, як відповідальний працівник. Добросовісно відноситься до роботи, поставлені завдання виконує старанно та вчасно, порушень правил трудового розпорядку та правил техніки безпеки не допускає, спокійний та врівноважений, в колективі користується повагою. Згідно Довідки № 1627 від 30.11.2016 року, виданої [PERSON] його посадовий оклад складає - 3 378,06 грн., середня заробітна плата Позивача за 6 місяців складає - 7 396, 45 грн. Позивач за зустрічним позовом зазначив, що любить своїх дітей і має змогу забезпечити їх всім необхідним. У нього нормований робочий день. З роботодавцем укладений трудовий договір, який передбачає своєчасну виплату заробітної плати. Позивач постійно слідкує за станом здоров'я дітей, розвитком, виховує та піклується про них, має психологічний контакт, прив'язаність один до одного. Просить суд врахувати те, що Відповідачка не має постійної роботи та заробітку, первісному позові Відповідачка вказала, що на даний час не має будь-яких коштів і існування. Крім того, виявилось, що на початку грудня 2016 року, [PERSON] звернулась до невролога Корюківської центральної районної лікарні Крюківської районної ради Черкаської області для огляду доньки, [PERSON], [INFO]. В результаті огляду лікарем, було встановлено наявність дитини захворювання нервової системи нервового тіку, який трапився на тлі психічних захворювань. Причиною виникнення даного розладу є психічні переживання, які зазнала донька [PERSON] у результаті того, що мати змусила дітей до переїзду на інше місце проживання, сімейними негараздами, налаштуванням матір'ю дітей проти батька. При визначенні місця проживання дітей просимо суд врахувати також ту обставину, що син сторін [PERSON] знаходиться на обліку в лікарні у м. Києві, і раціональніше було дитину не знімати з обліку, а визначити його місце проживання з батьком для забезпечення належного лікування. Позивач, [PERSON] має відмінне здоров'я, шкідливих звичок або аморальні поведінки, які могли б зашкодити розвитку дітей не має. Психічними захворюваннями не страждає. Має достатньо часу, який бажає приділити вихованню дітей. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї матеріально її забезпечувати. Позивач не має наміру перешкоджати Відповідачці здійсненні її прав та обов'язків щодо їх дітей. Таким чином, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо свої дітей, можливості батьків створити належні умови для виховання дітей, вважає, що проживання малолітніх дітей з батьком відповідатиме інтересам дітей, а тому вважає зустрічну позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволення. Ухвалою суду від 13.10.2016 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 09.11.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.02.2017 року прийнято зустрічну позовну заяву. Ухвалою суду від 30.03.2017 року зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 11.05.2017 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 08.08.2017 року прийнято до провадження судді Величко Т.О. Ухвалою суду від 12.02.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 23.02.2018 року продовжено розгляд справи. Представник Позивача за основним позовом в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив визначити місце проживання дитини - з матір'ю дітей. Відповідач за основним позовом в судовому засіданні проти заявлених вимог щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю - заперечував, просив суд визначити місце проживання дітей з батьком Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення основного позову, та у задоволенні зустрічного позову відмовити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 18 лютого 2012 р. зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Від даного шлюбі позивач та відповідач мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2016 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Судом встановлено, що відповідно до висновку про можливість проживання малолітніх дітей з матір'ю від 13.12.2016 року № 02-16/2779 наданий органом опіки та піклування Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області , важає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. (а.с.68,69). Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], прийнято рішення, що малолітні діти [PERSON], 2012 р.н., [PERSON], 20'3 р.н., можуть проживати з матір'ю, для них створені всі умови. (а.с.70). Судом встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування про можливість проживання малолітніх дітей з матір'ю від 17.03.2017 року № 02-16/602 наданий органом опіки та піклування Крюківської районної державної адміністрації Чернігівської області , вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з їх матір'ю [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. (а.с.106-108). Судом вустанволено, шо позивачка за основним позовом проживає у квартрі загальною площею 44,9 кв.м в [ADDRESS], де їй належить на праві власності 1/5 частина, інші частки належать її батькам та сестрі. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства, що підтверджено письмовими доказами ( а.с.9-12) страждає на дитячий аутизм, недорозвинення мови, перебуває під наглядом лікаря психіатра, перебуває на медикаментозному постійному лікуванні,рекомендовано психологокорекція довготривало. Судом встановлено, що відповідач за основним позовом, позивач за зустрічним позовом проживає в однокімнатній квартрі за адресою [ADDRESS], житловою площею біля 18 кв.м, разом із ним проживають в цій кімнаті його батьки. В судовому засіданні відповідач повідомив, що вдруге одружився та його вагітна друга дружина також проживає в цій кімнаті. Вказував, що хоче ще щоб його малолітні діти також проживали в цій кімнаті разом із ним, його вагітною дружиною, його батьками, що він поставить у кутку двоповерхове ліжко дитяче і всім місця вистачить. Також вказував, що на його думку малолітнього сина [PERSON], можна оформити у дошкільний учбовий заклад, який він буде відвідувати, а позивачка можде йти на роботу та себе утримувати. Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їх дитини, що стало підставою для подачі позову до суду. Враховуючи, що на даний час діти проживають разом з матір'ю, та мають особисту прихильність до матері, за місцем проживання дітей створені всі умови для них, відповідач проживає в олднокіинатній квартирі, житловою площею 18 кв.м, в цій кіинати також прождивають його батьки, його друга дружини, яка очікує на дитину, вищначення місця проживання його малолітніх дійтей разом із відповідачем за основним позовом, позивачем за зустрічним позовом, з урахуваням, що син [PERSON] 2013 р.н, є інвалідом дитинства та потребує постійно корекції психіатра, на переконання суду негативно вплине на розвиток, виховання та лікування дітей а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. У визначенні місця проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] - з огляду на подані відповідачем докази, відсутність достатніх умов для проживання дітей - передчасне, а тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: approved