Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею після смерті [PERSON] відповідно до заповіту складеного 06.09.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. У листопаді 2020 року позивач дізналась про смерть спадкодавця та звернулась до державної нотаріальної контори, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Зазначає, що не змогла у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини звернутись із заявою до нотаріальної контори, оскільки їй не було відомо про смерть спадкодавця у зв`язку з тим, що проживала в іншій місцевості. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.12-13). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15.03.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, якою витребувано від Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області копію спадкової справи та інформаційні довідки із спадкового реєстру (заповіт/спадковий договір), (Спадкова справа/свідоцтво про право на спадщину) після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.22). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.49). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.54). Відзиву на позов не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Бобринець Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.11.2017 року Виконавчим комітетом Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (а.с.35). Згідно заповіту від 06.09.2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області Царенко Н.Д., зареєстровано в реєстрі за №67, [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.6). 09.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №177-2020 (а.с.32-43). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори не звертались. Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.12.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.5). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . За змістом ст. 1217 ЦПК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Таким чином, якщо спадкоємець не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 12.02.2018 року у справі №712/656/15-ц. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 08.05.2018 року, а до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася 09.12.2020 року, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини складає більше двох років. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] не надала належних та допустимих доказів того, що не була обізнана про смерть спадкодавця, про яку дізналася лише у листопаді 2020 року, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог. Крім того, саме по собі посилання позивача на необізнаність про смерть спадкодавця також не є поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини, адже не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на подання заяви про прийняття спадщини. Отже, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач в підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не надала належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали їй подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, а зазначені нею причини не визнаються судом поважними. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Outcome: dismissed