overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 03 червня 2006 року вони уклали шлюб, який зареєстрований Броварським відділом реєстрації актів цивільного стану міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 232. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, вони мають різні погляди на життя та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Подальше життя подружжям не має майбутнього, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 03 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським відділом реєстрації актів цивільного стану міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 232. (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON] - [INFO], (а.с.6). Судом встановлено, що сторони з вересня 2013 року не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 17 березня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народилась донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалося. На протязі сімейного життя відповідач зловживав спиртними напоями, безпідставно влаштовував сварки. На даний час шлюбні відносини між ними припиненні, з середини лютого 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судовому засідання позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 березня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 07 (а.с. 3). Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, позивач заперечую проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них [INFO] народилась донька - [PERSON]. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя стало поступово погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. На даний час шлюбні відносини між ними припиненні, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 303. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засідання позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 31 липня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них 06 серпня 2010 року народився син - [PERSON]. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалося за час перебування в шлюбі між ними часто виникали сварки та конфлікти з різних питань. Близько трьох місяців тому вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та не виконують сімейних обов'язків хоча проживають за однією адресою. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 958. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку до досягнення їх дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем, [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 16 липня 2005 року у виконкомі Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки, від якого вони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, діти мешкають з нею. Вона не працює, оскільки доглядає за молодшим сином, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі в суд позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони з позивачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, але на теперішній час припинили шлюбні відносини. Їх діти, дочка [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні [PERSON] Він не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі в суд позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов заснований на законі і підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 16 липня 2005 року в виконкомі Грузько - Зорянської селищної ради Гірницького району м. Макіївки, актовий запис № 8 ( а. с. 4), мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей ( а. с. 5,6). [PERSON] та [PERSON] на теперішній час припинили шлюбні відносини та діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання дружини не надає. Відповідач має задовільний стан здоров'я та матеріальне становище. Таким чином, суд прийшов до переконання, що оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення їх дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, це вважається підставою для отримання права [PERSON] на утримання від чоловіка у вигляді аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення позивачкою до суду з позовом і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхнього малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві вона посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебували з 07 липня 2007 року по 14 травня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки з 25.11.2012 року вони з відповідачем спільного господарства не ведуть та проживають окремо, [PERSON] просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи позовної заяви, перевіривши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07 липня 2007 року. На підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8) На даний час сторони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Оскільки відповідач є батьком дитини, і зобов'язаний її утримувати, то, з урахуванням статей 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд стягує з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243,60 грн., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі зазначеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, актовий запис №1028. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони не підтримують з лютого 2012 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач не бажав жити сімейним життям, піклуватись про сім'ю та дитину. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.10.2007 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, актовий запис №1028 (а.с.5), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину (а.с.6). Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, який зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №120. Шлюб у сторін перший від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують через те, що, відповідач не виявляє турботи про сім'ю, не надає належної матеріальної допомоги, оскільки майже всю заробітну платню програє в гральних автоматах. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, спільного господарства не ведуть, взаємних інтересів не мають. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року, шлюб зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №120 (а.с.4), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2011 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №283. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони не підтримують з листопада 2013 року, причиною розпаду сім`ї є постійні сварки та скандали які виникали в сім'ї на підставі непорозуміння однин одного. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2011 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №283 (а.с.4), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину (а.с.5). Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved