Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пред`явленим до [PERSON] , з регресними вимогами про стягнення суми регламентної виплати, з підстав того, що 14 лютого 2017 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , та автомобіля «Хюндай», державний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , обставини чого встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 12 травня 2017 року позивач на підставі заяви потерпілої особи, Звіту №06-03/17-1В автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту КТС, пошкодженого в результаті ДТП від 24 березня 2017 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] , наказу МТСБУ №3967 від 11 травня 2017 року та довідки №1 від 27 квітня 2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, здійснив виплату страхового відшкодування власнику автомобіля «Мазда», державний номер [NUMBER] , [PERSON] в розмірі 14 082,16 грн. та поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 600 грн. Таким чином, до позивача, відповідно до діючого законодавства, після здійснення регламентної виплати, перейшло право вимоги до винної особи - відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у розмірі фактичних затрат, пов`язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 082,16 грн., витрати, понесені на послуги аварійного комісара в розмірі 600 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 26 лютого 2020 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 17 березня 2020 року, після надходження 12 березня 2020 року відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи УПР ГРФО ГУ ДМС України в Дніпропетровській області на запит суду від 28 лютого 2020 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подавав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв, хоч судом направлялися рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням копії позовної заяви з додатками згідно ст. 190, ч.6 ст. 187 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем її постійного проживання (перебування). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року о 16 год. 40 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] по пр.Б.Хмельницького , б.24 в м. Дніпрі, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «Мазда-3», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , чим порушив п.1.3, п.13.1 Правил дорожнього руху. Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року, що набрала законної сили 31 березня 2017 року, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розмірі 400,00 грн. (а.с.5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 20 березня 2017 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Власником пошкодженого у ДТП автомобіля «Мазда-3», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Вказаний транспортний засіб був забезпечений та цивільно-правова відповідальність власника [PERSON] була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське» у відповідності до Полісу №АЕ/7935919 строком його дії з 12 березня 2016 року до 11 березня 2017 року, тобто чинним на момент ДТП, натомість цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] , під час вчинення ДТП застрахована не була. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Мазда-3», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, позивач у визначений законом строк надав відповідне доручення № 39722 на виконання робіт. Згідно Звіту №06-03/17-1В автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту КТС, пошкодженого в результаті ДТП від 24 березня 2017 року, оцінювачем транспортного засобу ПП [PERSON] (діяв на підставі Сертифікату №483/15 суб`єкта оціночної діяльності виданий Фондом державного майна України, дійсний до 15 червня 2018 року), вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Мазда-3», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу автомобіля, становить 14 853,27 грн. (а.с.13-22). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Тому, для вирішення питання щодо розміру фактично заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди, суд приймає до уваги зазначений висновок, проведений у відповідності до чинного законодавства. Судом встановлено, що потерпілий [PERSON] , як власник транспортного засобу, що потрапив у ДТП, відповідно до вимог ст. ст. 33, 35 зазначеного вище Закону 17 лютого 2017 року повідомив про ДТП та подав заяву на виплату страхового відшкодування та звернувся за страховою виплатою (а.с. 6,8). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3967 від 11 травня 2017 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » визначено до сплати 14 082,16 грн. в межах ліміту (а.с. 23). Згідно платіжного доручення № 3967рв від 12 травня 2017 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] на загальну суму 14 082,16 грн. (а.с. 25). Письмова досудова вимога позивача від 03 грудня 2018 року за вих. №1129/МТСБУ щодо вирішення справи в добровільному порядку відповідачем залишена без реагування (а.с.29). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах регламентної виплати в розмірі 14 082,16 грн., перейшло право вимоги, яке [PERSON] на підставі ст.ст.1187, 1188 ЦК України, мав до відповідача, а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат М(Т)СБУ при здійсненні регламентних виплат. На підставі акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/39722 від 26 лютого 2017 року по справі МТСБУ №39722, що є додатком до Договору №2015/0003 від 10 грудня 2015 року з ТОВ «УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто», та рахунку-фактури №76 від 28 березня 2017 року, позивачем виплачено ТОВ «УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» за огляд ТЗ з фото фіксацією, визначення розміру збитків, нанесених власнику ТЗ, грошові кошти в розмірі 600 грн. згідно платіжного доручення №76рв від 07 квітня 2017 року (а.с. 25). Такі витрати можна віднести до ліквідаційних витрат, які є витратами, пов`язаними з урегулюванням збитків і є необхідними для здійснення відшкодування. Враховуючи принцип цивільного права «повного відшкодування завданої шкоди» (збитків - ч. 2 ст. 22 ЦК), понесені позивачем витрати на оплату послуг за огляд ТЗ з фото фіксацією, визначення розміру збитків, нанесених власнику ТЗ, збору документів, необхідних для прийняття замовником рішення щодо здійснення регламентної виплати у сумі 600 грн. підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню також і вказані понесені витрати на суму 600 грн. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved