Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» (далі - відповідач) з даним позовом. В подальшому, ухвалою суду від 06.03.2019 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» (далі - третя особа). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на підставі договору дарування від 13.05.2005 року є власником нежитлового приміщення, загальною площею 77 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У квітні 2014 року відбулось залиття вказаного приміщення. Комісією було встановлено, що залиття нежитлового приміщення відбулось в результаті пориву трубопроводу холодного водопостачання в підвалі житлового будинку [ADDRESS] 17.04.2017 року. Звітом незалежної оцінки від 06.12.2017 оку встановлено, що розмір матеріального збитку становить 717 802,00 грн. Балансоутримувачем та обслуговуючою організацією будинку [ADDRESS] є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району у м. Києві», та до обов`язків балансоутримувача входить забезпечення належного технічного стану внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку до точки розподілу, проведення періодичного ремонту внутрішньо будинкових систем. Позивач вважає, що неналежне виконання відповідачем обов`язків призвело до погіршення технічного стану трубопроводу холодного водопостачання, в результаті чого стався порив зазначеного трубопроводу, що призвело до залиття нежитлового приміщення та заподіяння матеріальних збитків. Через канцелярію суду представником позивача 29.07.2019 року було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій, зокрема, зазначено наступне. Звіт з незалежної оцінки від 06.12.2017 року (далі - Звіт) стосується саме приміщення за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 227, загальною площею 77,7 кв.м. У зв`язку з тим, що нежитлове приміщення № 227 та квартира [ADDRESS] , є згрупованими, тобто нежитлове приміщення є підвалом та знаходиться рівнем нижче під кв. № 11 , по тексту Звіту помилкового було вказано адресу [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 227 . Позивач зазначає, що окрім матеріальної шкоди їй було завдано і моральну шкоду, було порушено її нормальний спосіб життя, оскільки вона була змушена деякий час не проживати в квартирі, що була затоплена. Це спричинило психологічні переживання, що відобразились у душевних стражданнях. Завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 25 000,00 грн. Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 717 802,00 грн. матеріального збитку; моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.; витрати на проведену незалежну оцінку у розмірі 8 000,00 грн., судовий збір у розмірі 7 178,02 грн. та 768,40 грн. У відзиві та запереченнях проти позову відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» вказує, що відповідач є балансоутримувачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . З метою реалізації балансоутримувачем права укладати договори на надання житлово-комунальних послуг, після проведення електронних конкурсних торгів 10 січня 2017 року, згідно ДК 016:2010 код 81.10.10-00.00 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» щодо «прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)», без передачі їх на баланс Виконавця, у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Шулявка» Шевченківського району міста Києва. Пунктом 3.2.4. договору від 10 січня 2017 року визначено обов`язок товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг» - своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням; п.3.2.5. договору - відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинків у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України. Тобто, третя особа є виконавцем житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] є ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг». Позивач по справі, є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] , та споживачем житлово-комунальних послуг, і для їх отримання зобов`язаний оформити договірні відносини з балансоутримувачем багатоквартирного будинку/виконавцем житлово-комунальних послуг, та належним чином виконувати права та обов`язки власника житлового приміщення. Однак, [PERSON] договору на отримання та споживання житлово-комунальних послуг стосовно нежитлового приміщення, розміщеного у багатоквартирному будинку про [ADDRESS] , з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» не уклала, борг за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій спожитих, але не сплачених [PERSON] з 1 вересня 2016 року по сьогоднішній день складає 7 374,20 грн., тобто сплата зазначених послуг не здійснювалась позивачем з 1 вересня 2016 року. Відповідач вважає, що належним відповідачем за вказаною справою є ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», а покладання вини на відповідача лише на підставі того, що він є балансоутримувачем будинку, вбачається неправомірним. Також відповідач звертає увагу, що у позовній заяві зазаначено, що у квітні 2017 року відбулося залиття нежитлового приміщення, що належить позивачу, проте відповідно до наданого позивачем Звіту проводилась оцінка майна (меблі, побутова техніка, посуд, книги та інше рухоме майно), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто у житловому приміщенні, розміщеному на першому поверсі зазначеного будинку. Відповідач, стверджує, що договір від 17 травня 2017 року №18-05-17-ОМ на проведення оцінки майна є неналежним доказом у справі, оскільки долучення копії такого договору до заяви про збільшення позовних вимог від 29 липня 2019 року, більш ніж через 2 роки після проведення оцінки, підтверджує його відсутність у відповідності до приписів Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440. Сам договір вважають сумнівним та таким, що «доопрацьовувався» поза вимогами чинного законодавства. Так відповідач, вважає, що оцінка нежитлового приміщення, розміщеного у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , не проводилась, наявність шкоди у вказаному приміщенні не встановлено та не доведено, а доданий до позову акт від 26 квітня 2017 року складений представниками виконавця житлово-комунальних послуг після огляду квартири №227 гр. [PERSON] , розміщеної у підвальному приміщенні не має жодного відношення до оцінених збитків, ніби то зафіксованих у квартирі №11 цього ж будинку після прориву труби гарячого водопостачання у квітні 2017 року. Крім того, відповідач заперечує проти задоволення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено жодного доказу наявності моральної шкоди, заподіяння її внаслідок дій (бездіяльності) відповідача. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та просили суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.03.2019 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріально-будівельний холдинг». Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, загальною площею 77 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 13.05.2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 4421, право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 19.05.2005 року в реєстровій книзі №д-17п-130, реєстраційний запис № 2750-П (а.с.7). Відповідно до акту обстеження санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 26.04.2017 року, залиття даного приміщення сталось в результаті пориву трубопроводу холодного водопостачання в підвалі житлового будинку [ADDRESS] 17.04.2017 року (а.с. 9). Відповідно до 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4), форма та зміст якого затверджено наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76. У акті визначається склад комісії, детальний опис події, після виявлення конкретного місця та встановлення зони відповідальності Управителя/Виконавця житлово-комунальних послуг, з чітким зазначенням причини, а саме: несанкціоноване втручання власників/мешканців квартири/нежитлового приміщення у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушник сушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.). Висновки і рекомендації комісії повинні містити однозначну інформацію про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше). При комісійному обстеженні повинні бути присутніми власники/мешканці квартири, які після підписання акту членами комісії ознайомлюють під розпис власників/мешканців квартири. Вивчивши зміст акту, суд приходить до висновку, що акт від 26 квітня 2017 року за формою та змістом не відповідає вимогам, що встановлені у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме: відсутній детальний опис події; не виявлено конкретне місце події; не встановлено зони відповідальності Управителя/Виконавця житлово-комунальних послуг; не встановлено причини події; не виключено несанкціонованого втручання власників/ мешканців квартири/нежитлового приміщення у роботу системи холодного водопостачання; відсутні висновки і рекомендації комісії щодо заподіювана шкоди; відсутня інформація щодо присутності представників позивача при здійсненні комісійного обстеження. Позивачем була проведена оцінка пошкодженого майна. Згідно з ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. На підставі статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі. Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; тощо. Договір про проведення оцінки майна № 18-05-17-ОМ від 17.05.2014 року (далі - Договір) було долучено до матеріалів справи лише разом з заявою про збільшення позовних вимог від 26.07.2019 року. У пункті 1.1. Договору зазначено «…та нежитлове приміщення №227», оцінка якого, згідно зі Звіту, не проводилась, а згадка про приміщення №227 відсутня у Звіті по оцінці. У пунктах 8.1.-8.3. договору вказано, оцінка проводиться станом на 19 травня 2017 року, а Звіт про незалежну оцінку, підтверджений підписаним сторонами актом прийому-передачі послуг оплачується в повному обсязі на підставі підписаного сторонами акту, без посилання на відстрочку платежу до 1 червня 2019 року, зазначену в п.2.2 Договору, що не узгоджується з порядку розділу 8 договору - обов`язок своєчасно здійснювати оплату послуг. Такі умови договору, що суперечать одна одній вказують на те, що договір доопрацьовувався поза вимогами чинного законодавства. Ні позивач, ні його представник не повідомляли суд про наявність зазначеного договору, що викликає обґрунтований сумнів у його своєчасному оформленні, підписанні та виконанні, зважаючи, насамперед на відсутність строку дії такого договору (пункт 7.1.), оплати послуг більш ніж через 2 роки з моменту їх надання тощо. Відповідно до звіту з незалежної оцінки від 06.12.2017 року, вартість збитків від пошкодження нерухомого майна становить 372 776,00 грн.; вартість збитків, завданих внаслідок пошкодження книг - 70 005,00 грн.; вартість збитків, завданих внаслідок пошкодження меблів - 152 456,00 грн.; вартість збитків, завданих внаслідок пошкодження побутової техніки - 122 565,00 грн., а всього вартість збитків пошкодженого об`єкта оцінювання складає 717 802,00 гр. (т. 1 а.с.17). Разом з тим, об`єктом оцінки звіту є розмір матеріального збитку, завданого власнику нерухомого та рухомого майна (меблі, побутова техніка, посуд, книги та інше майно), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В той же час, за змістом позову та відповідно до акту, залиття відбулось у нежитловому приміщенні, кв. [ADDRESS] . Посилання на адресу розміщення оціненого майна - [ADDRESS] , міститься в звіті: у висновку про вартість майна; у пунктах висновку 1.1, 1.4 (ідентифікація об`єкта оцінки, опис об`єкта оцінки); у пунктах 2.1, 2.2 (визначення вартості об`єкта оцінки); в таблиці пункту 3.1.(т.1, а.с. 19,66,71). У відповідності до документу, доданого у звіті - за назвою Договірна ціна на будівництво ремонтні роботи житлової квартири, за підписом представників ПП «Беркут-Буд» також вказано про роботи по [ADDRESS] , що здійснюються в 2017 році (т.1 а.с.100). Представником позивача до заяви про збільшення позовних вимог було додано копію листа виконавчого директора ТОВ «Содель» № 32 від 10.04.2019 року, я якому повідомлено, що нежитлове приміщення № 227 та квартира № 11 , що знаходиться за тією ж адресою, є згрупованими, що підтверджено технічною характеристикою квартири, тобто нежитлове приміщення є підвалом та знаходиться рівнем нижче під квартирою № 11 , по тексту Звіту з незалежної оцінки від 06.12.2017 року, помилково вказана квартира № 11 замість нежитлового приміщення № 227 . Такий доказ, як лист створено через 2 роки після проведення оцінки. Щодо Звіту про оцінку майна слід зазначити наступне. У розділі 1.2. Вихідні дані та інформаційні джерела Звіту з незалежної оцінки вказано, що для проведення оціночних робіт замовник надав оцінювачу такі вихідні дані: перелік майна, що підлягає оцінці; акти технічного стану на техніку; копію «Договірної ціни «Ремонтні роботи житлової квартири по [ADDRESS] », що здійснюється в 2017 році. (т. 1 а.с.20). Однак, жодного підтверджуючого документу щодо правових підстав для визначення договірної ціни, часу та місця проведення, ідентифікації учасників встановлення договірної ціни, та їх правовий статус, відповідальності учасників, мети встановлення договірної ціни та підстав для замовлення визначення договірної щодо квартири по [ADDRESS] , наявність договору про визначення договірної ціни, акту виконаних робіт/наданих послуг за цим договором тощо до позову не надано. Крім того, у копії «Договірної ціни «Ремонтні роботи житлової квартири по [ADDRESS] » зазначена вартість матеріальних ресурсів 351 672,19 грн., а у висновку про вартість майна Звіту з незалежної оцінки - 372 776,00 грн. (т. 1 а.с.100). Правові підстави та обґрунтування визначення договірної ціни майна, розміщеного за адресою: [ADDRESS] , у матеріалах справи відсутні. Тому, суд вважає що оцінка саме нежитлового приміщення [ADDRESS] , не проводилась, наявність шкоди у вказаному приміщенні не встановлено та не доведено, а Оцінювачем неправомірно покладено в основу Звіту з незалежної оцінки так званого документу - «Договірна ціна на будівництво. Ремонтні роботи житлової квартири по [ADDRESS] , що здійснюється в 2017 році». Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки. У Звіті з незалежної оцінки враховані також результати 25 актів технічного стану побутової техніки, вартість збитків яких оцінена в сумі 122 565,00 грн., зроблених в КБТ-Сервіс (т.1 а.с.84-97) Разом з тим, суду не надано доказів підтвердження правового статусу КБТ-Сервіс, доказів укладення договору на виконання послуг оцінки техніки. Зокрема, не відоме місце проведення технічного огляду, кваліфікація та персональні дані фахівця, який оглядав та встановлював причину виникнення не доцільності ремонту, яка однакова для всієї техніки. 25 товарів побутової техніки, не ідентифіковані за часом виготовлення, строку експлуатації та зносу. Зазначена техніка була технічно обстежена 9 серпня 2017 року, після 4 місячного строку після «залиття водою (рідиною)» встановити причину несправностей взагалі не виявляється можливим. Позивачем не підтверджено в установленому порядку та не надано жодних доказів приналежності йому зазначеної техніки, наявність її у нежитловому приміщенні під час залиття нежитлового приміщення, як і сам факт такого залиття тощо. Наказом Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року №11 встановлені типові строки корисного використання основних засобів, відповідно до яких корисне використання зазначеної у Звіті техніки складає 10 років. Відсутність вказівки щодо строку її виготовлення та відтворення марок/назв техніки вказує на те, що корисний строк її використання давно сплив, а вся техніка. Суд прийшов до висновку, що комісійного встановлення технічного стану побутової техніки, не відбувалось, не відтворено в актах осіб, які приймали участь у встановленні технічного стану, відсутні істотні дані щодо умов експлуатації зазначеної техніки, її моральної та фізичної зношеності, і причинно-наслідкового зв`язку між залиття нежитлового приміщення № 227 і технічними недоліками побутової техніки. Тому використані у Звіті акти не можуть ідентифікуватись як такі, що проведені у відповідності з чинним законодавством. Що стосується оцінених книжок, то оцінювач провів консультації з продавцями на книжковому ринку та з`ясував, що середня вартість продажу подібних книжок складає 50 грн. за одиницю (т. 1 а.с. 66), що суперечить даним вказаним у переліку книг, їх початкової та остаточної ціни, де джерелом інформації є мережа Інтернет. Крім того, оцінювачем не зазначено наявності жодної книги з характерними пошкодженнями у результаті їх залиття, не знижено їх вартість у результаті характерних пошкоджень, що свідчить про необґрунтованість оцінки. За позовом збитки від пошкодження меблів складають 152 456 грн. Однак, до матеріалів справи та Звіту не долучено жодного доказу, який би свідчив наявність зазначених меблів у нежитловому приміщенні, розміщеному по пр [ADDRESS] , не підтверджено в установленому порядку їх приналежність позивачу, відсутні документи на підтвердження часу/року виготовлення меблів, не встановлено реального їх стану, рівень їх фізичного зносу, придатність їх до використання за призначенням до залиття та після нього. Отже, складений звіт свідчить про істотне порушення Оцінювачем обов`язків щодо дотримання під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та нормативно-правових актів з оцінки майна, без надання доказів належності позивачу, а відтак, не є належним доказом. Лист ТОВ «Содель» від 10 квітня 2019 року №32 за підписом виконавчого директора, засвідчує порушення правил проведення незалежної оцінки - внесення змін до Звіту без дотримання вимог чинного законодавства - не проведено огляд, аналіз предмету оцінки з додавання відповідних правовстановлюючих документів, без посилання на норми права, які дозволяють змінювати вихідні дані затвердженого 1,6 років назад Звіту у такому порядку та спосіб, тому не належить до допустимих доказів у справі. Аналогічним за змістом є лист ПП «Беркут-буд» від 9 квітня 2019 року №1- 04/09, що не містить посилань на норми права, які дозволяють змінювати вихідні дані застосовані 1,6 років назад у Звіті у такому порядку та спосіб, тому не належить до допустимих доказів у справі. Позивачем не надано доказів існування у підвальному приміщенні під час залиття книжок, меблів, техніки та самої площі залиття, розміру пошкоджень, оскільки в акті про залиття від 26.04.2017 року такі обставини не описані. Щодо доводів відповідача про те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» є неналежним відповідачем за вказаним позовом, слід зазначити наступне. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», утворене відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» та віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Житлові будинки, які знаходяться територіально у Шевченківському районі міста Києва, зазначеним рішенням віднесені до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та передаються на його балансове утримання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувача) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Судом встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Статутна діяльність КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» здійснюється за КВЕД-2010 - 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів. Ці послуги включають: загальне прибирання приміщень, догляд за ними, усунення сміття, забезпечення охорони та безпеки, доставку пошти, послуги портьє, прання та суміжні послуги допоміжного характеру. Цей клас також включає: обслуговування зайнятих урядом і органами державного управління будинків; управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності; діяльність житлово-експлуатаційних контор; діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ) та їх асоціацій; діяльність садових товариств, гаражних і житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач, як балансоутримувач, має право: здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів тощо. З метою реалізації балансоутримувачем зазначеного права після проведення електронних конкурсних торгів 10 січня 2017 року згідно ДК 016:2010 код 81.10.10-00.00 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об`єктів, між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» укладено договір з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» щодо «прибирання і утримання місць загального користування, сходових клітин, прибудинкової території, утримання і технічного обслуговування внутрішньо- будинкових інженерних та комунікаційних мереж (централізованого опалення, централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання гарячої води, електропостачання)», без передачі їх на баланс Виконавця, у житлових будинках комунальної власності неадміністративного району «Шулявка» Шевченківського району міста Києва. На підставі п.3.2.3 вказаного вище договору та п.6.Технічного завдання (Додаток № 2) товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг» здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, що, зокрема, включає обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів; ведення відповідної технічної документації та інженерне обладнання та системи тощо. Пунктом 3.2.4. договору від 10 січня 2017 року визначено обов`язок товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний Будівельний Холдинг» - своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов`язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням; п.3.2.5. договору - відшкодувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню, та шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю мешканців будинків у випадку надання неякісних послуг, розмірі й порядку згідно з чинним законодавством України. Тобто, виконавцем житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, тепло-, водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, що, зокрема, включаючи обслуговування та контроль за технічним станом герметизації інженерних вводів; ведення відповідної технічної документації, інженерне обладнання та системи тощо у багатоквартирному будинку по [ADDRESS] - є ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг». Відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 до складу цих послуг належать зокрема технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло- гарячого холодного водопостачання водовідведення і зливної каналізації та поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків. При визначенні робіт які відносяться до технічного обслуговування поточного ремонту або капітального слід керуватися Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків споруд, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150 та Переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869. Технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Відповідно до п. 13 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №529 виконавець, зокрема, зобов`язаний забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньо-будинкові мережі в належному технічному стані здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки. Щодо відповідальності підприємства, що надає комунальні послуги, слід зазначити, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири; з постачання холодної та гарячої води - після першої водо-запірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача; водовідведення - зливний отвір санітарно-технічних приладів. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Таким чином, споживач послуг несе відповідальність лише у тому разі, якщо причиною залиття виявиться несправність/пошкодження, що знаходиться після точки розподілу комунальних послуг. В даному випадку, позивачем не доведено, що саме відповідач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» має вживати заходи щодо уникнення аварійних ситуацій, враховуючи, що такими обов`язками наділена компанія виконавець ТОВ «Індустріально-будівельний холдинг» у відповідності до Договору №10 про надання послуг з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Шулявка» Шевченківського району м. Києва від 10.01.2017 року та Переліку переданих балансоутримувачем підрядній компанії на обслуговування житлових будинків. Згідно ч. ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.1,4, 5 ст.319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене суд вважає, що при розгляді справи позивачем не доведено, що залиття нежитлового приміщення [ADDRESS] відбулось саме з вини відповідача. Доказів, які б свідчили про вину відповідача та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, матеріали справи не містять. Крім того, позивачем не доведено дійсний розмір завданої шкоди. Тому, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріального збитку відсутні. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди варто зазначити, що п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку позивач не довела незаконність дій відповідача, який спричинив їй моральну шкоду, враховуючи ту обставину, що підстав для задоволення позовних вимог немає, причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідача не встановлено. Крім того, позивачем не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, витрат на проведену незалежну оцінку та судовий збір, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. Розглядаючи справу на підставі наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed