Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.12.2007 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BL1187. Відтак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 9 287,36 доларів США і судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували, подавши зустрічний позов про захист прав споживачів, у якому просив зобов'язати банк перерахувати заборгованість починаючи з 02.06.2008 року. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 28.12.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № BL1187, згідно з яким відповідачу було надано кредитні кошти у сумі 15 000,00 доларів США, на строк до 30 листопада 2008 року, із процентною ставкою за користуванням кредиту - 24,50% і збільшеною ставкою у разі порушення строку кредитування - 25,00% річних. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Однак позичальником договір кредиту належним чином не виконано. У зв'язку з цим, у позичальника утворилась заборгованість, яка станом на 29.12.2014 року складає: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 7 004,62 доларів США, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1 528,80 доларів США, а також заборгованість по підвищених відсотках у розмірі 753,94 доларів США, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи викладене, первісні позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, що є підставою для їх задоволення і стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 9 287,36 доларів США. При розгляді вимог зустрічного позову, суд виходить із такого. Із тексту кредитного договору № BL1187 від 28.12.2007 року вбачається, що його зміст у частині встановлення відсоткових ставок за кредитом не суперечить актам цивільного законодавства і відповідач [PERSON], підписавши договір, визнав регламентовані ним умови. Банк має право в односторонньому порядку збільшити відсоткову ставку згідно розділу 5 договору, яким він скористався - відсоткову ставку було збільшено з 24,50% до 25,00%. Із розрахунку заборгованості позичальника вбачається, що банком застосовувалась відсоткова ставка на рівні 25 % річних у періоди користування кредитними коштами понад строк термінів погашення кредиту і відсотками за його користування, передбачених пунктами 1.2.3., 1.5.2. Кредитного договору, що передбачено абзацом 1 пункту 1.5.2. Кредитного договору (а.с. 8, 28-30). Разом із тим, матеріали справи містять копію листа Банку, надісланого у порядку Розділу 5 кредитного договору, 10.07.2008 року, [PERSON], за змістом якого позичальника було повідомлено про підвищення процентної ставки за користування кредитом з 26.08.2008 року на рівні 26 % базової процентної ставки і 28% підвищеної процентної ставки. Докази направлення листа позичальнику містяться у матеріалах справи. Зі змісту розрахунку заборгованості вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитом на рівні 28% річних застосовувалась Банком з грудня 2011 року, за період після спливу строку кредитування. визначеного пунктом 1.2.3. договору - 30 листопада 2008 року. Викладене свідчить про правомірність застосування банком, визначених Кредитним договором відсоткових ставок при розрахунку заборгованості відповідача у справі, що є підставою для відмови у задоволенні вимог зустрічного позову у зв'язку із їх необґрунтованістю. При поданні позовної заяви позивач сплатив судові витрати у розмірі 1 476,65 грн., які відповідно до статей 81, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі зазначеного,

Outcome: approved