Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 02.03.2017 року стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Проте, на даний час аліменти у розмірі 1500 гривень є вкрай малою сумою для утримання дитини. Вказаний розмір аліментів не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка має потребу у продуктах харчування, одягу, ліках, додаткових заняттях та гуртках. Тому [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання дочки та стягувати аліменти у розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 56 274,04 грн. Ухвалою судді від 24.04.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення за останнім відомим місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності нез`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. На підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 02.03.2017 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з 14.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону. Згідно довідки заборгованості зі сплати аліментів №54101258/6 від 23.09.2020 року станом на 01.09.2020 року [PERSON] має заборгованість по аліментам у сумі 66 871,02 грн. Спірні правовідносини регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України. Згідно з положенням ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №5 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.04.2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Встановлено, що аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень не можуть у повній мірі забезпечити належний рівень її матеріального утримання та гармонійного розвитку. Зважаючи на те, що відповідно до положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», зокрема прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. У зв`язку з цим, суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку з суттєвим збільшенням вартості життя, а також збільшенням розміру мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів, які на даний час сплачує відповідач у розмірі 1500 гривень є занадто низьким та не може в повній мірі забезпечити належний рівень піклування про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому, суд приходить до переконання про допустимість зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень щомісячно. Такий розмір аліментів не погіршить майновий стан відповідача та забезпечить необхідний рівень утримання малолітньої [PERSON] . З розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів, викладеного у позовній заяві, вбачається, що загальний розмір неустойки (пені) становить 56 274,04 грн. Разом з цим, вказаний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів виконаний без урахування правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.04.2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, та відповідно без урахування формули розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, а саме: ?p = (A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. В той час, позивачем не надано до суду розразунку неустойки (пені) за вказаною формулою, а з розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві, неможливо встановити кількість днів прострочення за кожним з щомісячних платежів, та відповідно здійснити правильний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.04.2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц. У зв`язку з цим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у сумі 56 274,04 грн., слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial