overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1872. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивачка зазначала, що з відповідачем на даний час вони проживають окремо, оскільки неодноразові спроби зберегти шлюб результату не далі. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаєморозуміння, несумісність характерів, сварки та, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. [PERSON] не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні стосунки, так як шлюб між ними існує формально. Вважає, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Стверджувала, що на даний час майнового спору між ними не існує. Посилаючись на дані обставини позивачка просила шлюб між нею та [PERSON], розірвати, у зв'язку з тим, що її із відповідачем спільне проживання у шлюбі неможливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини, так як сім'я розпалася остаточно і збереження шлюбу є недоцільним. Позивачка в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов в її відсутність в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, надав до суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та про визнання позову (а.с.18). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 20.12.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1872, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.4). Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, однією сім'єю не проживають і спільне господарство ними не ведеться. Позивачка не бажає продовжувати з відповідачем подружні стосунки та проживати однією сім'єю. На примирення сторони не згодні, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За такими обставинами, суд доходить до висновку, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачкою при зверненні до суду (а.с.2). На підставі с. 3 ст.105, ст. ст. 110, 112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У лютому 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Мешкають окремо. Добровільно матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3), батьком якої є відповідач. Згідно довідки (а.с.4), дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості щодо способу її утримання не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, у якій зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Мешкають окремо. Добровільно матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засіданні не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5), батьком якої є відповідач. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості щодо способу її утримання не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством обов'язки з її утримання, чим порушує право на достатній рівень життя, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 2003 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON] Шлюб розірвано рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 23.01.2014р. Діти мешкають разом з нею. Відповідач на свій розсуд, нерегулярно і в недостатньому обсязі надає матеріальну допомогу на утримання доньки та сина. У зв'язку з цим вона звернулась з вказаним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання проти стягнення аліментів не заперечував. В задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу просив відмовити, як в таких, що не вмотивовані. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 23.01.2014р. На час розгляду справи позивачка разом з дітьми мешкають окремо від відповідача, який не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред'явлення позову до їх повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь держави також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Також зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, однак шлюб не розірвано. Діти знаходяться на її утриманні, хоча відповідач мешкає з ними у одній квартирі. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньок. У зв'язку з цим вона звернулась з вказаним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження. На час розгляду справи шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, однак вони продовжують мешкати у одній квартирі. Відповідач не приймає участь в утриманні дітей і не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на них. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня пред'явлення позову до їх повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь держави також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] У зв'язку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення молодшою дитиною трьох років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а/з № 697 від 15.03.2003р.), сина - [PERSON], [INFO] (а/з № 1534 від 24.05.2011 року), які проживають разом з позивачем, що підтверджується Довідкою ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 11 за Вих. № 675 від 06.02.2014р.. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 встановлює, що право на утримання аліментів дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежного від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вказаною нормою чинного законодавства визначено, що однією з підстав для стягнення з батька дитини на користь матері аліментів на її утримання є - проживання дитини разом з матір'ю. Однак, у судовому засіданні сторони по справі підтвердили той факт, що вони проживають разом за адресою: [ADDRESS]., що мають спільне господарство, разом з ними за вказаною адресою проживають їхні неповнолітні діти. У судовому засіданні позивач не заперечувала того, що відповідач купляє продукти, несе витрати по утриманню та вихованню дітей, але зазначила, що продукти не відповідають потребам дітей а також особисто їй коштів відповідач не дає. На час розгляду справи відомостей щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей позивачем не надано. Таким чином, позивач не довела суду факт проживання дітей безпосередньо з нею, тому враховуючи викладене, суд вважає, що позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки відмовляється. У зв'язку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні підтримав вимоги позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а/з № 500 від 12.02.2013р.), яка проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. У судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, працює на НВПКГ «Зоря-Машпроект», середньомісячний заробіток складає приблизно 3500грн.. Добровільно відповідач допомоги на утримання дитини не надає, що він особисто підтвердив у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від спільного проживання мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина відмовляється. У зв'язку із тим, що [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до його повноліття. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також про те, що вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає частково, згоден виплачувати 500грн. щомісяця. Зазначив, що постійного місця роботи не має. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання сторони по справі мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а/з № 2092 від 12.07.2011р.), який проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги в зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач не має постійного офіційного місця роботи. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 500грн. щомісяця. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.. На підставі ст. ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial