Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), за вимогами якого просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:625:0209, шляхом знесення паркану та споруди (будівлі), що знаходиться на вказаній земельній ділянці по довжині спільної межі. В обґрунтування наведених вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,0575 га з кадастровим номером 8000000000:90:625:0209, яка розташована в [ADDRESS] . Підтвердженням даного факту є Державний акт на право приватної власності на землю від 19.11.2002. Поруч із належною позивачу земельною ділянкою, знаходиться земельна ділянка, що належить відповідачу, загальною площею 0,0583 га з кадастровим номером 8000000000:90:625:0212, яка розташована в [ADDRESS] . Після придбання земельної ділянки, відповідач збудував без дозволу позивача паркан та нерухому споруду з фундаментом схожу на альтанку, які частково знаходяться на земельній ділянці позивача, що порушує права останньої. 10.11.2018 позивачем було направлено вимогу на адресу відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, однак вимога залишилася поза увагою відповідача, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 18.02.2019 у вказаній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній». У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив на позов не подано. Ухвалою суду від 21.06.2019 за клопотанням представника позивача призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 15.11.2019 поновлено провадження у вказаній справі. Ухвалою суду від 29.01.2020 було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, водночас її представник вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись при цьому на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши виступ представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 120121 від 19.11.2020, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0575 га з кадастровим номером 8000000000:90:625:0209, яка розташована в [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148249026 від 05.12.2018, власником земельної ділянки, загальною площею 0,0583 га з кадастровим номером 8000000000:90:625:0212, яка розташована в [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1616, виданого 26.11.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синьовид І.О. Згідно висновку експерта Українського незалежного інституту судових експертиз [PERSON] від 06.11.2019 № 97/09-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, фактичні межі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:625:0209 не відповідають правовстановлюючим документам. В межах земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:625:0209 знаходиться паркан збудований [PERSON] , який займає площу 0.0008 га. Відповідно до частин 1, 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач користується частиною земельної ділянки площею 0.0008 га, яка належить на праві власності позивачу, що підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи, яку суд покладає в обгрунтування рішення та яку вважає належним доказом, права позивача є порушеними та підлягають відновленню шляхом зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні та володінні [PERSON] земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:625:0209, шляхом знесення паркану, що знаходиться на вказаній земельній ділянці по довжині спільної межі. Також позивач просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення споруди (будівлі), що знаходиться на вказаній земельній ділянці. Разом з тим вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки суду не підтверджено належними, допустимими достовірними та достатніми доказами у розумінні ст. ст. 77-81 ЦПК України, що на земельній ділянці позивача знаходиться споруда (будівля), що належить позивачу. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу вимог позивача, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial