Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У листопаді 2018 року АТ «Юнекс Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь суми боргу за кредитним договором № 0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р. у розмірі 38263,92 грн., з яких 29909,20 грн. - заборгованість за кредит, 7177,43 грн. - заборгованість за процентами, 1177,29 грн. - заборгованість за комісією з обслуговування кредиту. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначає, що 07.03.2018р. ПАТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є АТ «Юнекс Банк», та [PERSON] , уклали між собою кредитний договір №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р., за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 29999 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 відсотків річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісією за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, зі строком погашення кредиту - не пізніше 07.03.2021р. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника від 25.10.2018р. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісією за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. Станом на 22 жовтня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р. складає: 38263,92 грн., у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 29909,20 грн.; сума заборгованості по процентам складає - 7177,43 грн.; сума простроченої комісії за обслуговування кредиту - 1177,29 грн. Однак станом на дату відправки даного позову до суду, жодних дій щодо погашення боргу відповідачем виконано не було, у зв`язку з чим, з метою стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором позивач і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача направив на електронну адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач надав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував, просив врахувати наданий ним відзив на позов та докази на його обґрунтування, справу розглянути за його відсутності. У поданому до суду відзиві представник відповідача зазначив, що 24 жовтня 2017 року невідомі особи, розбивши скло приватного автомобіля відповідача, викрали разом з іншими документами його паспорт. Цього ж дня, 24.10.2017р. [PERSON] звернувся до Соборного ВП ГУНП України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР районним відділом поліції внесені не були. 28.02.2019р. до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про зобов`язання уповноважених осіб СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката Прокопенко В.М. від 25 лютого 2019 року про вчинення шахрайських дій щодо гр. [PERSON] , у якого 24 жовтня 2017 року невідомими особами було викрадено паспорт та інші документи (ЖЄО № 5730). 06.03.2019р. на підставі вказаної ухвали суду Дніпровським відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР (кримінальне провадження № 12019040030000528). Сторона відповідача наголошує на тому, що при укладенні кредитного договору було використано вкрадений паспорт відповідача, у якого на той момент вже був інший паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, дата оформлення 17.11.2017р. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні обставини справи. 14 листопада 2018 року АТ «Юнекс Банк» звернувся до Жовтневого районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1 - 3). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2018 року ПАТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є АТ «Юнекс Банк», та [PERSON] , уклали між собою кредитний договір №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р., за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 29999 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 відсотків річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно (а.с.14 - 21). Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісією за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, зі строком погашення кредиту - не пізніше 07.03.2021р. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою за особовим рахунком позичальника від 25.10.2018р. (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, не сплачує щомісячні платежі за кредитом, комісією за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. Станом на 22 жовтня 2018 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р. складає: 38263,92 грн., у тому числі: сума заборгованості за кредитом складає 29909,20 грн.; сума заборгованості по процентам складає - 7177,43 грн.; сума простроченої комісії за обслуговування кредиту - 1177,29 грн. Станом на дату відправки даного позову до суду, жодних дій щодо погашення боргу відповідачем виконано не було, у зв`язку з чим, з метою стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором позивач і звернувся до суду з даним позовом. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р. в сумі 38263,92 грн. та судові витрати. Відповідач проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, повідомив суд, що до банку з приводу укладення кредитного договору не звертався та кредитний договір не укладав. Більш того, відповідач зазначив, що 24 жовтня 2017 року невідомі особи викрали з його автомобіля разом з іншими документами його паспорт, у зв`язку з чим 17 листопада 2017 року ним було отримано новий паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, а отже на момент укладення кредитного договору відповідач мав зовсім інший паспорт, ніж той, копія якого долучена до матеріалів справи та на підставі якого укладено спірний кредитний договір. 24 жовтня 2017 року невідомі особи, розбивши скло приватного автомобіля [PERSON] , викрали разом з іншими документами його паспорт. Цього ж дня, 24.10.2017р. відповідач звернувся до Соборного ВП ГУНП України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення. Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР районним відділом поліції внесені не були. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, а також наявної в матеріалах справи копії паспарту громадянина України, відповідач [PERSON] , [INFO] , 17 листопада 2017 року отримав паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER] , орган видачі 1211, дата оформлення - 17.11.2017р., дійсний до - 17.11.2027р. (а.с. 67 - 68). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р., за яким позивач просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість, було укладено на підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2004 року [PERSON] Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 25 - 26). Тобто, з цього слідує, що кредитний договір було укладено на підставі паспорту, який відповідачем було втрачено та на заміну якому видано новий паспорт. Слід зазначити, що з наданої відповідачем копії діючого паспорту громадянина України із зображенням його на фотографії та проведеного порівняння особи, зображеної на копії паспорту, наданої представником банку, однозначно можна зробити висновок про те, що на цих фотографіях зображені різні фізичні особи чоловічої статі, що дає суду підстави стверджувати те, що кредит отримала інша особа, а не відповідач (а.с. 25, 67). 28.02.2019р. до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про зобов`язання уповноважених осіб СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за заявою адвоката Прокопенко В.М. від 25 лютого 2019 року про вчинення шахрайських дій щодо гр. [PERSON] , у якого 24 жовтня 2017 року невідомими особами було викрадено паспорт та інші документи (ЖЄО № 5730). 06.03.2019р. на підставі вказаної ухвали суду Дніпровським відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР (кримінальне провадження № 12019040030000528). Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), що встановлено ч. 2 ст. 207 ЦК України. Частиною 2 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів. Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що кредитний договір обов`язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Отже, копія паспорту [NUMBER] , надана представником позивача, оригінал якого було втрачено відповідачем у жовтні 2017 року, містить зображення іншої людини чоловічої статі, що підтверджується паспортом [NUMBER] , який 17 листопада 2017 року був виданий відповідачу після втрати попереднього паспорту. У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відповідач не укладав кредитного договору з позивачем та, відповідно, не отримував грошових коштів, які банк, з урахуванням процентів та інших штрафних санкцій просить суд стягнути з відповідача на його користь. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, через відсутність в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження укладення саме відповідачем [PERSON] , а не іншої особою від його імені, кредитного договору №0.012.27.0318.ФО_К від 07.03.2018р. з ПАТ «Юнекс Банк», так і доказів отримання саме ним, а не іншою особою, кредиту в цьому банку в розмірі 29999 грн., доказів порушення ним договірних зобов`язань по цьому кредитному договору та через недоведеність цих обставин представником позивача, дає підстави суду стверджувати про недоведеність заявлених позовних вимог позивачем, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволені даного позову АТ «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38263,92 грн., - слід відмовити. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Юнекс Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, при відмові в задоволені позову, судові витрати по справі у виді судового збору, позивачу не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed