Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати будинок [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року вказана позовна заява була залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 11 березня 2019 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року було зупинено провадження по справі на час проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 11 березня 2019 року. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року підготовче провадження закрите, призначена справа до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином були повідомлені про день розгляду справи. Від представника позивача адвоката Медвідь Є.М. надійшла заява про відмову від позовних вимог. Від відповідача надійшла заява про стягнення з позивача на його користь витрат на правничу допомогу, які він вимушено поніс, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Суд оглянувши матеріали справи, надані заяви, приходить до наступного. Відповідно п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. За таких обставин, суд приймає відмову позивача від позову, та провадження по вказаній цивільній справі закриває. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд постановлює ухвалу про закриття провадження, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України суд приходить до наступного: Згідно з частинами 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Принцип обґрунтованості судових витрат запроваджено й практикою Європейського суду з прав людини. Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268); а сума гонорару, яка визначена між адвокатом та клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269). Приписами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається із наданих відповідачем доказів, а саме ордеру про надання правничої допомоги, 02 січня 2019 року був укладений договір про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Чеботар Н.А., яка зобов`язалася надати [PERSON] оплатну професійну правничу допомогу. Згідно до Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2019 року вартість послуг за консультацію та вивчення матеріалів позовної заяви [PERSON] , представлення [PERSON] у суді складає 10000 гривень. Відповідно до квитанції № 1 від 02.01.2019 року до договору на надання правової допомоги адвокат Чеботар Н.А. отримала від [PERSON] гонорар у повному обсязі у сумі 10000 гривень. Крім того, відповідачем наданий розрахунок витрат на правову допомогу до договору на надання правової допомоги № 1 від 02.01.2019 року та додаткової угоди № 1 до даного договору від 02.01.2019 року на загальну суму 10000 гривень. \~ \~ \~ \~ З урахуванням конкретної справи та наявності доказів щодо обсягу виконаних адвокатом робіт, які надані відповідачем, суд вважає стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати за надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved