Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому з 2009 року до 2014 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач допомоги регулярно не надає, тому звернулася з даним позовом. Просила суд визначити розмір аліментів у частці від заробітку [PERSON]; визначити частку заробітку (доходу) [PERSON], яка буде стягуватись як аліменти на доньку [PERSON], розмір якої не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; щомісячно стягнути з [PERSON] аліменти за минулий час (останні три роки) та в подальшому, до досягнення донькою [PERSON] повноліття в розмірі ? частини заробітку [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що з 2012 року донька знаходить на її утриманні. Всі витрати на дитину вона несе самостійно. Лише десь останні роки відповідач надає кошти в розмірі 200 грн., яких недостатньо для утримання дитини. В даний час дитина також додатково займається танцями та англійською мовою, що також передбачає витрати. До відповідача не зверталась з проханням регулярно надавати кошти в більшому розмірі. Разом з тим, несплата аліментів є фактично ухиленням від виконання батьківських обовязків. Просили суд задоволити позов в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги в частині сплати аліментів в розмірі ? частини визнали, проти решти позовних вимог заперечували. Суду пояснили, що відповідач ніколи не ухилявся від утримання своєї доньки. Він постійно пересилав грошові перекази в розмірі 200 грн. як аліменти на дитину. Більше коштів пересилати не міг, оскільки має важкий стан здоровя та не може працювати. Отримує пенсію по інвалідності. Також намагається допомагати своїй матері. За весь час окремого проживання позивачка не зверталась за отриманням коштів на дитину. Просили частково задоволити позов. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження I-БК №169854, видане віддлоім реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 15 лютого 2017 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що неповнолітня дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утримання, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Доказів щодо стягнення аліментів у більшому розмірі, позивачем суду не надано. За ст 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили. У частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів за минулий період суд відмовляє, оскільки позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що нею вживались заходи щодо отримання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved