overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

у лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Ціпківської сільської ради Гадяцького району про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи, що у червні 2013 року померла його мати [PERSON] Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,823 га. В даний час позивач не може скористатися правом на спадщину в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів, тому позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання права власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Ціпки Гадяцького району, його матір'ю є [PERSON] 25 березня 2009 року в с. Ціпки Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] Згідно довідки відділу Держземагенства у Гадяцькому районі [PERSON] був отриманий Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії Р2 № 000477, який видавався згідно рішення 14 сесії 23 скликання Ціпківської сільської ради від 12.06.01р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 5,8228 га становить 157176,80 грн. [INFO] в с. Ціпки Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Гадяцькою державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є спадкоємцем на земельну ділянку після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 04.11.1972року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Будинком урочистої реєстрації шлюбу м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №3610. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені з 2002 року, спільне господарство не ведеться. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, з не відомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 04.11.1972року сторони уклали шлюб, зареєстрований Будинком урочистої реєстрації шлюбу м.Запоріжжя, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №3610, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 05.08.2010року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №68. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені більше року, спільне господарство не ведеться. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідачка позов визнає. Відповідачка бажає залишити шлюбне прізвище - [PERSON] Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2010року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 27.06.2009року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №16. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені з грудня 2012 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засідання позивач підтримав свій позов просить суд розірвати шлюб. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідачка після розірвання шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2009року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 01 жовтня 2005 року. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] [INFO], донька проживає з дружиною. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 01.10.2005 між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень сторін встановлено, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено. Намірів їх поновлювати для подальшого збереження сім'ї сторони не мають. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 23.11.2001 року. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, почуття любові та взаємної поваги втрачені, подальше спільне життя та відновлення сім'ї неможливо, однією родиною не проживають з 2005 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На зазначених підставах просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача у судове засідання.. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причину своєї неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у відсутності або про відкладення слухання справи суду не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача засновані на законі та повинні бути задоволені за наступних підстав: Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2001 року, однак з 2005 року однією сім'єю не проживають.(а.с.4) Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Враховуючи фактичні взаємини сторін, приймаючи до уваги те, що шлюб має формальний характер, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого свідоцтва про реєстрацію шлюбу, відповідач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», у зв'язку з відсутністю заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, щоб після розірвання шлюбу вона надалі іменувалась цим прізвищем. Таким чином, очевидні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Позивачем сплачені витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією. Отже, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 10 липня 2010 року він і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 331. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу відносини між ним і дружиною погіршилися, почали виникати непорозуміння, вони не можуть знайти спільної мови. Все це призвело до того, що вони віддалилися один від одного, почали жити кожен своїм життям. З метою збереження сім'ї неодноразово намагалися примиритися, проте позитивних результатів це не дало. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя є неможливим, тому шлюб необхідно розірвати. Просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], укладений 10 липня 2010 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у суді позов визнала. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 10 липня 2010 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 331. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися не бажають. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 9 червня 2012 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, сторони не розуміють один одного, а тому їх сім'я фактично розпалась та примирення неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просить справу за його позовом розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, в задоволенні позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами 9 червня 2012 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 23 (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 січня 2013 року виконавчим комітетом Паланської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Диплому [NUMBER] про закінчення у 1976 році Харківського сільськогосподарського інституту ім. В.В. Докучаєва за спеціальністю «землеврядування» та трудової книжки, виданої 12 вересня 1975 року Житимирським філіалом Республіканського проектного інституту по землеврядуванню «Укрземпроект». Вказаний факт йому потрібен для реалізацію в подальшому права на пенсію. Заявник подав до суду заяву, в якій підтримав доводи заяви та просив розглядати справу за його відсутності. Заінтересована сторона звернулась з заявою до суду про розгляд справи без його участі. При прийнятті рішення управління покладалось на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно з свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові, [NUMBER], ім'я заявника змінено з [PERSON] на [PERSON] (ас.6) Згідно з свідоцтвом про народження, у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 21.03.1981 року, його прізвище, ім'я та по-батькові російською мовою було зазначено як «[PERSON]»; у трудовій книжці серії [NUMBER], заведеної 12.09.1975 року, його прізвище, ім'я та по-батькові російською мовою було зазначено як «[PERSON]»; в дипломі [NUMBER], виданого 25.06.1976 року, його прізвище, ім'я та по-батькові українською мовою було зазначено як «[PERSON]», російською мовою - «[PERSON]». Зважаючи на невідповідність дійсного імені та по-батькові заявника як «[PERSON]» тому імені та по-батькові, яке міститься в інших документах, які стосуються його особи, у заявника постала потреба у підтвердженні ідентичності його особи в різних документах та підтвердження належності йому цих документів з метою належного оформлення та отримання пенсійного забезпечення. При цьому, здійснювати заміну всіх документів та приведення їх у відповідність до відомостей, які містяться у свідоцтві про народження не доцільно навіть з огляду на значну втрату часу, коли є нагальна потреба в пенсійному забезпеченні наразі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], щодо факту належності заявнику зазначених правовстановлюючих документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 31 березня 2006 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 38. Вказав, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, повністю втрачено почуття поваги та любові. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з січня 2011 року. Просив вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомила. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 38 (а.с. 4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, втрата у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з січня 2011 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved