Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся з цим позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує, тим, що 02 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5171466. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «КІА СЕRАТО», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18 листопада 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем «КІА СЕRАТО», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в с. Петрівське Києво- Святошинського району Київської області, допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», який рухався попереду, а після чого з автомобілем «Богдан», державний реєстраційний номер «А-09202», та автомобілем «Mersedes-Benz», державний номер «[NUMBER]». Крім того, відповідач, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в присутності свідків. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12839/15-п від 30.11.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 тач.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/177/000/15/0706 від 02.02.2016 року власнику автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 25 809 (двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'ять) грн. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням №33 від 03.02.2016 року. Також на підставі страхового акту №ОЦ/177/000/15/0707 від 06.04.2016 року власнику автомобіля «Mersedes-Benz», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. (ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого), що підтверджується платіжним дорученням №15 від 07.04.201 броку. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав: 75 309 (сімдесят п'ят тисяч триста дев'ять) грн. 03 коп. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завданні збитки в порядку регресу в розмірі 75 309 (сімдесят п'ять тисяч триста дев'ять) грн. 03 коп., за такими реквізитами: р/р: 26503010191901 в ПАТ «Альфа-Банк», ЄДРПОУ: 20602681, МФО: 300346. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди , зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу». Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.» Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.» Судом встановлено, що 02 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5171466. 18 листопада 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем «КІА СЕRАТО», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в с. Петрівське Києво- Святошинського району Київської області, допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», який рухався попереду, а після чого з автомобілем «Богдан», державний реєстраційний номер «А-09202», та автомобілем «Mersedes-Benz», державний номер «[NUMBER]». Крім того, відповідач, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в присутності свідків. Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12839/15-п від 30.11.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 тач.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/177/000/15/0706 від 02.02.2016 року власнику автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 25 809 (двадцять п'ять тисяч вісімсот дев'ять) грн. 03 коп., що підтверджується платіжним дорученням №33 від 03.02.2016 року. Також на підставі страхового акту №ОЦ/177/000/15/0707 від 06.04.2016 року власнику автомобіля «Mersedes-Benz», державний реєстраційний номер «[NUMBER]», позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. (ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого), що підтверджується платіжним дорученням №15 від 07.04.201 броку. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved