Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить поділити квартиру [ADDRESS], яка є об'єктом спільної сумісної власності, виділивши йому та відповідачу [PERSON] у спільну часткову власність по ? її частині, право спільної сумісної власності припинити. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 24 травня 1986 року по 27 червня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали спірну квартиру, яка була зареєстрована за позивачем. Оскільки спірна квартира відповідно до ст.60 СК України є спільним майном подружжя, реальний її поділ неможливий, та у разі поділу їх частки вважаються рівними, просить визнати їх ідеальні частки, залишивши майно у спільній частковій власності. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 травня 1986 року по 27 червня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням суду від 27 червня 2003 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 06 травня 2004 року. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 27 березня 1997 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 серпня 2006 року, позивач [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] придбав під час шлюбу з [PERSON], а тому це нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Положеннями ст.69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. З роз'яснень, які містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду Укаїни №11 від 21 грудня 2007 року «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, вважається, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інакше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України). Спірна квартира є однокімнатною та неподільною, сторони у справі не дійшли згоди на отримання грошової компенсації своєї частки та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а тому слід визнати їх рівні частки (по ? частці) без реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.60 - 71 СК України, ст.ст.368, 370, 372 ЦК України та

Outcome: approved