Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб 17.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 405. Від вказаного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Крім того зазначала, що дитина проживає разом з нею, при цьому відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дитини. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, про що надав до суду відповідну заяву. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстровано 17.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 405. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Крім того зазначала, що дитина проживає разом з нею, при цьому відповідач нерегулярно надає кошти на утримання дитини. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні сторони підтвердили, що збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Оцінивши зібрані по справі матеріали та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved