Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У листопаді 2020 році [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини, визнання батьківства. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 серпня 2010 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] .. 26 лютого 2016 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] народився [PERSON] . У позивача з [PERSON] були відносини в даний період. Він є біологічним батьком [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Сідоров В.М. в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнання позову. Представник Кременецького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явився, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечень немає. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 26 лютого 2016 року розірвано. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 19 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 12 липня 2017 року розірвано. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 07 березня 2019 року зареєстрували шлюб у Кременецькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 24. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 05 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч.1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , позивач у позові вказує, що він є батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про визнання батьківства та внесення змін у відомості про батька до актового запису. Дану обставину підтвердила відповідачка [PERSON] , надавши до суду заяву в якій позов визнала. За таких обставин суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження даної обставини необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін, який відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. Відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved