Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що мають з відповідачем спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалось та на даний час вони проживають окремо. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 7000 грн. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу. Крім того, в даний час вона працює, але її дохід не є достатнім, тому вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько дитини має також надавати їй до досягнення дитиною трьох років. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимоги підтримали. Суду пояснили також, що відповідач приховує свій дохід, не декларує, але має гарні заробітки від продажу картин, оскільки має дохід для відпочинку за кордоном. На даний час він працює за кордоном в Китаї, тому зможе сплачувати аліменти в заявленому розмірі. На даний час вона витрачає на утримання дитини: на одяг 1000-1500 грн., харчування біля 1500 грн., памперси 1000 грн., медичні обстеження, ліки біля 700 грн. Вона працює, отримує дохід біля 7000 грн., але даних коштів не вистачає на утримання дитини, тому відповідач також має сплачувати кошти на її утримання. Дані кошти покриють її затрати на дорогу на роботу. Просили суд задоволити позов. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Поданий письмовий відзив підтримала. Суду пояснив, що дохід від продажу картини є незначним, оскільки великі затрати несе саме художник. Продають картини досить рідко. Аліменти він сплачує регулярно, тому підстави для задоволення позову відсутні. Його дохід складає приблизно 8000 грн., тому сплачувати аліменти в заявленому розмірі заперечує. За кордоном він буває, але не за власні кошти, а на запрошення фондів. Щодо сплати аліментів на дружину також заперечував, оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі та він не має фінансової можливості ще й утримувати мати дитини. Просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 30 листопада 2018 року. Щодо тверджень відповідача про сплату аліментів в добровільному порядку за ці періоди, то суд їх до уваги не бере, оскільки між сторонами виник спір щодо сум аліментів, тому їх сплата може в подальшому зараховуватись при виконанні рішення суду. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, вік дитини, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 3000 грн. до досягнення нею повноліття для забезпечення потреб дитини для повноцінного її розвитку, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Щодо стягнення аліментів у більшому розмірі, то позивачка не подала суду належних доказів та не пояснила в судовому засіданні щодо несення витрат на дитину близько 14\~000 грн., оскільки батьки мають рівні права та обовязки по утриманню дитини. Пояснення представника відповідача щодо неспроможності заявника сплачувати аліменти в такому розмірі, суд оцінює критично. При цьому суд враховує, що відповідач є молодим чоловіком, вад здоровя, які обмежували можливості працювати, немає, підтвердження офіційного працевлаштування та отриманого доходу також матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду доказів того, що дійсно має скрутне матеріальне становище, натомість він працює за кордон та отримує дохід. В матеріалах справи відсутні докази того, що це його єдиний дохід. Крім того, аліменти в розмірі 3000 грн. на дитину не є надмірними, а слугуватимуть належним утриманням дитини, для її всебічного розвитку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, а саме [PERSON], [INFO], тому відповідач зобовязаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років. Причому такий обовязок виникає у відповідача незалежно від того чи працює позивач чи ні. При цьому суд враховує, що сума в 500 грн. не є непомірною, тому суд визначає розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 500 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial