Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

У лютому 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту в розмірі 53 946,07 грн. Позовна заява мотивована тим, що 30.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 2376_045, відповідно до якого позичальнику [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 47 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.07.2023 року зі сплатою процентів 56 % річних. Кредит надано на споживчі цілі. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.01.2019 утворилась заборгованість у розмірі 53 946,07 грн., яка складається з загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) - 45 416,77 грн.; загальної суми прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам - 6 910,23 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 1 100,36 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 349,15 грн; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу- 91,71 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 29,09 грн., загальна сума інфляційних витрат по основному боргу - 13,03 грн., загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 35,73 грн. З урахуванням викладеного, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2019 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву, якою позов підтримав, просив задовольнити, справу розглядати у його відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою реєстрації проживання, заяв, відзиву суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 2376_045, відповідно до якого позичальнику [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 47 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29.07.2023 року зі сплатою процентів 56 % річних. Кредит надано на споживчі цілі. (а. с. 14-18). Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується наданим розрахунком (а. с. 6 - 8). Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 04.01.2019 становить 53 946,07 грн., яка складається з загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) - 45 416,77 грн.; загальної суми прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам - 6 910,23 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 1 100,36 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 349,15 грн; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу- 91,71 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 29,09 грн., загальна сума інфляційних витрат по основному боргу - 13,03 грн., загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам - 35,73 грн. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved