Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, проте не звернулася у нотаріальну контору в встановлений термін, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту на її ім`я. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 09 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року направлено судове доручення до відповідного компетентного органу Російської Федерації щодо надання відомостей, чи заведена спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , а також про коло спадкоємців померлої та копії відповідної спадкової справи. Зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу Російської Федерації на судове доручення про надання правової допомоги. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 05 липня 2021 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 21 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Кучерук Т. М. надіслав до суду письмове клопотання про слухання справи за відсутності позивача та її представника, в якому вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові клопотання про слухання справи за їх відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши позиції сторін, перевіривши письмові матеріали справи, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. З наявного у матеріалах справи свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Останній за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,18 Га, розташована на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 816664. Вказане нерухоме майно на даний час входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Зарічанською Г. Р. та зареєстрований в реєстрі за № 91, за яким все своє майно заповіла своєму синові [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних долях. З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого Тернавською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 10 квітня 1969 року, вбачається, що [PERSON] являється її матір`ю. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Сахновецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 29 січня 1989 року, встановлено, що при укладенні шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». За змістом свідоцтва про народження третьої особи [PERSON] , виданого Тернавською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 28 листопада 1964 року, спадкодавець [PERSON] являється його матір`ю. Згідно з повідомленням президента нотаріальної палати Єврейської автономної області Російської Федерації Євтушенко В. М. після смерті [PERSON] нотаріусами Єврейської автономної області спадкової справи не заводилось. Аналогічні відомості щодо відсутності спадкової справи після смерті [PERSON] надано також і завідувачем Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Ефендієвою А. П. у повідомленні від 13 лютого 2021 року № 150/01-16. За положеннями ст.ст. 45, 46 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. Якщо за законодавством Договірної Сторони, що підлягає застосуванню при спадкуванні, спадкоємцем є держава, то рухоме спадкове майно переходить Договірній Стороні, громадянином якої є спадкодавець у момент смерті, а нерухоме спадкове майно переходить Договірній Стороні, на території якої воно знаходиться. У відповідності до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Здійснивши системний аналіз положень ст. 46 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст. 1277 ЦК України, суд приходить до висновку, що належним відповідачем у даній справі є Сахновецька сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, оскільки інші спадкоємці за законом та за заповітом, які прийняли спадщину, відсутні, а вищевказані норми вказують на те, що нерухоме спадкове майно у даному випадку переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна. Таким чином, позивачявляється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .Інший спадкоємець за заповітом спадщину не приймав та проти задоволення даного позову не заперечує. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі N 629/1886/18 (провадження N 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17-ц (провадження N 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі N 209/1795/18 (провадження N 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі N 626/2055/18 (провадження N 61-17906св19). Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved