Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про повернення грошових коштів. Посилалась на те, що 01 серпня 2017 року вона уклала з ПрАТ «Київобленерго» договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-0910, та договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-1021. За умовами договору п.1.1.№ К-14-17-0910 до електричних мереж ПрАТ «Київобленерго» приєднується індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] кадастровий № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до умов п. 3.1.1. договору ПрАТ «Київобленерго» зобов`язався забезпечити у встановленому порядку приєднання об`єкта (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання, у строк 30 календарних днів від дати оплати замовником енергопередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання та після виконання замовником зобов`язань, визначених пунктом 3.2 Договору. На момент виникнення спірних правовідносин приєднання споживачів до електричних мереж регулювалися Правилами приєднання споживачів до електричних мереж, затверджених Постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання в сфері енергетики від 17 січня 2013 року № 32. Згідно умов п. 3.1.2 договору ПрАТ «Київобленерго» зобов`язався підключити електроустановки замовника до електричних мереж протягом 20 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування та після виконання певних етапів. Як зазначав позивач, у позовній заяві вартість плати за приєднання, що визначена п. 4.1 Договору №К14-17-0910 у розмірі 17\~544грн була перерахована нею на рахунок ПрАТ «Київобленерго», 11 липня 2017, однак ПрАТ «Київобленерго» не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушило умови укладеного договору№К14-17-0910. Умовами п. 5.1 договору №К14-17-0910 передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно п. 5.3. договору №К14-17-0910 за порушення строків виконання зобов`язань за Договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення. Як зазначав Позивач, оскільки підключення 3х фаз на її об`єкті відбулося 16 січня 2018 року, тому Відповідач повинен нести відповідальність передбачену п. 5 Договору №К14-17-0910, а плата за приєднання повинна бути зменшена на 10%, тобто на 1754 грн, 40 коп. Вона звернулась до ПрАТ «Київобленерго» з проханням дотримуватися умов укладеного договору та повернути їй зазначену суму у розмірі 1754 грн, 40 коп. Позивач направляла на адресу Відповідача відповідну заяву, однак остання залишилась без відповіді. Разом з тим Позивач зазначав, що вона являється фізичною особою підприємцем та деякий час орендувала приміщення під магазин для здійснення торгівлі парфумами та іншими косметичними засобами у м. Вишневому. Після того як вона 2015 році захворіла, та не мала можливості сплачувати оренду приміщення, тому розмістила МАФ на своїй земельній ділянці по [ADDRESS] . Для можливості здійснення торгівельної діяльності та приєднання до електромережі МАФу 01 серпня 2017 року між Позивачем нею як фізичною особою підприємцем ФОП « [PERSON] » та приватним акціонерним товариством «Київобленерго» було укладено договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-1021. За умовами договору п.1.1.№ К-14-17-1021 до електричних мереж ПрАТ «Київобленерго» приєднується МАФ, що знаходиться в м. Вишневому по вул. Пушкіна, №20. Відповідно до умов п. 3.1.1. договору ПрАТ «Київобленерго» зобов`язався забезпечити у встановленому порядку приєднання об`єкта у строк 20 календарних днів від дати оплати замовником енергопередавальній організації вартості приєднання. Як зазначав позивач, у позовній заяві вартість плати за приєднання, що визначена п. 4.1 Договору № К-14-17-1021 у розмірі 6192 грн була перерахована нею на рахунок ПрАТ «Київобленерго», 4 серпня 2017, однак ПрАТ «Київобленерго» не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушило умови укладеного договору № К-14-17-1021. Оскільки підключення її об`єкту відбулося 04 липня 2018 року, тому Відповідач повинен нести відповідальність передбачену п. 5 Договору № К-14-17-1021, а плата за приєднання повинна бути зменшена на 100%, тобто на 6192 грн. Вона звернулась до ПрАТ «Київобленерго» з проханням дотримуватися умов укладеного договору та повернути їй зазначену суму у розмірі 6192 грн. Позивач направляла на адресу Відповідача відповідну заяву, однак остання залишилась без відповіді. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] , просила стягнути з відповідача,приватного акціонерного товариства «Київобленерго» на її користь грошові кошти у розмірі 1754 грн 40 коп за договором про приєднання №К14-17-0910, та 6192 грн, за договором № К-14-17-1021. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. У судовому засіданні представники відповідача ПрАТ «Київобленерго» позов не визнали та заперечували проти його задоволення, подавши до суду відзив на позовну заяву. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1 ЦКУ цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.2 ЦКУ учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Згідно вимог ст.\~3\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що загальними засадами цивільного судочинства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно вимог ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.\~55\~Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. В той же час, згідно ст. 51 ЦКУ до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Згідно приписів ч.1, ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Судом встановлено, що 01 серпня 2017 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] Митрофанівною та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» був укладений договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-1021, щодо приєднання до електричних мереж відповідача електроустановок МАФ, що належать ФОП [PERSON] . Таким чином правовідносини, що виникли за договором про приєднання до електричних мереж №К14-171021 між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Київобленерго» не врегульовуються Цивільним та цивільним процесуальним законодавством, та не підсудні Києво-Святошинському районному суду Київської області. Позивач пред`явив свої вимоги саме як фізична особа, а не ФОП, що є різними правовими статусами, а тому позивна вимога про стягнення 6\~192 грн. не може бути задоволена. Встановлено, що 01 серпня 2017 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» був укладений договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-0910, щодо приєднання до електричних мереж електроустановок індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , [PERSON] . Відповідно до умов п. п. 1.2, 1.3 договору місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на: ЛЕП-0,4 кВ. Л-1 від ТП-10/0,4 кВ № 513. Точка приєднання (межа балансової належності обєкта замовника) встановлюється на: на вихідних клемах розрахункового обліку, встановленому в шафі обліку. Тип приєднання об`єкта замовника стандартне. Згідно умов п. 2.1. договору виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужностей до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору. Відповідно до умов п. 3.1.1. договору виконавець ПАТ «Київобленерго» зобов`язався забезпечити в установленому порядку приєднання об`єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строк 30 календарних днів від дати оплати Замовником електропередавальній організації вартості приєднання відповідно до договору про приєднання та після виконання Замовником зобов`язань визначених п. 3.2. цього розділу. Відповідно до умов п. 3.1.2 виконавець послуг зобов`язаний підключити електроустановки замовника по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 20 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після виконання передбачених етапів. Згідно умов п. 3.2, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 договору, замовник зобов`язався оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з електроустановок замовника в точці приєднання. На дату 31 грудня 2019 року ввести в експлуатацію власний об`єкт та електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об`єкта, та розробити на підставі технічних умов від 03.07.2017 року №К14-17-0910 які є додатком до цього договору, проектну документацію на електричні мережі зовнішнього електрозапезпечення (від точки приєднання до об`єкта замовника), внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (у межах земельної ділянки замовника) та щодо електропостачання та погодити її з виконавцем послуг. Відповідно до умов п. 4.1 договору плату за приєднання до електричних мереж становить 17 544 грн., у позовній заяві, позивач стверджував, що дану суму було перераховано на користь Відповідача 11.07.2017 року, однак доказів, що підтверджували б виконання даного зобов`язання Позивачем до суду не надано. Як вбачається з умов Договору про приєднання до електричних мереж № К-14-17-0910 від 01серпня 2017 року ПрАТ «Київобленерго» взяв на себе зобов`язання надати послугу з приєднання після виконання замовником послуг наступних етапів: здійснення оплати послуг та введення в експлуатацію власного об`єкту та електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об`єкта, та погодження з виконавцем робіт проектної документації У відповідності до умов п. 8.1 договору приєднання до електричних мереж фактом виконання зобов`язання виконавця послуг з приєднання об`єкта замовника (будівництва електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) сторони вважатимуть факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання. Згідно вимог ст.\~25\~Закону України\~«Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. Згідно Правил приєднання електроустановок до електромереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17 січня 2013 року, підключення це виконання комплексу організаційно-технічних заходів з первинної подачі напруги на електроустановку (електроустановки) замовника. Договір про приєднання до електричних мереж - це письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж. Технічні умови на приєднання до мереж (об`єктів) електроенергетики - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта замовника електричною енергією, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо електропостачання, та є невід`ємним додатком до договору про приєднання. Відповідно до приписів ч. 1. ст.\~1\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» приєднання електроустановки (далі - приєднання) - надання замовнику оператором системи передачі або оператором системи розподілу послуги із створення технічної можливості для передачі (прийняття) у місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж системи передачі або системи розподілу (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності; Згідно положень Правил приєднання електроустановок до електромереж послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності та пред`являє паспортний документ. Слід зазначити, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що між нею, як замовником, та відповідачем ПрАТ «Київобленерго», як виконавцем, було укладено Договір про приєднання до електричних мереж, на виконання умов якого вона виконала взяті на себе зобов`язання та здійснила оплату за приєднання до електричних мереж, однак відповідач у встановлений у договорі термін не виконав належним чином свої зобов`язання, та не приєднав її будинок до електричних мереж, тобто приєднання електроустановки до електромереж не відбулося. Згідно з пунктом 1.2 Правил приєднання електроустановок до електромереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 32 від 17 січня 2013 року, договір про приєднання до електричних мереж - це письмова домовленість сторін, що є документом встановленої форми, який визначає зміст та регулює правовідносини між сторонами щодо приєднання електроустановок замовника до електричних мереж власника електромереж. Згідно з пунктом 1.3 Правил, послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності та пред`являє паспортний документ. Як вже було зазначено, 01 серпня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про приєднання до електричних мереж № К-14-17-0910, що підтверджується підписом Позивача у договорі 01.08.2017 року. Відповідно до умов п. 3.1.2 договору, виконавець послуг зобов`язався підключити електроустановки замовника по основній схемі електропостачання до електричних мереж протягом 20 днів після введення в експлуатацію об`єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після виконання таких етапів: оплати замовником вартості приєднання; введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника; надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки об`єкта замовника; узгодження із замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності сторін. У судових засіданнях позивач та представник позивача посилався на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання в строк, чим порушив умови укладеного договору. А необхідні дії з приєднання відповідачем були вчинені тільки 16 січня 2018 року, однак доказів які б підтверджували заявлену обставину до суду не надано. В даному випадку слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, що позивач відповідно до пункту 3.2.3 договору ввела в експлуатацію власний об`єкт електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об`єкта, або що такий об`єкт був введений в експлуатацію до укладення договору.. Разом з тим матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували розробку позивачем на підставі технічних умов від 03.07.2017 року №К14-17-0910, які є додатком до цього договору, проектної документацію на електричні мережі зовнішнього електрозапезпечення (від точки приєднання до об`єкта замовника), внутрішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (у межах земельної ділянки замовника) та щодо електропостачання та погодження її з виконавцем послуг, тобто з Відповідачем. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позивач у суді не довів, що він виконав у повному обсязі покладені на нього обов`язки за договором, від яких залежить виконання ПрАТ «Київобленерго» своїх зобов`язань у передбачені договором строки, тому відсутні підстави вважати, що відповідачем «Київобленерго» порушено строки виконання зобов`язань за вказаним договором про приєднання до електричних мереж. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, давши оцінку зібраним доказам в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів у їх обґрунтування, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: dismissed