Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак спільне життя не склалося, у зв'язку з чим сторони перестали проживати разом, підтримувати подружні відносини та вести спільне господарство. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем у її батьків та повністю перебувають на її утриманні. Позивач на даний час не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Єдиним джерелом доходу [PERSON] є соціальна допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому [PERSON] просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, та на своє утримання у розмірі 1/6 частки від усіх доходів відповідача, щомісяця, і до досягнення дитиною трирічного віку. 21 січня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що факти викладені в позовній заяві є неправдивими та такими, що не підтверджуються жодними доказами. Зазначає, що після того, як позивач разом із дітьми переїхала жити до своїх батьків, він на протязі всього періоду переказував дружині грошові кошти на утримання дітей. Регулярні платежі кожного місяця здійснював приблизно в сумі 2000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до відзиву. Щодо його участі у вихованні дітей зазначає, що постійно бачиться з дітьми та проводить з ними час. На сьогоднішній день відповідач офіційно не працевлаштований, знаходиться на обліку в Центрі зайнятості Броварського району та отримує грошову допомогу по безробіттю. Не зважаючи на те, що на даний час не має офіційного заробітку, постійно допомагає своїм дітям матеріально та не відмовляється від цього і в подальшому. У такому випадку, відповідач просить суд при винесенні рішення по даній справі врахувати вищеперераховані обставини, з урахуванням здійснених ним платежів на утримання дітей в період з серпня 2018 року по січень 2019 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення із нього аліментів визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 24 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище дружини «[PERSON]» (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження. Батьком дітей записаний [PERSON] (а.с. 6,7). Зі змісту копії довідки № 331, виданої 01 листопада 2018 року Броварським управлінням СЗН вбачається, що [PERSON] отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини, розмір якої щомісяця становить 860 грн. (а.с. 8). До відзиву долучено копії платіжних доручень про переказ [PERSON] грошових коштів у період з жовтня 2018 року по січень 2019 року, отримувачем яких є [PERSON] (а.с. 31-39). Як передбачено ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Також, ч. 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, докази того, що на його утриманні є інші особи до матеріалів справи не додано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Обгрунтовуючи такі вимоги, позивач посилається на те, що вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Коштів позивача не вистачає для задоволення своїх потреб та забезпечення нормального розвитку дітей. Єдиним джерелом доходу позивача є соціальна допомога, розмір якої становить 860 грн. на місяць. Аналізуючи норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, зокрема ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на своє утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і до досягнення їхньою дочкою [PERSON] трирічного віку. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладені норми чинного законодавства, та враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved