Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 липня 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на ? частку квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Фондом комунального майна Донецької міської ради народних депутатів Донецької області, і зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації Донецької області, записана у реєстрову книгу за № 4/1ДК-45. [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Девятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] 12 грудня 20008 року, зареєстрований за № 1-2453, який заповів йому квартиру № 7, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадщину він прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 9 січня 2017 року, на підставі якої 9 січня 2017 року була відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за № 02/2017. Відповідачка є непрацездатною дружиною померлого, яка має право на обовязкову частку у спадковому майні, відмовилась від неї шляхом подачі відповідної заяви. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 27 січня 2017 року № 27/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з неможливістю отримання інформацію про реєстрацію права власності за спадкодавцем в Донецькому бюро технічної інвентаризації. На підставі наведеного позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 20 липня 2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 10 січня 2017 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 27, 20 липня 2016 року помер [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з частки квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 2702 від 1 лютого 1994 року, виданого Фондом комунального майна Донецької міської ради народних депутатів Донецької області на підставі розпорядження від 1 лютого 1994 року № 2702, і зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації Донецької області, записана у реєстрову книгу за № 4/1ДК-45 (а.с.11). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким належну йому квартиру № 7, що знаходиться в м. Донецьку, вулиця Танкерна, в будинку № 21, він заповів [PERSON]. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Девятої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] 12 грудня 2008 року , зареєстрований в реєстрі за № 1-2453 (а.с.10). [PERSON], 16.02.1941р.н., перебувала у шлюбі з [PERSON] з 19 серпня 1989 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 19 серпня 1989 року відділом ЗАГС Будьонівського райвиконкому м. Донецька, актовий запис № 524 по день смерті чоловіка 20 липня 2016 року, яка на день смерті спадкодавця була непрацездатною, отже згідно ст.1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Девятою донецькою державною нотаріальною конторою Донецької області 12 грудня 2008 року за реєстровим № 1-2453, на 1/2 частку квартири № 7, розташованої у будинку № 21 по вулиці Танкерна в м. Донецьк Донецької області, [PERSON] відмовлено у зв'язку з неможливістю отримання інформацію про реєстрацію права власності на нерухоме майно в Донецькому бюро технічної інвентаризації Донецької області року (а.с.15-17). Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова спадщина). Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.9 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус під час проведення державної реєстрації прав, що виникли у встановленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Позивач у установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири № 7, розташованої у будинку № 21 по вулиці Танкерна в м. Донецьк Донецької області, у зв'язку з неможливістю отримання інформацію про реєстрацію права власності на нерухоме майно в Донецькому бюро технічної інвентаризації Донецької області, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивача шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири № 7, розташованої у будинку № 21 по вулиці Танкерна в м. Донецьк Донецької області, після смерті [PERSON], який помер 20 липня 2016 року, в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1233, 1241, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved