Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитним договір, за умовами якого відповідач отримала кредит для споживчих цілей у сумі 118000 доларів США, під 13,9 % річних, строком до лютого 2012 року. У лютому 2012 року між сторонами укладено додатковий договір до кредитного договору, за умовами якого сторонами проведено реструктуризацію кредитної заборгованості, змінено валюту заборгованості з долара США на гривню. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов'язань, позичальник станом на 14 березня 2014 року має заборгованість з погашення кредиту у сумі 899134,15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат. (а.с. 25-26 т.ІІ) До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] скористалася своїм правом, передбаченим ст. 31 ЦПК України, та заявила зустрічний позов до ПАТ «Банк «Форум», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про зміну умов кредитного договору. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що при отриманні кредиту в іноземній валюті позичальнику не було повідомлено про ризики, пов'язані з виконанням кредитних зобов'язань в іноземній валюті, а саме: наслідки інфляції та девальвації гривні. До грудня 2009 року позичальник належним чином виконував взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, проте внаслідок фінансової кризи в Україні втратив джерело своїх доходів, а різке збільшення курсу гривні до долара США взагалі зробили неможливим виконання позивачем за зустрічним позовом зобов'язань з погашення кредитної заборгованості. У зв'язку з безвихідною ситуацією позичальник підписала додатковий договір до кредитного договору, за умовами якого проведено реструктуризацію кредитної заборгованості шляхом приєднання до суми кредиту 50 відсотків несплачених процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період з грудня 2009 року по лютий 2012 року та зміни валюти зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню за курсом 8,04 гривні за 1 долар США. Поряд з цим сторонами було збільшено строк кредиту до 19 лютого 2021 року. [PERSON] вказує, що вказані умови реструктуризації є невигідними для неї та порушують її права як споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Посилаючись на положення статті 652 ЦК України, позивач за зустрічним позовом просить внести зміни до ч. 1 додаткового договору від 15 лютого 2012 року до кредитного договору від 20 лютого 2007 року № 0022/07/01-Z, виклавши її в наступній редакції: «Сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника шляхом приєднання до суми кредиту 50-ти відсотків несплачених процентів за користування кредитними коштами в іноземній валюті за кредитним договором № 0022/07/01-Z від 20 лютого 2007 року, нарахованих за період з грудня 2009 року по лютий 2012 року та змінити валюту зобов'язання за кредитним договором № 0022/07/01-Z від 20 лютого 2007 року з долара США на гривню за курсом НБУ станом на 20 лютого 2007 року, шляхом проведення конвертації залишку заборгованості в сумі 85884,80 доларів США за курсом 5,05 гривень за 1 долар США, що становитиме 433718,24 гривень.»; внести змінити п. 1.1 кредитного договору від 20 лютого 2007 року № 0022/07/01-Z, виклавши його в наступній редакції: «Банк надає позичальнику кредит для споживчих цілей у сумі 433718,24 гривень.»; внести зміни до п. 1.1 договору іпотеки, посвідченого 20 лютого 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 574 к, шляхом заміни слів « 118000 доларів США» на слова « 433718,24 гривень»; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про змінений розмір основної суми заборгованості по кредитному договору від 20 лютого 2007 року № 0022/07/01-Z. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Банк Форум» підтримав позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості, просив задовольнити первісний позов у повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічного позову. Представник [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічний позов з урахування заяви про зміну предмету позову від 11 березня 2014 року, просила суд задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Крім того, заявила про застосування наслідків спливу позовної давності щодо позовних вимог про стягнення з позичальника пені. Відповідач приватний нотаріус КМНО [PERSON] у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином. Перед судовим засіданням 25 липня 2014 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з терміновим відрядженням представника відповідача. Судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, які визначені у ст. 169 ЦПК України. Приймаючи до уваги, те, що представник відповідача у судовому засіданні вже дала пояснення по справі, підтримала зустрічний позов, заперечувала проти задоволення позову ПАТ «Банк Форум» про стягнення заборгованості, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Крім того, суд звертає увагу, що на стадії підготовки сторін до судових дебатів відкладення розгляду справи процесуальним законом не передбачено. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 20 лютого 2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0022/07/01-Z, за умовами якого банк надав позичальнику кредит для споживчих цілей у сумі 59000 доларів США, строком до 20 лютого 2012 року, від 13,9% річних. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки є договір іпотеки двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно з п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. За умовами п.п. 2.3, 2.6, 2.7 кредитного договору в редакції відповідно до додаткового договору від 15 лютого 2012 року повернення основної заборгованості по кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється позичальником кожного місяця. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. 21 серпня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, за умовами якої банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію для споживчих цілей у сумі 118000 доларів США. 15 лютого 2012 року ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника шляхом приєднання до суми кредиту 50 відсотків несплачених процентів за користування кредитними коштами в іноземній валюті за кредитним договором від 20 лютого 2007 року № 0022/07/01-Z, нарахованих за період з грудня 2009 року по лютий 2012 року та змінити валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України шляхом приєднання конвертації залишку заборгованості в сумі 85884,80 доларів США за курсом 8,04 гривень за 1 долар США, що становитиме 690513,80 грн., у зв'язку з чим між сторонами укладено додатковий договір від 15 лютого 2012 року до кредитного договору № 0022/07/01-Z від 20 лютого 2007 року. Також сторонами були викладені у новій редакції п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору, згідно з якими банк надав позичальнику кредит для споживчих цілей у сумі 690513,80 грн., строком по 19 лютого 2021 року, від 14,9% річних. Додатковий договір від 15 лютого 2012 року укладений між сторонами у простій письмовій формі, оригінал такого договору отриманий позичальником. (а.с. 11-12, т.І) Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, за умовами кредитного договору позичальником [PERSON] отримані кредитні кошти у загальній сумі 122899,93 доларів США, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки за період 20 лютого 2007 року по 02 листопада 2007 року. Починаючи з лютого 2007 року, позичальник частково виконала свої договірні зобов'язання, сплатила 48279,15 доларів США та 12670,77 гривень на погашення основного боргу по кредиту, та 61999,01 долар США та 20211,23 гривні на погашення процентів за користування кредитними коштами. Останній платіж з погашення суми нарахованих процентів за користування кредитними коштами здійснено позичальником 23 серпня 2012 року. Станом на 14 березня 2014 року заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору складається з простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 145704,23 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 532138,80 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 178128,40 грн., поточної заборгованості за нарахованими процентами - 11345,05 грн., пені - 31817,67 грн. За положеннями ст. ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Матеріалами справи підтверджено, що останній платіж по кредитному договору позичальник здійснив 23 серпня 2012 року, пеня нарахована позивачем з травня 2012 року, позивач звернувся з позовом до суду у лютому 2013 року. Отже, посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності в частині вимог про стягнення з відповідача пені не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. У відповідності до положень ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Положеннями статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Правовий аналіз вищезазначених норм законодавства дозволяє зробити висновок, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також скористатися можливістю отримання кредиту в національній валюті. (пункт 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ) Матеріалами справи підтверджено, що до укладення кредитного договору позичальником отримано інформацію про умови кредитування, сукупну вартість кредиту, тощо відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с. 8 т.І) 15 лютого 2012 року сторони домовились про укладення додаткового договору до кредитного договору, за умовами якого проведено реструктуризацію кредитної заборгованості та змінено валюту зобов'язання з долара США на гривню за курсом на день підписання сторонами додаткового договору. Відтак, сторони дійшли згоди щодо умов проведення реструктуризації наявної у позичальника кредитної заборгованості. З такими умовами позичальник погодилась та підписала додатковий договір. Починаючи з лютого 2012 року, заборгованість відповідача по кредитному договору обліковується у гривні. Відтак, валютні ризики, пов'язані з коливанням курсу іноземної валюти по відношенню до гривні, почав нести позивач, кредитні кошти надавалися позичальнику у гривні. Правилами статті 652 ЦК України передбачена можливість зміни договору на вимогу заінтересованої сторони за умови недосягнення згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились. Отже, сторони досягли згоди щодо зміни умов договору шляхом підписання відповідного додаткового договору, а позивач [PERSON] посилається на ті обставини, що були вже враховані при підписанні додаткового договору про проведення реструктуризації кредитної заборгованості та зміну валюти зобов'язання. Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про зміну умов кредитного договору. Разом з тим, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору від 20 лютого 2007 року № 0022/07/01-Z є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Банк Форум» судовий збір у сумі 3441 гривня.

Outcome: approved