Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою вказуючи, що відповідач, керуючи автомобілем ГАЗ-53, номерний знак [NUMBER], який належить ПАТ «ММК імені Ілліча», порушив вимоги п.п.10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого настала його смерть. Вироком Старобешевського районного суду Донецької області від 22.05.2007 року [PERSON] визнано винним в здійсненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, а з позивача, як з особи відповідальної за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки, стягнуто 50000,00грн. на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідач звернувся з заявою про утримання з його заробітної платні по 10% щомісячно до повного погашення суми в розмірі 50000,00грн. Згідно з наказом №87-к від 18.12.2013 року [PERSON] був звільнений з підприємства за угодою сторін. Заборгованість відповідача станом на 01.02.2014 року складає 39255,47грн. У зв'язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача 39255,47грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої за його виною комбінату та витрати по сплаті судового збору в розмірі 392,55грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідач, до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судом приймається заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ст.134 п.3 КЗпП України робітники несуть матеріальну відповідальність у повному обсязі шкоди, заподіяної підприємству під час виконання трудових обовязків, якщо шкода заподіяна діями робітника, які мають ознаки діянь, передбачених у кримінальному порядку. Судом встановлено, що вироком Старобешевського районного суду Донецької області від 22.05.2007 року [PERSON] визнано винним в здійсненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, а з позивача, як з особи відповідальної за шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки, стягнуто 50000,00грн. на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди. Згідно з платіжними дорученнями №59064 від 21.09.2007 року ПАТ 2ММК ім.Ілліча» виконав вирок суду та перерахував потерпілому 50000,00грн. Відповідно до наказу №87-к від 18.12.2013 року [PERSON] був звільнений з підприємства за угодою сторін. З довідки відділу реорганізації сільськогосподарських активів ПАТ «ММК ім.Ілліча» вбачається, що станом на 01.02.2014 року заборгованість [PERSON] перед комбінатом складає 39255,47грн. Суд прийшов до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 39255,47грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої за його виною комбінату. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду понесений судовий збір у розмірі 392,55грн., то у порядку передбаченому ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved