Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник сторони позивача вказує, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] 12 червня 2017 року було укладено Договір приєднання надання банківських послуг за картковими продуктами №BB4-50353-O/17-DOM, відповідно до якого АБ «УКРГАЗБАНК» оформив відповідачу платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD DEBIT ТА ПІН-код до неї й відкрив картковий рахунок № [NUMBER] і встановив ліміт овердрафту максимальною сумою до 300 000, 00 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] отримала кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальною сумою ліміту до 300 000 грн. із терміном повернення до 12 червня 2018 р. та сплатою 30 % річних - базова процентна ставка 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом). Дані обставини підтверджуються копіями договору, розписки за отримання платіжної картки (додаються, оригінали знаходяться у позивача). Однак, як зазначає представник банку, не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, Лісова А.В. в порушення умов укладеного договору суму заборгованості не повертає та проценти не сплачує, у зв`язку з чим банк звернувся з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з боржника [PERSON] на користь банку суми заборгованості у загальному розмірі 10 171,72 гривень, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточної) у розмірі 5\~287,40 гривень; заборгованості по кредиту (простроченої) у розмірі 4\~302,35 гривень; заборгованості по процентам (поточної) у розмірі 125,51 гривень; заборгованості по процентам (простроченої) у розмірі 456,45 гривень. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов до суду не надходив. Представник банку у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи судом було встановлено, 12 червня 2017 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування №ВВ4-50353-Ф/17-OM , відповідно до умов якого [PERSON] встановлено ліміт дозволеного овердрафту у розмірі 300\~000,00 гривень із процентною ставкою у розмірі 30% річних та 48% річних за прострочення заборгованості на строк до 12 червня 2018 року. Однак, як зазначає представник банку, не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, Лісова А.В. в порушення умов укладеного договору суму заборгованості не повертає та проценти не сплачує, у зв`язку з чим банк звернувся з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з боржника [PERSON] на користь банку суми заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування №ВВ4-50353-Ф/17-OM у загальному розмірі 10 171,72 гривень. Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, суд зазначає, що згідно ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 1 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу ст. 1054 ч. 1, 2 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ч.ч.1,2 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до положень ст. 1054 ч. 2 ЦК України судом звернуто увагу на наступне. Згідно із ст. 1046 ч. 1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Однак, відповідач [PERSON] не виконує відповідного грошового зобов`язання. Згідно із\~положеннями ст.\~1049\~ч.\~1,\~3\~ЦК України позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ч. 1 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У силу ст. 536 ч.1,2 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч. 1 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до обґрунтованого\~висновку,\~що позичальник [PERSON] прострочила виконання зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів за правочином. Згідно із ст. 625 ч. 1, 2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як наводить\~ст.\~534\~ч.\~1\~ЦК України,\~у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Тобто, зважаючи на таку регламентацію виниклих між сторонами по справі правовідносин й виходячи із умов кредитного договору, суд дійшов наступного висновку. Заявляючи та обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача виходить з розрахунку заборгованості по договору на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування №ВВ4-50353-Ф/17-OM , за яким загальна сума боргу [PERSON] становить 10 171,72 гривень, яка складається з наступного: 5\~287,40 гривень заборгованість за кредитом (поточна); 125,51 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена), 4\~302,35 заборгованість за кредитом (прострочена), 456,45 заборгованість по процентам (прострочена). Представник банку у своїй позовній заяві вбачає обґрунтованим стягнути із Лісової А.В. на користь банку заборгованість у загальному розмірі 10 171,72 гривень. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог банку та за даним спором стягненню з відповідача підлягає вказана грошова сума. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Outcome: approved