Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 12 лютого 2019 року її квартиру було затоплено. У результаті затоплення ламінат, яким була застелена підлога кімнати, зіпсувався, пошкоджень зазнала дверна коробка у ванній кімнаті та кухонні меблі: МДФ і ДСП з яких вони виготовлені, розбухли та потріскались, що суттєво погіршує зовнішній вигляд меблів. За участі представників ТОВ БД Сервіс Соборний було складено акт, за ким причиною залиття є обрив трубопроводу до душового боксу у квартирі [ADDRESS] , що належить відповідачу по справі. Вказала, що для з`ясування вартості матеріалів, які були пошкоджені, вона звернулась до ТОВ «Наші двері Україна», де купувала на ремонт матеріали до їх залиття. На день звернення ціна за матеріали та відновлювальні роботи складає 11 974,42 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 11 974,42 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року розгляд справи визначено проводити у спрощеному позовному порядку без виклику сторін. 18 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] . Вказала, що під час складення акту комісії ТОВ БД Сервіс Соборний вона була відсутня та не могла висловити свої зауваження. Цей акт не може бути доказом, оскільки не відповідає вимогам, визначених у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій. У ньому також відсутній підпис позивача як власника квартири, не зазначені обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджень речей та їх орієнтовна вартість, відсутня встановлена вина її власника квартири. Також зазначила, що позивачка не надала доказів того, що до затоплення нею купувались матеріали саме в ТОВ «Наші двері Україна». Тому поданий рахунок н може підтверджувати завдані збитки. Просила відмовити в задоволенні позову та розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідь на відзив, будь-які інші клопотання щодо забезпечення доказів сторони не подавали. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 січня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача відмовлено та роз`яснено право сторін на подання доказів. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , шо підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76392050 від 20 грудня 2016 року. В матеріалах справи відсутні докази хто є власником квартири [ADDRESS] . При цьому позивач вказав, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS] . Разом з тим, з матеріалів справи не можливо встановити на яких підставах та з якого часу відповідач [PERSON] проживає в квартирі, чи проживають інші особи в цій квартирі, чи проживає в квартирі власник. Позивач доказів цим обставинам не надав, не заявив клопотань про їх витребування, у разі складнощів в їх отриманні. При цьому суд враховує також те, що реєстри нерухомого майна є відкритими та перешкод в отриманні такої інформації позивач не мав. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Встановлено, що 15 лютого 2019 року була залита квартира [ADDRESS] . 15 лютого 2019 року комісією ТОВ «БД Сервіс» складено Акт про те, що 15 лютого 2019 року трапилось залиття квартири [ADDRESS] . Причиною залиття, аварії, що трапилась в системі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] - обрив трубопроводу до душового боксу. Внаслідок чого вода пошкодила: у кімнаті площею 12,6 кв.м пошкоджено ламінат; у ванній кімнаті пошкоджено коробка дверей МДФ. У постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру матеріального збитку [PERSON] надала рахунок на оплату по замовленню б/н від 02 березня 2019 року ТОВ «Наші двері Україна» на суму 11 974,42 грн. Доказів оплати позивач суду не надала. Інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо розміру шкоди суду не надала, не заявила клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні, не повідомила про причини неможливості подати такі докази. Поданий рахунок має ймовірне припущення можливих витрат позивача на придбання матеріалів. Позов не містить обґрунтування необхідність заміни кухонного блоку, якщо в акті про залиття взагалі він не згадується. Відсутні в матеріалах справи докази того, що саме ці матеріали і в такій кількості необхідні для відновлення. У акті про залиття також не можливо встановити розмір заподіяних збитків, можливість відновлення чи необхідність заміни пошкоджених частин. Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст. 141 ЦПК України. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн.. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, тому не підлягають до задоволення вимоги про стягення судових збору.

Outcome: dismissed