Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про витребування коштів. Зазначала, що з відповідачем по справі [PERSON] розірвала шлюб 27 грудня 2013 року, але ще певний час вони проживали разом. У квітні 2014 року вона з [PERSON] вирішили придбати житловий будинок в селі Тернівка Крижопільського району, що належав [PERSON] і передали останньому кошти в сумі 5000 доларів США за будинок, а він мав укласти договір купівлі-продажу будинку. Про факт отримання коштів в сумі 5000 доларів США [PERSON] підтвердив письмовою розпискою. Однак відповідач по справі [PERSON] договір купівлі-продажу будинку не уклав і відмовився повернути отримані за будинок гроші. Вважає, що оскільки відповідач [PERSON] ніяких вимог до [PERSON] не предявляє, то вони вступили у змову щодо заволодіння її коштами, тому просить стягнути з відповідачів на її користь 2500 доларів США солідарно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що твердження позивача про те, що вона та її бувший чоловік [PERSON] придбали у нього житловий будинок в селі Тернівка не відповідає дійсності. Письмова розписка від 29.04.2014 року була дійсно ним написана на вимогу позивача і їй передана. В ній він зазначив про отримання 5000 доларів США від [PERSON] повернення боргу та суму не сплаченого боргу 1000 доларів США. Гроші в сумі 6000 доларів США він позичав [PERSON] у 2013 році. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду письмове заперечення, де просив відмовити у задоволені позову, так як житловий будинок у [PERSON] разом з позивачем не купляли і відповідно гроші не сплачували. Надана розписка була відібрана позивачем у [PERSON] і свідчить про те, що останній отримав від нього 5000 доларів США в рахунок погашення боргу 6000 доларів США, які [PERSON] позичив йому 15.11.2013 року. Вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. До такого висновку суд дійшов з наступних підстав. В обґрунтування своїх вимог позивач в судовому засіданні пояснила, що за домовленістю з [PERSON] вони мали намір придбати житловий будинок у [PERSON] за 6000 доларів США у свою спільну часткову власність. З цією метою вона передала [PERSON] 2000 доларів США, які належали їй особисто, а 4000 доларів США мав сплатити [PERSON] Відповідач [PERSON] отримав гроші, проте договір купівлі-продажу житлового будинку з ними не уклав. На теперішній час вона не проживає разом із відповідачем [PERSON], а тому вважає, що має право витребувати своє майно від відповідачів, які незаконно заволоділи ним. Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так позивачем зазначається, що після отримання коштів, [PERSON] договір купівлі-продажу будинку з нею не уклав, ухиляється від нотаріального посвідчення договору і відмовився повернути отримані гроші. Однак, в судовому засіданні позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання грошових коштів за будинок [PERSON] З наданої позивачем розписки від [PERSON] вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, однак не зазначено, що ці гроші отримані за житловий будинок в селі Тернівка. Не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні і твердження позивача, що 29.04.2014 року вона передала [PERSON] кошти, які належать їй особисто. В позовній заяві позивач зазначає, що кошти які були передані нею і відповідачем [PERSON] [PERSON] є спільним майном подружжя і розпорядилися вони ними за взаємною згодою. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача 2500 доларів США на підставі вимог ст.ст. 386, 387 ЦК України.

Outcome: dismissed