Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В прохальній частині позовної заяви [PERSON] просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 56 292,13 грн щомісяця. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей за минулий час за період з 25 жовтня 2014 року по 30 квітня 2019 року у сумі 699 485,00 грн. [PERSON] також подала заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на корпоративні права [PERSON] в юридичних особах, а саме: на частку номінальною вартістю 1 183 500,00 грн, що становить 50% статутного капіталу ПП «БАСТІОН»; на частку номінальною вартістю 1 000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу ТОВ «МОТУС АУТОМОТІВ»; на частку номінальною вартістю 6 970,00 грн, що становить 34% статутного капіталу ТОВ «УКРАЇНСЬКІ КОМПЬЮТЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ»; на частку номінальною вартістю 50 000,00 грн, що становить 10% статутного капіталу ТОВ «ВІП ТЕЛ». До того ж заявник просить у порядку забезпечення позову заборонити державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо зміни учасника: ПП «БАСТІОН», ТОВ «МОТУС АУТОМОТІВ», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ КОМПЬЮТЕРНІ ТЕХНОЛОГІЇ» та ТОВ «ВІП ТЕЛ». Окрім того [PERSON] вважає необхідним накласти арешт на квартиру [ADDRESS] і належить [PERSON] та обмежити останнього у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що майно, на яке вона просить накласти арешти, належить на праві власності відповідачу [PERSON] , а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач або будь-які інші особи можуть відчужити вказане майно на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. На підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 12.02.2009, відповідачу належить квартира [ADDRESS] . Проте заявником не наведено обґрунтувань необхідності застосування обраних заходів забезпечення позову та не надано документального підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Судом вбачається, що доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на її припущеннях, а тому підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у суду немає. До того ж щодо накладення арешту на належні відповідачу частки у статутних капіталах суд вважає можливим зазначити наступне. Абзацами 2 та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Враховуючи, що товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, накладення арешту на частки відповідача в статутних капіталах може перешкоджати їх подальшій господарській діяльності та вплинути на реалізацію своїх прав іншими учасниками товариств, а тому не може слугувати підставою для забезпечення позову.

Outcome: dismissed