Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею та перебуває не її утриманні. Вона не працює і їй важко самій забезпечити потреби дитини, відповідач проходить контрактну військову службу та має стабільний заробіток. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку та не більше 10 розмірів мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач направила заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.19). Відповідач у заяві від 12.04.2018 (а.с.22-24) просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши що працює у Військовій частині [NUMBER] . Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши письмові докази у справі, прийшов до\~ такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Згідно паспортних даних позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та відповідно до\~ довідки сільського голови Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області Курило Н.В. № 34 від 17.01.2018р. утримує свого малолітнього сина [PERSON] (а.с.3,6). Відповідно до повідомлення селищного голови Машівської селищної ради Кравченка М.І. [PERSON] відповідач по справі, зареєстрований в с. Селещина-1,\~ Машівського району Полтавської області (а.с.13). Статтею 180 Сімейного кодексу (далі СК) України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач позов визнав, працює, що свідчить про те, що він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, але має змогу сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved