Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

У лютому 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору №ZP1RRX41880314 від 17.03.2007 року відповідач отримала кредит в розмірі 3240,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду з тим, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком договір. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати шляхом надання Банку щомісячного платежу для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інші витрати згідно Умов. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. У порушення вимог закону та умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала. Станом на 03.12.2014 року відповідач має заборгованість на суму 83036,01 грн., яка складається з наступного: 1191,64 грн.- заборгованість за кредитом, 24742,87 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1477,44 грн. заборгованість по комісії; 55624,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 43087,68 грн., яка задоволена заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 16.07.2012 року з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить 39948,33 грн. Відповідно до п.5.3 Умов і правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. (фіксована частина), 1997,42 грн. (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42445,75 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявилася, причину неявки не повідомила, тому суд відповідно до положень ст..ст.169, 224 -226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 17 березня 2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачу кредит в сумі 3240,00 грн. на строк 24 місяці з 17.03.2007 року по 17.03.2009 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 77,76 грн. Відповідач підтвердила свою згоду з тим, що підписана заява нею разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком договір, що підтверджується копією заяви позичальника, копією Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт). Відповідач взяла на себе зобовязання з повернення кредиту наступним чином:и щомісяця в період сплати, за який приймається період з 15 по 20 число кожного місяця надавати щомісячний платіж у сумі 230,53 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. У заяві позичальника вказано, що згідно п.4.2 Умов при порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,83% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом, хоча в п.4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено сплату позичальником відсотків при порушенні зобовязань по погашенню кредиту лише у подвійному розмірі, тобто 2% в місяць. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. З позовної заяви вбачається, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором Банком станом на 03.12.2014 року їй нарахована заборгованість у зхагальній сумі 83036,01 грн., яка складається з наступного: 1191,64 грн.- заборгованість за кредитом, 24742,87 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1477,44 грн. заборгованість по комісії; 55624,06 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості позивачем арифметично віднята сума у розмірі 43087,68 грн., яка була задоволена заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 16.07.2012 року, різниця становить 39948,33 грн., а також додатково нарахував штрафи відповідно до п.5.3 Умов: 500,00 грн. (фіксована частина), 1997,42 грн. (процентна складова). Тобто, загальна сума заборгованості за кредитом, за твердженням позивача, складає 42445,75 грн. Частинами першою та третьої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з п.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі за №6-1206 цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Як вбачається зі справи, заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.07.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZP1RRX41880314 від 17.03.2007 року станом на 23.01.2012 року (згідно позовної заяви) в розмірі 43087,68 грн., яка складається із: 2991,64 грн. - заборгованість за кредитом; 16594,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1477,44 грн. заборгованість по комісії, 19496,43 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2027,98 грн. - штраф (процентна складова). На виконання цього рішення представник Банку 29.08.2012 року отримав виконавчий лист. Оскільки рішення про задоволення вимог кредитора - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не виконане боржником, а відповідач не надіслала суду жодних заперечень та доказів погашення боргу, воно не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, тому стягненню з відповідача на користь банку підлягають передбачені умовами договору прострочена заборгованість за відсотками та штрафи за несвоєчасне виконання зобовязань, що складає: 8148,68 грн. (24712,87 грн. (нараховані) 16594,19 грн.(стягнуті за рішенням) = 13393,68 грн., а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина; 407,43 грн. (8148,68 х 5 :100)- процентна складова, При цьому суд не вбачає правових підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 1191,64 грн. та комісії, оскільки заборгованість за тілом кредиту в сумі 2991,64 грн. та заборгованість з комісії в сумі 1477,44 грн. були вже повністю стягнуті за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 16.07.2012 року, а тому повторному стягненню не підлягають. Щодо пені, яка знову позивачем розрахована, починаючи з квітня 2008 року в розмірі 55624,06 грн., частина якої вже була стягнута за згаданим вище судовим рішенням в розмірі 19496,43 грн., то різниця між нарахованою і стягнутою сумами складає 36127,63 грн., що більше ніж в 4 рази перевищує заборгованість за відсотками. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до рішення Конституційного суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року, в розділі 3.2 якого зазначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема частини третьої статті 551 Кодексу, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що позивачем не надано суду доказів про негативні наслідки для нього через прострочення виконання зобов'язання, приймаючи до уваги розмір виданого кредиту в сумі 3240 грн. та суми у 43087,68 грн., що вже була стягнута за рішенням суду, в тому числі й пені в розмірі 19496,43 грн., суд вважає можливим зменшити розмір пені\~\~відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, та стягнути з відповідача пеню в розмірі 2000,00 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги частково, на загальну суму 11056,11 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 110,56 грн.

Outcome: partial