Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні про витребування майна з чужого незаконного володіння, уточненим в ході розгляду справи. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в січні 2004 року він придбав житловий будинок площею 255 кв.м., що розташований по пров.Пляжному, 8 в смт.Антонівка в м.Херсоні. У 2012 році вказаний будинок був реалізований з прилюдних торгів [PERSON], який 05.11.2012 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Не зважаючи на перехід права власності на житловий будинок до відповідача, позивач продовжував в ньому проживати та проводити ремонтні роботи, зокрема монтаж металопластикових вікон та вхідних дверей. 17.11.2014 року в ході виконавчого провадження позивача було виселено з житлового будинку, а 25.11.2014 року відповідач передав позивачу частину належного останньому майна. Оскільки відповідач чинить йому перешкоди у доступі до решти належних йому речей, що знаходяться в будинку, та неправомірно відмовляється їх повертати, позивач з підстав, визначених ст.387 ЦК України, просив з урахуванням уточнень суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] його особисті речі, що знаходяться в житловому будинку по пров.Пляжному, 8 в смт.Антонівка в м.Херсоні, а саме: металопластикові вікна «Золотий Дуб» другого поверху, виробництва фірми «КВЕ» у кількості 12 штук; двері металеві вхідні у кількості 3 штуки; душова кабіна зі змішувачем; ванна чугунна зі змішувачем; умивальник зі змішувачем; унітаз у кількості 2 штуки; лінолеум із чотирьох кімнат. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, надала суду заперечення на позовну заяву. Представник третьої особи ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні в судовому засіданні при вирішенні спору поклалася на розсуд суду та зазначила, що при проведенні державним виконавцем опису майна, що знаходилося в будинку, не визначався його власник. Заслухавши осіб, що зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] на підставі свідоцтва від 05.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], є власником житлового будинку з господарськими спорудами загальною площею 255 кв.м., розташованого за адресою: м.Херсон, смт.Антонівка, пров.Пляжний, буд.8. Вказане нерухоме майно було придбане відповідачем в ході його реалізації на прилюдних торгах як предмета іпотеки згідно іпотечного договору, укладеного 02.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] в забезпечення виконання останнім кредитних зобовязань, що витікають із договору про надання споживчого кредиту №11177169000 від 02.07.2007 року у сумі 135000,00 доларів США. Попередньому власникому [PERSON] зазначений житловий будинок належав на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02.07.2007 року між ним та [PERSON] Крім того, судом також встановлено, що по листопад 2014 року у вказаному житловому будинку проживав позивач у справі [PERSON] разом зі своєю сім'єю. 08.11.2010 року Дніпровським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист № 2-1171 про усунення [PERSON] перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення з нього [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 27.03.2013 року [PERSON] як сторону виконавчого провадження змінено на [PERSON] 17.11.2014 року в ході виконавчого провадження з примусового виконання вказаних виконавчих листів позивача виселено із зазначеного будинку. Звертаючись до суду з позовом, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що до теперішнього часу у вказаному будинку знаходяться його особисті речі, серед яких металопластикові вікна, двері металеві вхідні, душова кабіна зі змішувачем, ванна чугунна зі змішувачем, умивальник зі змішувачем, унітаз у кількості 2 штуки, лінолеум із чотирьох кімнат, які відповідач неправомірно відмовляється повертати, у звязку з чим просив суд витребувати перелічене майно з чужого незаконного володіння [PERSON] Сторонами в судовому засіданні не заперечувалося, що вказані речі встановлені у вказаному будинку та без їхнього пошкодження відокремлення є неможливим. Відповідно до ст.\~179\~[PERSON]\~13 ЦК України\~річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Частиною\~2\~ст. 183 ЦК України\~встановлено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. У відповідності до\~ст. 187 ЦК України\~складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню. Перераховані в позові речі, а саме вікна, двері, умивальник, унітаз, душова кабіна, лінолеум, на думку суду, неможливо відділити від житлового будинку без істотного їх знецінення, в результаті їх встановлення та монтажу вони стали складовими частинами житлового будинку в розумінні ст.187 ЦК України, а тому при переході права власності на житловий будинок до відповідача перейшло і відповідно право власності на всі його складові частини, зокрема, ті які є предметом позову. Згідно п.1.8 іпотечного договору від 02.07.2007 року іпотека розповсюджується на всі приналежності предмета іпотеки та на всі невідємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання цього договору та виникатимуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майно, яке є предметом спору, належить йому на праві власності, тобто встановлені ним після придбання будинку з прилюдних торгів відповідачем, в той час як відповідачем з прилюдних торгів придбано як предмет іпотеки в цілому так і невідємні від нього поліпшення. Крім того, враховуючи вимоги закону, задоволення вимог у спосіб визначений позивачем, в даному випадку є неможливим. Згідно розяснень, даних в п.30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недйсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Прилюдні торги, в результаті проведення яких відповідач став власником житлового будинку по пров.Пляжному, 8 в смт.Антонівка в м.Херсоні недійсними у встановленому законом порядку визнані не були, а тому відповідач правомірно набув право власності як на зазначений будинок в цілому, так і його складові частини, які в будь-якому випадку не можуть бути відокремлені без його істотного знецінення тобто витребувані в натурі. Зважаючи на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed