Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до в суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь, як на особу, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 19 лютого 2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , [INFO] досягнув повнолітня. Відповідно до свідоцтва народження позивача його батьками є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 січня 2020 року шлюб між батьками позивача розірвано, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами. На сьогодні позивач зареєстрований та проживає разом зі своєю матір`ю - [PERSON] . Вказане підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання позивача від 20 листопада 2019 року; актом обстеження умов проживання за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] , зроблений службою у справах дітей та сім`ї Голосїївської РДА в м. Києві від 17 березня 2020 року; довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Відповідач за вказаною адресою не проживає, до досягнення позивачем повноліття аліменти на його утримання не сплачував, ані позивачеві, ані його матері, добровільно не утримував сина в повній мірі, допомагав нерегулярно, в залежності від свого настрою. На сьогодні, позивач продовжує навчатися на денній формі у приватному вищому навчальному коледжі - Фінансово-правовий коледж, здобуває освіту молодшого спеціаліста за спеціальністю - право, що підтверджується довідками від 19 березня 2020 року та від 18 лютого 2021 року та характеристикою від 19 березня 2020 року, у трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, проживає разом з матерію та перебуває на її утриманні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 28 травня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким представник [PERSON] - [PERSON] заперечує в повному обсязі виходячи із наступного. Відповідач систематично надає матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина. який продовжує навчання та вважає, що такий розмір матеріальної допомоги є достатнім в межах потреб дитини відповідного віку, чим виконує свій обов`язок визначений частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України, який полягає у матеріальній допомозі в утриманні повнолітнього сина зі сплати: страхових внесків зі страхування здоров`я [PERSON] до СК «Метлайф» у розмірі 5 126 грн за 2021 рік; сплати комунальних послуг (за комірне) за місцем проживання позивача, що перераховувалися позивачу у розмірі 6 986 грн, що підтверджується квитанціями за 2021 рік; надання грошових коштів на додаткові витрати позивача, що перераховувалися шляхом поповнення картки/рахунку позивача у розмірі 26 688 грн, що підтверджується квитанціями за 2020 - 2021 рік; грошових коштів на навчання перерахованих позивачу у розмірі 13 972 грн, що підтверджується квитанціями за 2021 рік. При цьому відповідно до довідки про оплату навчання за 2020 рік наданих позивачем, вартість послуг на навчання за минулий рік становить 19 800 грн, тобто 1 650 гр. на місяць. Проте відповідачем під час надання відзиву станом на 23 травня 2021 року вже перераховано 13 972 грн за навчання, що перебільшує половину вартості навчання та складає суму необхідну для сплати майже за вісім місяців навчання, тобто з випередженням таких виплат за навчання позивача. Також були здійснені інші перерахування через сервіс «Monobank» в АТ «Універсал Банк», оригінали квитанцій яких знаходиться у володінні АТ «Універсал Банк». При цьому позивачем не підтверджена обставина його навчання під час подання його позовної заяви, а надані довідки вказують обставини минулого періоду до досягнення ним повноліття, що не відноситься до предмету позову. Поряд із цим, разом із відзивом на позовну заяву, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, із підстави того, що відповідач має певний сумнів щодо позовних вимог, викладених у позовній заяві та вважає, що він має право пересвідчитись та з`ясувати дійсну мету подання позовної заяви, так як він не згоден з думкую та вимогами позивача. Ухвалою судді від 02 липня 2021 року клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 березня 2003 року серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. Відповідно до приписів частини першо статті 34 ЦК України [PERSON] станом на 19 лютого 2021 року набув повної цивільної дієздатності, як особа яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до довідки від 19 березня 2020 року № 2659, виданої приватним вищим навчальним закладом «Фінансово-правовий коледж», [PERSON] є студентом на контрактній основі, денної форми навчання ІІ курсу спеціальності 081 Право ОКР «молодший спеціаліст». Сума оплати навчання за період з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року складає 19 800 грн. [PERSON] вступив до приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» в 2018 році, що зазначено у характеристиці від 19 березня 2020 року № 2660, складеної директором приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» [PERSON] . Відповідно до наданих представником відповідача копій платіжних доручень, встановлено, що відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати сина та перераховує кошти на рахунок останнього добровільно, однак враховуючи заявлений позов, між сторонами існує спір щодо утримання [PERSON] , а тому в даному випадку розмір аліментів та порядок їх сплати має бути визначений судом. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Між тим, як на одну з підстав залишення позову без задоволення представник відповідача посилається на те, що стороною позивача не надано доказів, що [PERSON] станом на 2021 рік продовжує навчання. Однак дане твердження сторони відповідача суд відхиляє, оскільки позивачем надано копію характеристики від 19 березня 2020 року № 2660, де зазначено що [PERSON] вступив до ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж» в 2018 року, відповідно до відомостей, що містяться на офіційному сайті ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж», термін навчання за спеціальністю 081 Право складає три року. А тому на момент звернення із позовом особа продовжувала навчання у ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж», а зворотного матеріали справи не містять. Наявні у матеріалах справи докази, а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07 травня 2021 року, свідчать про наявність у відповідача - платника аліментів постійного та регулярного доходу, а розмір такого доходу з урахуванням перебування на утриманні відповідача другої дитини - про можливість останнього надавати сину [PERSON] матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням. Факт навчання повнолітнього сина встановлений. Відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. На утриманні відповідача перебуває молодший син - [PERSON] . Але ця обставина не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також повнолітньому сину [PERSON] , який її потребує та має рівні права на отримання матеріального утримання з боку батька, як і його молодший брат, відповідно до принципу пропорційності. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц (провадження № 61-12782св18). Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Що стосується присудження аліментів за період з 19 лютого 2020 року і до закінчення навчання суд зазначає наступне. При присудженні аліментів на користь повнолітнього, який продовжує навчання,

Outcome: partial