overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору від 26.10.2011 р. надав [PERSON] кредит у вигляді змінного кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач зобов'язався повернути кредит протягом строку дії кредитної картки та сплачувати 26,40% річних за користування грошовими коштами. Своїх зобов'язань відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 02.02.2014 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 32577 грн. 83 коп., у тому числі: борг за кредитом 16500 грн., заборгованість за відсотками 13465 грн. 31 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 585 грн., штрафи 500 грн. - (фіксована частина) і 1527 грн. 52 коп. - процентна складова. З наведених підстав банк просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором 32577 грн. 83 коп. та судові витрати. Відповідач належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів підтверджується кредитним договором, додатковою угодою, умовами та правилами надання банківських послуг. (а.с. 6-10) З розрахунку банку слідує, що відповідач не належним чином виконав взяті ним перед банком зобов'язання, внаслідок чого станом на 02.02.2014 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 32577 грн. 83 коп., у тому числі: борг за кредитом 16500 грн., заборгованість за відсотками 13465 грн. 31 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 585 грн., штрафи 500 грн. - (фіксована частина) і 1527 грн. 52 коп. - процентна складова. (а.с. 5) На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 325 грн. 78 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ «Миколаївобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Миколаєва, у тому числі і відповідачу. 03.10.2013 року представниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника, встановлених в місцях, зазначених в Акті про збереження пломб. Пошкодження розрахункового засобу обліку, а саме - пошкодження цілісності корпусу - клемної кришки (порушення п. 42 ПКЕЕн). У результаті порушення ПКЕЕн відповідачем нанесено позивачу збитки в сумі 436,23 грн. До теперішнього часу суму боргу не погашено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. ПАТ «Миколаївобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Миколаєва, у тому числі і відповідачу, яка проживає за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 03.10.2013 року представниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: пошкодження пломб з відбитками тавр енергопостачальника, встановлених в місцях, зазначених в Акті про збереження пломб. Пошкодження розрахункового засобу обліку, а саме - пошкодження цілісності корпусу - клемної кришки (порушення п. 42 ПКЕЕн). За вказаним порушенням було складено Акт № Д-4652, який 04.12.2013року був розглянутий комісією без участі відповідача та було прийнято рішення про те, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачем було нанесено компанії збитки в розмірі 436,23 грн. Розрахунки проведено відповідно до норм ПКЕЕн, п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04.05.2006 року №562. До теперішнього часу суму боргу відповідачем не погашено. Таким чином, за відповідачем виникла заборгованість на загальну суму 436,23 грн. На підставі викладеного, оцінюючи представлені суду докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 436,23 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ «Миколаївобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Миколаєва, у тому числі і відповідачу. 23.10.2013 року представниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки після відключення за п. 27, 35 ПКЕЕн поза приладом обліку з порушенням схеми обліку підключення, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку (порушення п. 42 ПКЕЕн). У результаті порушення ПКЕЕн відповідачем нанесено позивачу збитки в сумі 3259,41 грн. До теперішнього часу суму боргу не погашено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутністю, а також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. ПАТ «Миколаївобленерго» постачає електричну енергію населенню м. Миколаєва, у тому числі і відповідачу, яка проживає за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. 23.10.2013 року представниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» м. Миколаєва при технічній перевірці дотримання вимог діючих правил користування електричною енергією для населення було встановлене порушення, а саме: самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів та електропроводки після відключення за п. 27, 35 ПКЕЕн поза приладом обліку з порушенням схеми обліку підключення, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку (порушення п. 42 ПКЕЕн). За вказаним порушенням було складено Акт № Д-5115, який 27.11.2013року був розглянутий комісією без участі відповідача та було прийнято рішення про те, що в результаті порушення ПКЕЕн відповідачем було нанесено компанії збитки в розмірі 3259,41 грн. Розрахунки проведено відповідно до норм ПКЕЕн, п.3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04.05.2006 року №562. До теперішнього часу суму боргу відповідачем не погашено. Таким чином, за відповідачем виникла заборгованість на загальну суму 3259,41 грн. На підставі викладеного, оцінюючи представлені суду докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 3259,41 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «ПУМБ» звернувся в Єнакіївський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, відповідно до укладеного кредитного договору № А-988-07 від 16 листопада 2007 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 180900 гривень та зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Умови договору відповідачкою не виконуються. Станом на 12 січня 2014 року вона має заборгованість у розмірі 272850,34 гривень, а саме: заборгованість за сумою кредиту у розмірі 150741,72 гривня, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом у розмірі 122108,62 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду була сповіщена належним чином, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16 листопада 2007 року [PERSON] уклала з позивачем кредитний договір № № А-988-07 (а.с. 12-15), отримавши кредит у розмірі 180900 гривень, та зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Умови договору відповідачкою не виконуються. Станом на 12 січня 2014 року вона має заборгованість за сумою кредиту у розмірі 150741,72 гривня, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом у розмірі 122108,62 гривень (а.с.6-11). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 272850,34 гривень підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 18.03.1994р. він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, з лютого 2011 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON], до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, на підставі чого, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому він просить розірвати шлюб зареєстрований 16.12.1989 року, посилаючись на те, що вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові і поваги один до одного. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 16 грудня 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 3335, свідоцтво [NUMBER]. Шлюб укладено між сторонами вперше. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що вони з відповідачкою з листопада 2013 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через непорозуміння та суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви в яких просять справу розглядати без їх участі позовні вимоги визнають. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 28 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 490 (а.с. 6 ). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] - [INFO] ( а.с. 4) та [PERSON] - [INFO] ( а.с. 5). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що з листопада 2013 року сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрацій актів про укладення шлюбу було внесено актовий запис за № 1787. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу вони з дружиною не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Їхня сім'я розпалася, оскільки вони мають різні погляди на життя, що викликає сварки, під час яких відповідачка принижує позивача та підбурює проти нього їхнього сина. Такі стосунки віддалили їх один від одного, призвели до втрати взаєморозуміння та бажання проживати разом. Позивач вважає, що їхня сім'я фактично розпалася, поновити її неможливо, їхній шлюб існує формально та його необхідно розірвати. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 грудня 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідачки різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Як пояснили позивач та представник відповідача у судовому засіданні, сім'я розпалася, близько шести місяців позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, між подружжям втрачені почуття взаємоповаги та бажання проживати разом, сім'ю зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище відповідачу «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У лютому 2014 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 січня 2013 року між позивачем, як позикодавцем та відповідачем, як позичальником був укладений у простій письмовій формі договір позики шляхом складання розписки. Сума позики склала 616 000,0 гривен, що еквівалентно 77 000,0 доларів США. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала до суду заяву із проханням слухати справу у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, викликаний до суду у встановленому порядку, у судове засідання не з'явився, до суду надійшло поштове повідомлення про відмову відповідачів прийняти судову повістку. Відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 09.08.2013 року в відділі ДРАЦС РС Кобеляцького РУЮ у Полтавській області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили в листопаді 2013 року. Причиною розпаді сім'ї є те, що вони різні за характером внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки з різних причин. Позивач прохав суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив, що з жовтня 2013р. спільно з відповідачкою не проживають. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.08.2013 року в відділі ДРАЦС РС Кобеляцького РУЮ у Полтавській області (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюбні відносини припинили в жовтні 2013 року. Примиритись сторони не бажають. Дитина залишається проживати з відповідачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved