Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\4 частини від всіх його видів заробітку починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , яка навчається на третьому курсі факультету заочного навчання Національного університету фізичного виховання і спорту України. Вказує, що 30.05.2019 року між Національним університетом фізичного виховання і спорту України та донькою - [PERSON] укладено договір № 110 про надання освітніх послуг для здобуття ступеня бакалавра. Відповідно до п. 5.2 цього договору, виконавець бере на себе зобов`язанняза рахунок коштів Замовника здійснювати надання одержувачу освітньої послуги з 01 вересня 2018 року по 01 липня 2021 року форма навчання заочна для здобуття ступеня бакалавра зв спеціальність 017 фізична культура і спорт. Також, визначено, що вказана вартість освітньої послуги становить: за весь строк - 26 700 грн., за рік - 8 900 грн., за місяць - 890 грн. Ухвалою від 18.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження. 10.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву (Вх. №1523), в якому відповідач просив суд врахувати, що він ніде не працює, забезпечує себе лише тимчасовими підробітками та розмір його доходу в місяць не перевищує 4 200 грн., у зв`язку із чим просить стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 1 060 грн. починаючи з 05.11.2019 року і до 12.01.2022 включно, до досягнення 23 річного віку доньки. Також, просив розгляд справи проводити за його відсутності. 11.01.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив (Вх.№1947) в якій позивач, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, оскільки відповідач не надає доказів на підтвердження того, що він ніде не працює та розмір його доходу в місяць не перевищує 4 200 грн. У судовому засіданні, яке відбулося 13.01.2020 року, позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зауважила, що донька наразі ніде не працює, а за її навчання позивач сплачує 9 000 грн. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження [PERSON] (серії [NUMBER] , виданого 26.01.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва). Згідно з довідкою №883 від 23.09.2019 виданою Національним університетом фізичного виховання і спорту України « [PERSON] є студентом 3-го курсу факультету заочного навчання національного університету фізичного виховання і спорту України (заочна форма навчання), Термін навчання 2016-2021 рр. (а.с. 18). Як вбачається із договору №110 про надання освітніх послуг для здобувача ступеня бакалавра від 30.08.2018 р., що вартість освітньої послуги становить: за весь строк - 26 700 грн., за рік - 8 900 грн., за місяць - 890 грн. (а.с.11). Згідно квитанцій наявних в матеріалах справи вбачається, що відповідачем було сплачено суму у розмірі - 4500 грн. Національному університету фізичного виховання і спорту України за навчання (а.с.12), а також [PERSON] було сплачено 4500 грн. за навчання (а.с.13). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини, хоча вказаний обов`язок відповідача, як батька, передбачений ст. 180 СК України. Відомостей про доходи відповідача матеріали справи не містять. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) абоінші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїхздібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чині,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а такожсамі дочка, син, які продовжують навчання. Довідками про реєстрацію місця проживання, підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,16). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. В той же час утримання дитини складається не лише з наведених витрат, які за своєю суттю є нерегулярними та направленими на задоволення конкретно визначених потреб дитини. В той же час поряд з такими витратами батьки мають забезпечувати можливість задоволення постійних, повсякденних потреб дитини, що пов`язані (але не вичерпуються) необхідністю забезпечення її харчування, проживання, придбання одягу, тощо. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частцівідзаробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства, материнства та стягненняаліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з довідкою яка видана [PERSON] вбачається, що вона дійсно працює у ФОП [PERSON] з 21.10.2019 р. на посаді помічника вихователя, зі щомісячним окладом 4 173 грн. (а.с.10). При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Однак, всупереч вищенаведених положень законодавства, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), оскільки відсутні в матеріалах справи докази, які б підтверджували дохід відповідача. Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, зокрема, що донька проживає разом з матір`ю, навчається на заочній формі навчання, вартість навчання, а також, як матеріальне становище позивача так і відповідача, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1 060 грн. починаючи з дня подання позову до суду - 05.11.2019 і закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23-х років. Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власної дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. Враховуючивикладене та

Outcome: partial