Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період перебування в якому у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. У теперішній час шлюб між сторонами розірваний, спільного господарства сторони не ведуть, відповідно до рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Як свідчить [PERSON], відповідач [PERSON] сплачує аліменти на дитину у розмірі 689,00 гривень, проте [PERSON] не бере участі у додаткових витратах на дитину, що повязані із навчанням, лікуванням та розвитком здібностей дитини. Виходячи з викладеного, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому, уточнивши заявлені вимоги, остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] додаткових витрат: на вивчання [PERSON] німецької мови та отримання відповідного сертифікату у розмірі 1285,00 гривень; заняття дитиною спортом та придбання спортивного інвентарю та спортивного одягу для [PERSON] у розмірі 12535,00 гривень; придбання учбових та комунікативних приладів для [PERSON] у розмірі 3908,32 гривень; придбання одягу та взуття для спільної дитини у розмірі 7020,00 гривень, що у загальному розмірі складає 24748,32 гривень. Також позивач просила стягнути з відповідача на свою користь суму понесених судових витрат у розмірі 2000,00 гривень. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилась, але від сторони надійшла заява, в якій особа підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд задовольнити позов, із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити, з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Вивчивши наявні\~матеріали справи\~у їх\~сукупності,\~прийнявши до\~уваги пояснення\~сторін,\~дослідивши письмові\~докази,\~надавши належну\~юридичну оцінку\~правовідносинам,\~що виникли\~між сторонами\~по справі,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~заявлених вимог виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №143261, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської районної адміністрації Виконкому Одеської міської ради 16 січня 1998 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Судом звернуто увагу, що відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 20\~435,42 гривень. Згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 689,00 гривень щомісячно на користь [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення останнім 23-річного віку. Як вбачається із матеріалів справи, та не заперечувалось стороною відповідача, [PERSON],Т. огли дійсно є членом клубу «Бушинкан», брав участь у змаганнях, зокрема, у Чемпіонаті Одеської області з Джиу-Джитсу, у відкритому кубку України з Дзю-Дзюцу. [PERSON] просила суд стягнути з відповідача ? частину витрат, повязаних із отриманням [PERSON] сертифікату із німецької мови, що підтверджується квитанцією №129461-12-01346 від 29 квітня 2015 року на суму 250,00 гривень; товарним чеком ПІК «Трейдінг Ко» №29036 на суму 355,00 гривень та товарним чеком ПрАТ «Укрпрофтур» №26533007651 на суму 680,00 гривень. Згідно із інтернет-ресурсу мовного відділу Goethe-Institut в Україні 29 квітня 2015 року, зокрема, [PERSON], дійсно було запрошено до Києва на іспит з німецької мови рівня В1. Тобто, витрати, повязані з отриманням [PERSON] сертифікату із німецької мови склали 1 285,00 гривень. Відповідно до довідки від 08 січня 2015 року, виданої [PERSON], останній відвідує клуб «Бушинкан» з лютого 2012 року. Усі витрати, повязані з тренувальною діяльністю, зі слів [PERSON], несе його мати [PERSON]. За період 2015 року дані витрати склали: форма 550,00 гривень; емблема 55,00 гривень; медичний огляд у спортивному диспансері 60,00 гривень, участь у змаганнях 180,00 гривень; семінар 100,00 гривень; екзамен 250,00 гривень; щорічний внесок (12 місяців Х 600,00 гривень) 7200,00 гривень; річний членський внесок 250,00 гривень; проїзд, проживання, харчування 1100,00 гривень, страховка 280,00 гривень, що у загальному розмірі складає - 10 025,00 гривень. Згідно з сертифікатом від 12 січня 2017 року, засвідченим Центром спеціальної підготовки м. Одеси, виданим [PERSON], останній пройшов курс з надання першої медичної допомоги у спорті. Крім того, відповідно до товарних чеків магазину «Чемпіон» ТЦ «Новий Привоз» від 08 січня 2015 року за придбання спортивного одягу було сплачено суму, що у загальному розмірі становить 2\~510,00 гривень. Тобто, суд погоджується із стороною позивача, що витрати на заняття спортом [PERSON] та придбання спортивного інвентарю та спортивного одягу у загальному розмірі становить 12\~535, гривень. Також, [PERSON] було придбано для [PERSON] одяг та взуття, що підтверджується товарними чеками ПП [PERSON] від 29 березня 2015 року на суму 3\~950,00 гривень та 780,00 гривень. Відповідно до товарного чеку ФК «Рікер» від 26 березня 2015 року було сплачено 1 690,00 гривень. Крім того, згідно з товарним чеком ФОП [PERSON] було сплачено 600,00 гривень. Тобто, виходячи з наведеного, суд погоджується що стороною позивача було сплачено 7020,00 гривень на придбання одягу та взуття для [PERSON]. Як зазначає сторона позивача, [PERSON] було придбано для сина [PERSON] учбові та комунікативні прилади, вказане підтверджується наданими до суду [PERSON] товарними чеками магазину «Канцкоралли» від 07 лютого 2015 року, від 14 квітня 2015 року на суму 49,54 гривень та 30,66 гривень; \~ \~ \~ \~товарним чеком ФОП «[PERSON] №SS1289347443200179776 від 07 лютого 2015 року на суму 1 998,96 гривень; товарним чеком компютерно-сервісного центру «Торренс» від 23 січня 2015 року на суму 1\~300,00 гривень; товарним чеком ТОВ «Алло» №11060 від 09 лютого 2015 року на суму 58,00 гривень, товарним чеком ФОП [PERSON] від 29 жовтня 2015 року на суму 472,12 гривень, що у загальному розмірі становить 3\~909,28 гривень. Сторона відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він регулярно сплачує аліменти на дитину, та вказані у довідці від 08 січня 2015 року витрати на [PERSON] не підтверджені відповідними квитанціями. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат з відповідача [PERSON], суд звертає увагу, що спільна дитина колишнього подружжя [PERSON] дійсно займається професійним спортом, підвищує мовний рівень німецької мови, навчається у вищому навчальному закладі. Суд зазначає, що забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти є обовязком батьків (стаття 150 частина 3 СК України), в той час як забезпечення отримання дитиною вищої освіти є правом батьків, реалізація якого повязана, в тому числі, із можливістю батьків надавати відповідну матеріальну допомогу (зокрема, стаття 198 СК України та стаття 199 СК України). У той же час приймання участі у низці змагань, вивчення іноземної мови потребують обєктивного збільшення відповідних витрат, що повязане зокрема із такими додатковими витратами, як проживанням, проїздом, необхідністю відповідного інвентарю та одягу тощо. Такі витрати мають усвідомлюватись батьками, повинні бути посильними для них та відповідати рівню їх достатку. Усі найважливіші питання життя сімї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності (стаття 54 ч.2 СК України), питання виховання дитини також вирішується батьками спільно (стаття 157 ч.1 СК України). Однак при цьому, з урахуванням здібностей дитини сторін, її заслуг та досягнень, про що свідчать, зокрема, дипломи та сертифікати про перемоги та участь у різноманітних спортивних заходах, суд вбачає можливим стягнути з відповідача [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на навчання, лікування, розвиток здібностей [PERSON] Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. (ст. 13 ЦПК України). Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобовязує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд погоджується із обґрунтованістю вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення ? фактичних додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] у загальному розмірі 12\~374,16 гривень. Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved