Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини. В заяві зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, від якого мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що фактично з січня 2020 року сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На своє утримання просила стягнути 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку. 09.12.2020 до суду надійшов відзив, в якому відповідач вказав на те, що наразі не працевлаштований, подав документи до Більмацької філії Запорізького обласного центру зайнятості. Зазначив, що в середньому отримував заробіток 6000 грн. на місяць, працюючи у ТОВ «Нова пошта». Зауважив, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно не погодився, зазначивши, що згодний платити 1200 грн. щомісяця на утримання доньки, при цьому не відмовляється від додаткової допомоги на купівлю одягу та речей першої необхідності по мірі наявності заробітку. В задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини просив відмовити повністю, вказавши, що позивач є фізичною особою- підприємцем, здійснює діяльність з надання косметологічних послуг, а тому в змозі себе забезпечити. 18.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що 1200 грн. аліментів, які відповідач згодний платити на утримання дитини, не забезпечать навіть половини фактичного прожиткового мінімуму для дитини, який становить 3528 грн., а тому наполягає на стягненні з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця. Погодилася із твердженнями [PERSON] щодо її здатності забезпечити себе матеріально, але вважає, що це не звільняє відповідача від обовязку утримувати її. Тому наполягала на задоволенні позову і в частині стягнення 3000 грн. щомісяця на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. 24.12.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача, а на її утримання - ј частину. 14.01.2021 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що згодний платити 1500 грн. щомісяця на утримання доньки, в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити в повному обсязі. 22.01.2021 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача на уточнений позов, в якій позивач вважає неспроможними доводи відповідача щодо сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. та відмови від сплати аліментів на її утримання, оскільки таким чином відповідач намагається уникнути тягаря відповідальності. В судове засідання позивач не з?явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, а також надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області № 2785 від 04.11.2020. Відповідачем на підтвердження свого матеріального стану надано суду довідку Більмацької районної філії Запорізького обласного центру зайнятості № 126 від 28.01.2021 про отриманий дохід у період з 09.12.2020 по 31.12.2020 в розмірі 1475,90 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У звязку з чим, зважаючи на вибір позивача, викладений у позовній заяві та у відповіді на відзив, розмір аліментів на утриманеня дотини, необхідно призначити у вигляді частки від доходу відповідача. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приймає до уваги надані докази з боку позивача та відповідача, та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальний стан сторін, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13.11.2020 р. до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає що такий розмір аліментів здатний забезпечити дитині належні умови для існування, враховуючи, її забезпечення також матір?ю дитини. Згідно пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць за період з 13 листопада 2020 року по 12 грудня 2020 року включно. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору. Позивач не надала суду доказів, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на її утримання, окрім того навіть погоджувалася із твердженням відповідача щодо своєї здатності забезпечити себе матеріально. Водночас з наданих відповідачем доказів на підтвердження свого матеріального стану, суд не вбачає його здатності утримувати відповідача. Таким чином, вимога позивача в частині стягнення аліментів на неї, до досягнення дитиною 3-х років, задоволенню не підлягає, у звязку з тим, що останньою не доведені обставини, що відповідач може надати матеріальну допомогу. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial