Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2004 року, який у вересні 2007 року було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться, не спілкується та не приймає участі у її вихованні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. З цих підстав позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON] та стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, направив на адресу суду заяву, згідно якої просить розглянути справи за його відсутності, прийняти рішення на підставі вимог чинного законодавства. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. 30 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.6) [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідач у справі. (а.с. 5) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 7) Відповідно до довідки форми №3 позивач зареєстрована та проживає з дитиною у квартирі [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов квартири [ADDRESS] для виховання, розвитку та проживання дитини створені всі належні умови (а.с. 11). Відповідно до характеристики виданої школою І-ІІІ ступенів №219 Оболонського району м.Києва дитиною займається матір - [PERSON] батько дитини батьківські збори не відвідує та не цікавиться шкільним життям сина (а.с.12). Відповідач не виявляє будь-якої турботи про дитину, не цікавиться її життям, не бере участь у її вихованні, та не надає матеріальної допомоги. Згідно висновку органу опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві держаної адміністрації від 16.05.2017 року №104-3844, вбачається, що відповідач не цікавиться вихованням та розвитком дитини, не спілкується з дитиною, дитина його не знає. [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання сина, тому вбачається можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього -[PERSON], [INFO] (а.с.41-42). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Малолітній син проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами справи не досягнуто. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. За таких обставин, суд вирішує задовольнити позов та позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] так як відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки він протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, стан здоров'я, підготовку до самостійного життя та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону № 2901-IV від 22.09.2005 року), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 року. Даним Законом ч.2 ст.182 СК України викладено в наступній редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов пред'явлено до суду 02.02.2017 року. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням викладеного, враховуючи зміни у чинному законодавстві щодо встановленого державою мінімального розміру аліментів на дитину, для найкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає правильним за період з 02.02.2017 року по 07.07.2017 року стягувати аліменти у частці, що визначена вище, зазначивши, що розмір таких аліментів не може перевищувати 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшивши даний відсоток до 50 з 08.07.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved