Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за Позивач 11 січня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Відділ державних адміністративних послуг у Приморському районі Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням із зняттям з реєстрації за місцем проживання. Ухвалою суду від 21.01.2019 року позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову. 06.02.2019 року недоліки позову позивач усунув, надавши до суду позовну заяву в новій редакції та додавши документ, що посвідчує повноваження представника позивача. Ухвалою суду\~від\~20.02.2019\~року\~\~її прийнято\~до\~провадження\~та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання 15.04.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 15.04.2019 року закрито підготовче\~засідання по цивільній справі та призначено до судового\~розгляду по\~суті на 22\~травня 2019 року. В судове засідання 25.06.2019 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 25.06.2019 року. У судове засідання 25.06.2019 року сторони по справі не з`явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу її реєстрації, проте була повернута до суду з відміткою «про закінчення строків зберігання». Причини неявки відповідач суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла, заяв по суті справи не надала. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 27.06.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. 06.11.2012 року, є власником квартири [ADDRESS] . Право власності позивача на зазначену квартиру було зареєстроване 22.11.2012 року, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав за № 36361776 від 22.11.2012 р., реєстраційний номер 15568023. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виданим КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 19.10.2012 року, зазначена квартира має загальну площу 64,5 кв.м., складається з двох кімнат житловою площею 35,7 кв.м., До придбання квартири позивачем, відповідно до довідки про склад сім`ї та прописку № 1710, виданої 26.11.2018 року Дільницею № 7 КП «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», у квартирі були прописані позивач та відповідачі. Після придбання позивачем квартири у власність, відповідачі в квартирі не проживають більше року, що підтверджується Актом Дільниці № 7 КП ЖКС «Фонтанський», складеним 12 грудня 2018 року. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку за адресою квартири позивача чинить перешкоди останньому у вільному користуванні та розпорядженні його квартирою. \~ \~ \~ \~Відповідачі, які не проживають в квартирі позивача втратили, право користування квартирою, внаслідок їх відсутності без поважних причин понад один рік. Отже, відповідачі втратили правові підстави користування житлом. Водночас інших законних підстав для користування відповідачами житлом позивача немає. Відповідачі не є членами сім`ї позивача. Будь-яких угод щодо користування відповідачами житлом позивача між сторонами не укладалось. Оскільки за вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі, у позивача виникають проблеми із нарахуванням та сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються відповідно до всіх прописаних в квартирі осіб, що об`єктивно порушує права позивача. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року та Протоколами №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як зазначено в п.п.33, 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року за № 5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником, або особою, яка володіє майном (має речове право), з підстави, передбаченої законом або договором і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння з боку відповідача. Відсутність заперечень попереднього власника майна проти порушень права власності, не пов`язаних із позбавленням права володіння, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову нового власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання та є наслідком наявності у особи правових підстав користування відповідним житлом. Тому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом зняття з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням. Відповідно до абз.2 п.34 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року за № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Отже, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування особи таким приміщенням (про позбавлення права користування жилим приміщенням). Крім того, відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, належним способом захисту права позивача є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом та у подальшому примусове зняття з реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою. Відповідно до ст.15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~За таких обставин, у зв`язку із втратою відповідачами після відчуження майна, підстав для проживання в квартирі, яка належить на праві власності позивачу, відсутністю у відповідачів статусу членів сім`ї позивача, як власників квартири, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачами не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.

Outcome: approved