Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячної адресної допомоги посилаючись на те, що згідно заяв [PERSON] йому було призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 13880,71 гривень. В результаті проведеної ревізії Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області було встановлено, що [PERSON] в порушення п.п.3 п.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в періоди: 13.01.2015р.-20.04.2015р.; 6.06.2015р.-13.12.2015р.; 17.12.2015р. - не зафіксовано, перетинав і перебував за межами України більше 60 днів, однак не повідомив управління про зміну обставин, які впливають на виплату коштів. Зазначений факт вплинув на встановлення права [PERSON] на адресну допомогу, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів в розмірі 12 991,93 грн., яка в добровільному порядку погашена не була. Тому просить суд стягнути з [PERSON] суму виплачених надміру у вигляді адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам грошових коштів у розмірі 12 991,93 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 22.10.2014р. №6117000148, зазначено місце проживання/перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 з наступними змінами і доповненнями (надалі - Порядок), [PERSON] звернувся в управління соціальної політики Тернопільської міської ради (надалі Управління) із заявами від 22 жовтня 2014 року, 12 червня 2015 року та 22 грудня 2015 року для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплат) житлово-комунальних послуг (надалі - Допомога). Відповідно до заяв Відповідача рішеннями Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 24.10.2014р., 17.06.2015р., 29.12.2015р. [PERSON] була призначена Допомога з 22.10.2014р. по 21.04.2015р., з 12.06.2015р. по 11.12.2015р., 3 14.12.2015р. по 13.06.2016р. - 884,00 грн. щомісячно. При призначенні допомог відповідач був попереджений спеціалістами Управління про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги в тому числі і зміни місця проживання. У заявах від 24.10.2014р., 17.06.2015р., 29.12.2015р. [PERSON] власноруч ставив свій підпис під цими попередженнями, усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України та одночасно давала згоду на збір інформації про сім'ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги. Згідно довідки №1997 від 21.03.2017 року, [PERSON] виплачено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на загальну суму 13880,70 гривень. В результаті проведення Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області 08.09.2016 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги виявлено, що [PERSON], в періоди: 13.01.2015р.-20.04.2015р.; 16.06.2015р.-13.12.2015р.; 17.12.2015р. - не зафіксовано, перетинав і перебував за межами України більше 60 днів. В Додатку №13 [PERSON] №04-22/252 від 08.09.2016, зазначається, що місце перебування Відповідача - Польща, а також визначено надміру виплачену щомісячну адресну допомогу особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі - 12 991,93 грн. Управлінням було видано Розпорядження № 880 про зняття переплати з відповідача за періоди: 13.01.2015р. -20.04.2015р.; 16.06.2015р. -12.12.2015р.; 17.12.2015р. -14.06.2016р. в розмірі 12 991,93 грн. Відповідач був письмово повідомлений Управлінням про необхідність повернення надміру нараховану щомісячну адресну допомогу згідно повідомлення-вимоги від 04.10.2016р. №5391/13.7. Станом на день розгляду справи відповідач не повернув в добровільному порядку надміру виплачених йому 12 991,93 грн. щомісячної адресної допомоги. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та субєктами приватного права у пошуку та воззєднанні членів сімей, які втратили звязок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоровя; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та субєктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено обовязок уповноваженого представника сім»ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім»ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органам факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Також, згідно п.п.5. п.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підставою вважати, що переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання є її відсутність понад 60 днів. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачені обовязки внутрішньо переміщених осіб, зокрема, у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, вона зобовязана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Також відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Одночасно згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто не може бути витребувано у особи, як безпідставно набуте майно, грошові кошти, сплачені їй у якості встановленої законодавством грошової допомоги, якщо їх виплачено добровільно, відсутні рахункові помилки та недобросовісність з боку набувача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки не виконав обовязки, покладені на нього п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, щодо інформування державних органів про зміну обставин, які впливають на виплату коштів допомоги, отже в силу ст. 1212 ЦК України, одержані ним внаслідок вказаної недобросовісності кошти допомоги мають бути повернуті, як такі, що одержані без належної правової підстави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління соціальної політики Тернопільської міської ради є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved