overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється власником житлового будинку № 29 по вул. Старосільській (раніше Ворошилова) в с. Микуличі Бородянського району Київської області, в якому з 29 вересня 2006 року зареєстрований, але з 2014 року не проживає, її /позивачки/ брат відповідач [PERSON] Оскільки відповідач у вказаному будинку не проживає, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що порушує її /позивачки/ права на користування та розпорядження своїм майном, ускладнює реалізацію її прав, у тому числі, на оформлення субсидії, то просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив не надав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору дарування житлового будинку від 06 червня 2013 року, належить на праві приватної власності будинок № 29 по вул. Старосільській (раніше Ворошилова) в с. Микуличі Бородянського району Київської області, в якому з 29 вересня 2006 року зареєстрований, але з 2014 року не проживає брат позивачки відповідач [PERSON] /а.с. 6-12,17/. Відповідно до положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 9, 163 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки, згідно акту, складеного за участю депутата Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області від 30 жовтня 2018 року /а.с. 11/, відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 2014 року, тобто більше одного року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивачки, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 29 по вул.Старосільській (бувша Ворошилова) в с. Микуличі Бородянського району Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015 року. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Майнового спору між ними не має, а донька залишиться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилася. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 341. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 30 серпня 2010 року перебуває з відповідачем в зареєс-трованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсут-ності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Спору з приводу поділу спільного майна немає. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~За заявою представника позивача суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2010 року відділом РАЦС по Каховському району Каховського МРУЮ Херсонської області, актовий запис № 25. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на вимоги ст.405 ЦПК України. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.08.2007 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15472939 від 03.08.2007 р. 12.01.2011 р. у вищезазначеній квартирі був зареєстрований онук позивача - [PERSON], що підтверджується Довідкою ОСББ «Комунар-8» №127 від 29.10.2018 р. З 2012 року відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує. У Акті про не проживання від 02.11.2018 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою з 2012 року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» (місце знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код ЄДРПОУ 23697280) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 432,42 грн. Вимоги мотивовані тим, що 24.04.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір №2203-28-13, також 11.03.2009 року було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору від 24.04.2008 року №2203-28-13, відповідно до умов яких банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн., процентна ставка за користування кредитом - 18,9% річних; процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором, встановлюється 19,9%, річних; строк повернення кредитних коштів - 23.04.2018 року. Позичальник взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06.11.2018 року становить 32 432,42 грн. і складається з 26 900,00 грн. - заборгованість за кредитом, та 5 532,42 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року. Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.12.2018 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» (місце знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, код ЄДРПОУ 23697280) звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) та відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2203-27-16/USD від 08.06.2007 року у розмірі 29 055,80 доларів США. Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2018 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач позовом [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 серпня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1451. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Стосунки між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, виникли сварки. Тривалий час кожен з них живе окремо, фактично їхні сімейні стосунки припинилися. Вони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливо. Перебування у шлюбі з до [PERSON] суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований у реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1451. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 385311, видане 04 серпня 2017 року у Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1451.. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними та поваги один до одного, різних поглядів на сімейне життя та обовязки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Від шлюбу сторони мають доньку Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 563896. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», про відшкодування шкоди, завданої Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 липня 2017 року об 11 год. 40 хв. в с. Софіївська Борщагівка по вул. Толстого відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMX x1», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «BMX x1» д.н.з. [NUMBER], який на той час був застрахований в ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до договору добросовісного страхування « 28-2850-16-00131 від 30.09.2016 року. 01 серпня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 29 серпня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі акту огляду транспортного засобу від 01 серпня 2017 року акту виконаних робіт № 293369 від 11.08.2017 року, акту виконаних робіт № 295690 від 12.10.2017 року, акту виконаних робіт № 295691 від 12.10.2017 року та рахунку фактури № 105870 від 11.08.2017 року було складено страховий акт № ДККА-57708 та розрахунок до нього. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що користь власника «BMX x1», д.н.з. [NUMBER] було сплачено страхове відшкодування в розмірі 65 418,23 грн.. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як водія транспортного засобу«Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] була застраховано в ТОВ «Страхове товариство «Домінанта». ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до ТОВ «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Відповідно до даної заяви було виплачено 32 709 грн.00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12907 від 13.04.2018 року. Позивач посилався на те, що виплативши потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування перейшло, в порядку вимог ст. 993 ЦК України право вимоги до винної особи. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

У листопаді 2018 року представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 10 серпня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №433. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, його представник просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запит №433, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №256144. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] (а.с.8). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис №1028. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька серії 1-НО №413209 від 14.10.2004 року (а.с.9) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.09.2013 відповідач отримала кредит у сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі, визначеними Тарифами банку, що діють на дату нарахування. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 23.10.2018 у неї виникла заборгованість перед позивачем у сумі 14 451,55 грн., яка складається з: тіла кредиту у сумі 6743,03 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом у сумі 2236,91 грн., нарахованої пені у сумі 4307,25 грн., а також штрафів, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина у сумі 500,00 грн. та процентна складова у сумі 664,36 грн., а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва 18.02.2019 позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. У листопаді 2019 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва, в якій просила переглянути вказане рішення із подальшим його скасуванням та призначити справу до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2020 вказане заочне рішення було скасовано, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У вересні 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у вимогах якої просила суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 16.09.2013 у розмірі 12 697,39 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 9408,30 грн. та за відсотками нарахованими на прострочених кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 3289,09 грн. Ухвалою суду від 29.09.2021 (протокольна) вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

У листопаді 2018 року суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Автозаводська районна адміністрація виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Зазначає, що є власником будинку [ADDRESS] Відповідач [PERSON] є наймачем будинку [ADDRESS] та зареєстрований за вищезазначеною адресою. У відповідності до акту про не проживання особи за місцем реєстрації виявлено, що відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] з грудня 2005 року і по теперішній час. Відповідач жодним чином не піклується про утримання житлового приміщення, комунальні платежі не сплачує. Просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, про причини відсутності не повідомляв, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved