Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] , третя особа: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В поданому позові, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів відповідно ст. 196 СК України за період з вересня 2008 року по 25 лютого 2016 року в сумі 461 879, 48 грн. (а.с.21-22). В обґрунтування доводів позову позивач посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1 350 грн. щомісяця. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2010 року змінено розмір аліментів, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо утримання дітей станом на 31 січня 2016 року виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 50 483, 44 грн. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів та судові витрати по справі (а.с.2-13). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 лютого 2016 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.1) Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.17). 25 березня 2016 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів (а.с.23). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2008 року по січень 2016 року в розмірі 461 879, 48 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений останньою судовий збір в розмірі 4 618, 81 грн. (а.с.37-41) 27 серпня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року (а.с.72-74). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року у цивільній справі № 201/2742/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасовано та призначити вказану цивільну справу до розгляду в загальному порядку (а.с.142-143). Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу від 30 вересня 2019 року указана цивільна справа передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.145). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року клопотання представника [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів було задоволено. Витребувано з Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] за виконавчим провадженням №50870255 за весь період з дати відкриття виконавчого провадження по день виконання цієї ухвали суду (а.с.160-161). На виконання указаної ухвали 30 січня 2020 року на адресу суду надійшов розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] (а.с.177-180). У подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року було задоволено клопотання про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Витребувано у Соборного відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії документів, на підставі яких здійснювалось нарахування сум аліментів по виконавчому листу № 2-1037/2020 від 10 листопада 2010 року за період з січня 2008 року по 01 січня 2020 року/, а також документів, що підтверджують сплату аліментів за період з січня 2008 року по 01 січня 2020 року (а.с.192-193). Від представника позивача 12 травня 2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.203). Від представника відповідача 16 липня 2020 року також надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково згідно до пояснень у справі, просить відмовити у вимогах за пенею в повному обсязі (а.с. 217) Представник третьої особи Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2008 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до досягнення ними повноліття в розмірі 1 350 грн. щомісяця на користь [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2010 року змінено з 10 листопада 2010 року розмір аліментів визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2008 року, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на користь [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки наданої державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ДМУЮ станом на 31 січня 2016 року відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів за період з вересня 2008 року по 31 січня 2016 року в розмірі 50 483, 44 грн. (а.с.15) Станом на 01 липня 2020 року відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, підготовленої Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість [PERSON] складає 106 864, 06 грн. (а.с.214-216). Згідно з наданим позивачем розрахунком загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, за період з вересня 2008 року по 25 лютого 20146 року склала 461 879, 48 грн. (а.с.4-12). Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері гуртуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Однак відповідач не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав жодних доказів, які б свідчили про вище зазначені причини. При цьому, відповідно до частини 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, згідно із копією трудової книжки та довідок про заробітну плату відповідач за період з 2008 року по 2017 рік не мав одного постійного місця роботи, а розмір заробітної плати не дозволяв йому сплачувати аліменти у необхідному розмірі. Тому, враховуючи що у відповідача існує суттєва заборгованість перед позивачем із сплати аліментів у зв`язку з його неплатоспроможністю та враховуючи матеріальний стан відповідача, розумність, доцільність стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд вважає за доцільним застосувати ч. 2 ст. 196 СК України та зменшити розмір неустойки до 106 864, 06 грн., що дорівнює розміру заборгованості по аліментам станом на 01 липня 2020 року. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви з урахуванням пропорційності задоволених вимог у розмірі 1068,64 грн. (106 846, 06 грн. х 4618, 81 грн. : 461 879, 48 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial