Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У листопаді 2017 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.04.2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений комплексний договір № 1/2395917, відповідно до умов якого банк надав Відповідачу кредит в сумі 73 220,00 грн., строком з 26.04.2017 по 25.04.2022 року включно, зі сплатою 11 % річних та комісійної винагороди в розмірі 2,30% в місяць від суми кредиту. ПАТ «Креді Агріколь Банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредитному договору перед Позивачем в загальному розмірі 90 544,60 грн., яку останній просив стягнути з Відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 22.12.2017 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 1/2395917, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в сумі 73 220,00 грн., строком на 60 місяців з 26.04.2017 року по 25.04.2022 року включно, зі сплатою 11 % річних за користування кредитом та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% в місяць від суми кредиту (п.п. 1.1., 1.3.1, 1.3.2. комплексного договору № 1/2395917). Згідно п. 1.1. кредитного договору, [PERSON] прийняв на себе зобов'язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості, як День повернення кредиту. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобов'язання за Комплексним договором виконав в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит, проценти та комісію за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту. Судом встановлено, що 31.07.2017р, 31.08.2017р на адресу Позичальника були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань, але вони залишені поза увагою. (а.с 16-18). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так згідно п. 3.1. комплексного Договору, у разі прострочення строку оплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. У зв'язку з простроченням відповідачем платежів за кредитним договором, згідно з розрахунком наданим позивачем (а.с. 3), станом на 07.11.2017 року загальна заборгованість становить 90 544,60 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 67567,04 грн.; простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 5652,96 грн.; нарахованих відсотків у розмірі - 290,85 грн.; нарахованої комісії у розмірі - 1684,06 грн.; прострочених відсотки у розмірі - 4028,52 грн.; простроченої комісія у розмірі - 10104,36 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди в сумі - 1216,81 грн. Враховуючи те, що зобов'язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору № 1/2395917 від 26.04.2017 року та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту в загальному розмірі 90 544,60 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved