Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що в період часу з 2004 по 2008 рік проживала із відповідачем однією сім`єю та підтримували фактичні шлюбні відносини та мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сім`я з відповідачем не склалася і через півтора року після народження дитини, у 2006 році відповідач виїхав з будинку, де вони проживали разом. З того часу відповідач проживає окремо, в іншому населеному пункті, жодного з покладених на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, грошової чи будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Починаючи з 2008 року, не навідувався до дитини, жодної участі у вихованні доньки та її матеріальному забезпеченні не приймав, не відвідує шкільний заклад, де навчається дитина, не відвідує батьківські збори, шкільним життям доньки не цікавиться, повністю самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з чим, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] та стягнути із нього на її користь аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява про визнання позову, подана представником відповідача. В заяві представник відповідача вказує, що відповідач визнає позов в повному обсязі та погоджується на позбавлення батьківських прав та на стягнення з нього заявленого позивачкою розміру аліментів, просить слухати справу без його участі та участі відповідача. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника третьої особи, про розгляд справи у його відсутність та прийняття рішення згідно із поданими документами, враховуючи інтереси дитини. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Гостомельської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] в селищі Гостомель, Київської області, народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області 15 листопада 2006 року. Відповідно до акту депутата Гостомельської селищної ради Коваленка Р. В. від 19 жовтня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] , [INFO]., з 2008 року не проживає з родиною, дитину не відвідує та матеріально не допомогає. Згідно листа директора Ірпінської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 13 Ірпінської міської ради від 15.10.2020 року про участь батьків у шкільному життті здобувача освіти [PERSON] , сім`я неповна, батько [PERSON] з сім`єю не проживає. Батько в шкільному житті дитини участі не приймає, не відвідував батьківських зборів та жодного разу не цікавився успішністю доньки. Згідно із висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Гостомельської селищної ради № 192 від 04.08.2021, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, судом достовірно встановлено та підтверджується наданими документами той факт, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, добровільно відмовився від участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не цікавиться її долею, не відвідує її. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України), визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дітей. Зокрема: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] на підставі ст. 164 СК України, як такого, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 166 Сімейного кодексу України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 02 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивач щодо вимоги про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує: з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок; на користь позивача у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved