Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

У лютому 2021 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 40303,80 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву б/н від 12.06.2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У подальшому між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № SAMDN52000092246939 від 08.01.2019 року. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов додаткової угоди від 08.01.2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена у п.1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані у п.1.5.1 додаткової угоди. Строк повернення кредиту визначений у п.1.3 додаткової угоди. За п.1.6 додаткової угоди - угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладалася під відкладальну обставину, а саме у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначеної п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, яку передбачено п.1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що вразі прострочення виконання клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п.1.2 умов про зміну процентної ставки , що передбачено п.1.4 угоди не поширюється. Відповідно до п.1.7 у разі порушення клієнтом термінів погашення кредиту, зазначених у п.1.5.2 понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення, але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3 угоди. Уся заборгованість за кредитом, починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (який визначається п.1.7.1 Угоди) є простроченою, що зазначено у п.1.7.2 угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до договору належним чином не виконував через що станом на 10.01.2021 року виникла заборгованість в сумі 40303,80 грн., з яких: 1460,48 грн. - заборгованість за кредитом, 657,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 38185,98 грн. заборгованість за пенею. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 12.06.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» ( правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та у подальшому додаткової угоди до договору № SAMDN52000092246939 від 08.01.2019 року. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 5). Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а тому між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано додаткову угоду. Відповідно до умов укладеної додаткової угоди від 08.01.2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в додатковій угоді, якщо відповідач здійснить платіж в розмірі та строки вказані у Додатковій угоді (а.с. 6). Відповідно п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п.1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюється. Відповідно до п.1.7 в разі порушення термінів по погашенню кредиту, зазначених в п.1.5.2 понад 31 безперервно:1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення: 1.7.2. вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту ( який визначений відповідно до п. 1.7.1. угоди) є простроченою. Банк, з огляду на надані документи, виконує зобов`язання за договором відповідно до його умов. Проте, [PERSON] зобов`язання належним чином не виконував, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN52000092246939 від 08.01.2019 року, в наслідок чого станом на 10.01.2021 року у нього утворилась заборгованість перед банком у сумі 40303,80 грн., з яких: 1460,48 грн. - заборгованість за кредитом, 657,34 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 38185,98 грн. заборгованість за пенею (а.с. 4). Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував її тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, 12.06.2013 року підписав заву б/н згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви, підписану позивачем додаткову Угоду до договору, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку відповідача та довідку про отримання платіжної картки. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 40303,80 грн. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved