Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що у період з 21.09.2011 до 31.08.2015 року перебувала зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 31.08.2015, розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує,\~що відповідач матеріальну допомогу на утримання та виховання дітей та аліменти сплачує нерегулярно. Дітей виховує сама, працює, проте дохід на місяць є мінімальним і не дає змоги в повній мірі забезпечити утримання дітей, враховуючи, що діти потребують повноцінного лікування, харчування, одягу, забезпечення шкільним приладдям тощо. Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 10.12.2015 у справі № 637/1086/15-ц відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти, на утримання дітей [PERSON] 2011 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 02.11.2015 і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ніде не працює, стабільного заробітку не має. Добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей та надавати матеріальну допомогу на їх утримання відмовляється. Відповідач стягнень по виконавчим документам нікому не платить, інших дітей на своєму утриманні немає. Позивач просить змінити відповідачу розмір стягнення аліментів на утримання дітей, визначивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 1159,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дітей відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. 05.11.2020 судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] . Відповідь на запит до суду надійшла 13.11.2020. Ухвалою суду від 16.11.2020 провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 10.12.2020 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову. Відповідач позов визнав повністю. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31.08.2015 розірвано /а.с. 8/. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 6,7/. Дітей позивач виховує сама, працює, проте дохід на місяць є мінімальним і не дає змоги в повній мірі забезпечити утримання дітей. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с. 14/, має задовільний стан здоров`я, є працездатним, однак ніде не працює, стабільного заробітку не має. Будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не має, відповідно здатен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які в силу свого віку потребують матеріальної підтримки батька, повноцінного харчування, одягу, шкільного приладдя, періодичного лікування, тощо. В добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Положеннями частини 2 ст. 150 та частини 2 ст. 157 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 4 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, якщо після збільшення встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину розмір аліментів, визначений судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини буде меншим ніж мінімальний розмір аліментів, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, одержувач аліментів має право звернутися до суду з позовом про відповідне збільшення розміру аліментів до платника аліментів. Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. На момент розгляду справи сторонами не досягнуто домовленості стосовно способу виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини та розміру аліментів. З огляду на викладене, враховуючи право позивача, суд вважає за необхідне змінити [PERSON] розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 10.12.2015, визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1159,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дітей відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved