Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У лютому 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі несплаченої при звільненні в сумі 4967,70 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди 1700 грн. Ухвалою суду від 14 травня 2015 р. позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її часті та підтримку позову. Відповідач свого представника або заяви з викладенням позиції в судове засідання не направив. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. Згідно трудової книжки позивачки вона працювала у відповідача з 01 лютого 2013 по 10 листопада 2014 р. машиністом баштового крану, звільнилася за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України У відповідності до довідки відповідача від 20 січня 2015 р. заборгованість із заробітної плати станом на 01 грудня 2014 р. складає в сумі 4967,70 грн., з яких: 2107 грн. за липень 2014 р., 591 грн. за серпень 2014 р., 740 грн. за вересень 2014 р., 119 грн. за жовтень 2014 р., 1410,70 грн. за листопада 2014 р. (а.с.4). Відповідно до довідки відповідача від 30 березня 2015 р. станом на 30 березня 2015 р. заборгованості із заробітної плати перед позивачкою немає. Відповідно до вимог чинного законодавства, передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100. З урахуванням цих норм, зокрема абз.3 п.2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Сумарна заробітна плата позивачки перед звільненням, у жовтні - листопаді 2014 р., склала 1529,70 грн. Сума середнього заробітку за повних 4 місяці затримання розрахунку при звільнення з 01 грудня 2014 р. по 30 березня 2015 р. (день розрахунку) становить 6118, 80 грн.(1529,70 грн. х 4). Суму відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок організації позивачкою додаткових зусиль для захисту своїх прав суд оцінює у 500 грн. (ст.. 237-1 КЗпП України). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial