Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити факт належності її матері [PERSON], [INFO], яка померла 20.05.1977 року, до національності «єврейка», а також необхідність внесення змін до актового запису про смерть [PERSON] №692 від 20.05.1977 року шляхом заміни запису про національність померлої з «українка» на «єврейка». В обґрунтування заяви вказувала на те, що 20.05.1977 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції був складений актовий запис №692 про смерть [PERSON], де зазначено національність померлої «українка». Зазначала, що вона, [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією запису акта про народження №58 від 21.09.1929 року. Вказувала, що наявність в актовому запису про смерть №692 від 20.05.1977 року [PERSON] позбавляє її та заінтересовану особу можливості документально довести свою належність до єврейської національності для отримання соціальних благ та гарантій на території Ізраїлю. Крім того зазначала, що 15.10.2015 року вона звернулась до Чернівецького МУЮ із письмовою заявою про внесення змін до актового запису, однак 19.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ був наданий висновок про відмову в задоволенні заяви у звязку із відсутністю актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1923-1929 роки та актового запису про народження [PERSON] Також вказувала, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.06.2000 року встановлено неправильність в актовому записі про шлюб та в актовому записі про розлучення [PERSON] та зобовязано органи РАГСу доповнити актовий запис №1592 від 30.12.1961 року та актовий запис №185 від 22.06.1979 року відомостями про національність [PERSON] «єврейка». Посилаючись на вказане, а також на те, що інша можливість встановлення факту приналежності померлої [PERSON] до єврейської національності відсутня, просила заяву задовольнити. У судове засідання заявниця не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника, а також просив заявлені нею вимоги задовольнити. Від заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей. Крім того, згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року,\~\~на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Як встановлено судом, 20 травня 1977 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). 20.05.1977 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис №692 про смерть [PERSON], де зазначено національність померлої «українка». При цьому, як установлено судом, заявниця [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією запису акта про народження №58 від 21.09.1929 року. Згідно актового запису її батьками записано: батька [PERSON], національність «українець» та мати [PERSON], національність «єврейка». Також судом встановлено, що мати заявниці - [PERSON], народилася 1883 року орієнтовано в с. Шура або с. Михайлівка Брацлавського повіту Подільської губернії, на даний час Тульчинський район Вінницької області. Разом з тим, відомості про народження матері заявника [PERSON]А, які б підтверджувались архівними витягами з книг реєстрації актів цивільного стану відсутні, що підтверджується відповідною довідкою Державного архіву Вінницької області (а.с. 11). Крім того судом встановлено, що 15.10.2015 року заявниця звернулась до Чернівецького МУЮ із письмовою заявою про внесення змін до актового запису, однак 19.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького МУЮ був наданий висновок про відмову в задоволенні заяви у звязку із відсутністю актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1923-1929 роки та актового запису про народження [PERSON] (а.с. 6). Також встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.06.2000 року встановлено неправильність в актовому записі про шлюб та в актовому записі про розлучення [PERSON] та зобовязано органи РАГСу доповнити актовий запис №1592 від 30.12.1961 року та актовий запис №185 від 22.06.1979 року відомостями про національність [PERSON] «єврейка» (а.с. 16). Так, згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. При цьому, приписами ст. 300 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Викладена позиція відповідає змісту ст. 1 Указу Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок\~\~зміни громадянами України національності» відповідно до якої Національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків. Враховуючи вищенаведене, судом також встановлено, що встановлення юридичного факту належності матері заявниці до єврейської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд приходить до висновку, що вимоги заявниці в частині належності до національності знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. \~\~\~\~Крім того, згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року,\~\~на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Відповідно до п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Разом з тим, ураховуючи те, що в порядку окремого провадження розглядаються спори, в яких відсутній спір щодо субєктивного матеріального права й відповідно до вимог ЦПК України в силу своїх субєктивних процесуальних прав лише на відповідача в позовному провадженні у справі можливо покласти зобовязання на виконання певних дій, суд вважає за необхідне в частині необхідності зобовязання внесення змін до актового запису про смерть [PERSON] №692 від 20.05.1977 року шляхом заміни запису про національність померлої з «українка» на «єврейка» відмовити.

Outcome: partial