Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (далі по тексту - відповідач, КО «Київзеленбуд») про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позовній заяві позивач просив: стягнути з КО «Київзеленбуд» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2019 року по 24.11.2020 року - 456 664,63 грн., та середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку із затримкою виконання рішення суду про поновлення за період 25.11.2020 року по 22.12.2020 року - 34 335,69 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 01.11.2019 року було звільнено з посади начальника Управління міської станції захисту зелених наладжень. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №761/45743/19, поновлено [PERSON] з 01.11.2019 року на посаді начальника управління міської станції захисту зелених насаджень Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста Києва «Київзеленбуд». Питання стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах справи№761/45743/19 судом не було вирішено. Згідно довідки дохід за вересень та жовтень 2019 року склав 36 411,18 грн., а фактично відпрацьовано 22 робочих дня. Тож, середньомісячна заробітна плата за два останні місяці роботи, що передували звільненню складає 18 205,59 грн., а середньоденна - 1 517,13 грн. За період з 02.11.2019 року по 24.11.2020 року всього складає 266 робочих дні. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2019 року по 24.11.2020 рогу становить 403 556,58 грн. [PERSON] фактично ознайомлено з наказом про поновлення на роботі та допущено до роботи 23.12.202 року. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопад 2020 року відповідачем не було виконано у повній мірі без поважних причин, тож останній має сплатити середній заробіток за 20 робочих днів вимушеного прогулу. На підставі здійсненних розрахунків середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2020 року по 22.12.2020 року включно становить 34 335,69 грн. Ухвалою суду від 25.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. В період з 23.03.2021 року по 25.03.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли заяви про зупинення провадження у справі, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, клопотання про доручення доказів, заява про застосування строків звернення до суду. 29.03.2021 року від позивача надійшли додаткові письмові пояснення. 02.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшли клопотання про доручення доказів та письмові пояснення, в яких зазначено, що наказ про поновлення на роботі позивача на підставі рішення суду було видано25.11.2020 року, тобто на наступний день після прийняття відповідного судового рішення. Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Ухвалою суду від 05.04.2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням та викликом сторін. Ухвалою суду від 05.04.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. 06.04.2021 року від позивача надійшли додаткові письмові пояснення щодо клопотання відповідача про доручення доказів. 29.04.021 року від відповідача надійшла повторна заява про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 11.05.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.5 ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №761/45743/19, визнано незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» від 21.10.2019 року №972-п «Про оголошення догани». Визнано незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» від 31.10.2019 року №1001-п «Про оголошення догани». Визнано незаконним та скасувати наказ в.о. генерального директора Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» від 01.11.2019 року №1008-п «Про звільнення [PERSON] ». Поновлено [PERSON] з 01.11.2019 року на посаді начальника управління міської станції захисту зелених насаджень Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста Києва «Київзеленбуд». Постановою Київського апеляційного суду від 11.02.2021 року, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року - залишено без змін. Наказом №958-п від 25.11.2020 року Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста Києва «Київзеленбуд», на виконання рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №761/45743/19, поновлено [PERSON] на посаді начальника Управління міської станції захисту зелених насаджень. Разом з тим, питання стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах справи№761/45743/19 судом не було вирішено. Відповідно до положень частини другої статті 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до ст. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки дохід за вересень та жовтень 2019 року склав 36 411,18 грн., фактично відпрацьовано 22 робочих дня. Так, середньомісячна заробітна плата за два останні місяці роботи, що передували звільненню складає 18 205,59 грн., а середньоденна - 1 517,13 грн. У відповідності до Порядку середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2019 року по 24.11.2020 року розрахунково склав: 1 517,13 грн. * 266 робочих днів = 403 556,58 грн. Позивач також просить в розрахунках середнього заробітку врахувати підвищення тарифних ставок у відповідності до п. 10 Порядку. Разом з тим, п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020. Щодо вимоги позивача про середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2020 року по 22.12.2020 року включно становить 34 335,69 грн., слід зазначити наступне. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. З матеріалів справи вбачається, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №761/45743/19 виконано 25.11.2020 року в повному обсязі, що підтверджується наказом про поновлення на роботі. Так суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.11.2020 року по 22.12.2020 року. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, як необґрунтоване, зважаючи на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Так, позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах строку, встановленого ст. 233 КЗпП України. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial