Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь управління на розрахунковий рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплачену суми допомоги в розмірі 4134,00 грн., відшкодувати судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що [PERSON] є опікуном над недієздатним [PERSON] , отримує щомісячну державну грошову допомогу. У період з 18.10.2015 по 15.12.2015 недієздатний [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» та знаходився на неповному державному забезпеченню, що призвело до переплати суми допомоги за період з 01.11.2015 по 31.01.2016 в розмірі 4134,00 грн. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому вона зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки право позивача про стягнення грошової суми з опікуна виникло саме з 11.12.2015, коли було надано відповідь КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», а сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові. Представником Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради подано відповідь на відзив [PERSON] , в якому зазначено, що [PERSON] повідомила управління та надала лист від 11.12.2015 лише 28.12.2015, а тому право на подання позовної спливає 29.12.2018, при цьому дана позовна заява була подана до суду 28.12.2018, тобто у термін, передбачений законодавством. У судовому засіданні представника позивача Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради Нерубенко Н.С. підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Левков В.М. у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності, а також на той факт, що не підлягає поверненню відповідно до положень ст. 1215 ЦК України допомога, яка проведена добровільно за відсутності рахункової помилки або недобросовісності з боку набувача. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, на підставі ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України. Відповідно до Положення про Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, затвердженого рішенням 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 № 451/16, у своїй діяльності Управління керується Конституцією і законами України, постановами Верховної Ради України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, актами Президента України, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, цим Положенням та іншими нормативними актами. Згідно Положення про Управління, метою діяльності Управління є забезпечення реалізації державної соціальної політики у сфері соціального захисту населення на території Комінтернівського району, в межах повноважень, встановлених чинним законодавством. Відповідно до вищезазначеного положення, Управління забезпечує призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а також інших видів державної допомоги відповідно до законодавства України та перераховує кошти за призначеними допомогами, стосовно яких визначено головним розпорядником коштів, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації для виконання ним функції з нарахування та виплати призначених допомог. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в УПСЗН в Слобідському районі та отримує допомогу на догляд за одним інвалідом 1 або 2 групи. Статтею 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначені державні гарантії щодо забезпечення психіатричною допомогою та соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади. Так, держава гарантує в тому числі і грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за нею. Розмір зазначеної допомоги розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Згідно Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, затвердженого постановою КМУ від 02.08.2000 за № 1192, щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею (далі - допомога на догляд) надається відповідно до статті 5 ЗУ «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі. Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (далі - орган соціального захисту населення). Розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць. Допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею. Відповідно до п. 8 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 02.08.2000 за № 1192, допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги. Для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк подаються документи, зазначені у пункті 7 цього Порядку, крім висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу у разі, коли строк, на який видано висновок, не зазначено. При цьому, виплата допомоги на догляд припиняється у разі, коли особа з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу перебуває на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні впродовж повного календарного місяця. У разі виникнення обставин, внаслідок яких припиняється виплата допомоги на догляд, особи, яким надається допомога, зобов`язані в десятиденний строк повідомити органи, що провадять її виплату. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за тим, у якому сталися зміни. Органами соціального захисту населення надсилаються щокварталу запити до психіатричних закладів органів охорони здоров`я для отримання інформації про осіб з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, які перебувають на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні більш як календарний місяць. Обмін інформацією про осіб з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, які перебувають на повному державному утриманні або стаціонарному лікуванні, здійснюється у порядку, визначеному Мінсоцполітики разом з МОЗ. 22.09.2015 [PERSON] до УПСЗН в Слобідському районі була подана повторна заява на призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг для нарахування допомоги на догляд. 28.12.2015 [PERSON] повідомила УПСЗН в Слобідському районі про те, що її недієздатний брат [PERSON] у період з 18.10.2015 по 15.12.2015 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», знаходився на неповному державному забезпеченні, лікуванні та перебування проводилась в рамках затвердженого в лікарні бюджетного фінансування, на підтвердження чого надала лист КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» від 15.12.2015. Розпорядженням УПСЗН в Слобідському районі від 29.12.2015 виплати допомоги на догляд [PERSON] припинено з 01.11.2015 у зв`язку із надходження утриманця у лікарні. На підставі заяви [PERSON] було проведено перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення державної соціальної допомоги та складено відповідний акт № 14 від 11.03.2016, яким встановлено, що протягом періоду з 01.11.2015 по 31.01.2016 [PERSON] було надмірно виплачені кошти в сумі 4134,00 грн. 24.10.2016 на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення про припинення виплати допомоги на догляд та запропоновано повернути переплачену суму допомоги в розмірі 4134,00 грн. на запропонований рахунок, однак грошові кошти до теперішнього часу не повернуті. Суд критично оцінює позицію відповідача щодо пропуску строку позовної давності та посилання на ст. 1215 ЦК України. Так, статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Однак, стаття 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За змістом ч. 4 та 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, враховуючи, що про обставин, які впливають на право особи на допомогу, позивачу стало відомо 28.12.2015, а позовна заява була подана до суду на зареєстрована 28.12.2018, тому строк позовної давності позивачем не пропущений. Також, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Враховуючи, що [PERSON] було достеменно відомо про той факт, що її недієздатний брат [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні з 18.10.2015, однак про це вона повідомила УПСЗН в Слобідському районі лише 28.12.2015, наявна недобросовісність з боку набувача. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved