Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 02 березня 2004 року померла його мати [PERSON] в селі Ставиське Козелецького району Чернігівської області та відкрилась спадщина, до складу якої входить три земельних ділянки загальною площею 3,53 га за цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності з державним актом серії II- ЧН № 025559. Позивач стверджував, що за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном та 18 лютого 2004 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Стависької сільської Ради, зареєстрований в реєстрі за № 19, яким заповіла йому все своє майно. Зазначав, що не може оформити правовстановлюючі документи на спадщину в нотаріальній конторі, через те, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, так як не знав порядку вчинення дій спрямованих на оформлення спадщини при втрачених правовстановлюючих документах на спадкове майно. Також позивач посилався на те, що не знав про складення заповіту на його ім»я, про що дізнався лише наприкінці 2016 року, у зв»язку з чим просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 березня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визначено додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась 02 березня 2004 року, після смерті [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON], як спадкоємиця брата позивача [PERSON], ставить питання про скасування судового рішення та закриття провадження у справі, посилаючись на те, що рішенням Козелецького районного суду від 09 квітня 2012 року позивачеві та її покійному батьку [PERSON] вже було визначено додатковий трьохмісячний строк для подання заяви для прийняття спадщини за законом , яка відкрилась 02 березня 2004 року, після смерті [PERSON], а в подальшому, рішенням Козелецького районного суду від 11 липня 2012 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в рівних частках на житловий будинок із надвірними будівлями № 18, що знаходиться у с. Стьавиське, по вул. Лісова, Козелецького району, Чернігівської області, який є спадковим майном. [PERSON] стверджувала, що за наявності спору між спадкоємцями щодо спадкового майна, заявлення позивачем позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, є неправомірним, оскільки зазначена особа не може бути належним відповідачем у справі. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Ухваливши рішення про задоволення позову [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважав за необхідне надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Наведений висновок здійснено судом в порушення ст. 212-214 ЦПК України, оскільки він не грунтується на матеріалах справи та вимогах закону. Пославшись на наявність поважних причин, через які позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, суд не вказав які ж причини завадили позивачеві вчасно звернутись до нотаріальної контори, порушивши при цьому положення ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, які передбачають дослідження причин пропущення строку та надання додаткового лише у випадку втановлення їх поважності. Крім зазначеного, судом було враховано визнання відповідачем позову, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься заява сільського голови [PERSON] (а.с.25). Проте, беручи до уваги наведену заяву, суд не персвідчився у компетенції вказаної особи, адже Стависька сільська рада не приймала жодного рішення з питання, яке вирішувалось у справі. Положеннями ч.4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у випадках, коли визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи встановлено, що 2 березня 2004 року відкрилась спадщина після смерті [PERSON], однак спадкову справу нотаріальною конторою заведено не було через те, що у шестимісячний строк, встановлений законом, жодний із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до натаріальної контори не звертався, що підтверджено довідкою нотаріальної контори. В подальшому, лише у 2012 році [PERSON] та [PERSON] звернулись до Козелецького районного суду з питання надання додаткового строку для прийняття спадщини і рішенням Козелецького районного суду від 09 квітня 2012 року позивачеві та його брату [PERSON] було визначено додатковий трьохмісячний строк для подання заяви для прийняття спадщини за законом , яка відкрилась 02 березня 2004 року після смерті [PERSON] Наведені обставини свідчать про те, що брати [PERSON] визначились з видом спадкування, оскільки як при зверненні з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, так а в подальшому, при зверненні до Козелецького районного суду з позовом про визнання права власності на спадковий будинок протягом строку, встановленого судом, просили визнати за ними право в порядку спадкування за законом. Рішенням Козелецького районного суду від 11 липня 2012 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в рівних частках на житловий будинок із надвірними будівлями № 18, що знаходиться у с. Стьавиське, по вул. Лісова, Козелецького району, Чернігівської області, який є спадковим майном. 07 січня 2017 року [PERSON] помер і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2017 року його спадкоємцем є [PERSON] Зважаючи на судові рішення, наведені вище, а також ту обставину, що за волевиявленням спадкоємців спадкування здійснювалось за законом, а не за заповітом, між сторонами існує спір з приводу спадщини, звернення [PERSON] з позовом до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, без залучення належного відповідача - правонаступника [PERSON], та задоволення зазначеного позову судом, не можна вважати таким, що ґрунтується на законі. Позов у даній справі заявлено до неналежного відповідача Стависької сільської ради, тому підстави для його задоволення відсутні. Зважаючи а те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені останньою на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції в сумі 704 грн.

Outcome: approved