Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

У листопаді 2017 року ТОВ «А-МЕГА АВТО» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. В обґрунтування зазначено, що відповідач з 16.03.2015 року по 30.09.2016 року знаходився у трудових відносинах з позивачем та працював на посаді менеджера зі збуту. 16.03.2015 року між сторонами у справі був укладений договір про повну матеріальну відповідальність [PERSON], за умовами якого відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому цінностей. 19.09.2017 року під час чергової інвентаризації на складі, де матеріально відповідальною особою був відповідач було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 275435,51 грн. [PERSON] частково погасив недостачу перерахувавши на рахунок ТОВ «А-МЕГА АВТО» грошові кошти у розмірі 20855,60 грн. У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача непогашену частину матеріальної шкоди у розмірі 254579,91 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи. В судові засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив, заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 16.03.2015 року по 30.11.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «А-МЕГА АВТО». З 01.10.2016 року по день звільнення займав посаду менеджеру зі збуту. Відповідно до ст.ст. 134, 135-1 КЗпП України 16.03.2015 року між ТОВ «А-МЕГА АВТО» та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей. 19.09.2017 року під час проведення інвентаризації було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей. Згідно акту від 19.09.2017 року дійсна вартість матеріальної шкоди, завданої підприємству, становить 275435,51 грн. Відповідно до вимог ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до п. 3 Договору про повну матеріальну відповідальність, який укладений між сторонами справи вбачається, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 135-3 КЗпП України у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. З наведеного слідує, що матеріальна відповідальність наступає у випадку розкрадання товарно-матеріальних цінностей і у випадку допущення недостачі, що підтверджується інвентаризаційними документами. Аналізуючи наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що по результатах інвентаризації на складі ТОВ «А-МЕГА АВТО» виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей. Суд приймає до уваги результати інвентаризації, яка проведена в присутності відповідача. В порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, відповідач в судові засідання не з'явились, не спростував заявлені позивачем вимоги, не довів, що недостачі товарно-матеріальних цінностей при проведенні інвентаризації встановлено не було, чи недостача була в меншому розмірі, ніж зазначено в результатах інвентаризації. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 254579,91 грн. матеріальної шкоди, виявленої внаслідок інвентаризації. З урахуванням задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий в сумі 3818,66 грн.

Outcome: approved