Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2010 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Між сторонами постійно виникають суперечки та скандали, які, на думку позивача, негативно впливають на розвиток дитини та на її самопочуття. Через постійні суперечки та конфлікти спільне життя стало неможливим, у зв'язку з чим шлюбні відносини були фактично припинені. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшла до переконання, що її з відповідачем шлюб є лише формальністю і подальше його збереження неможливе та буде суперечити її інтересам, у зв'язку з чим просить його розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що відносини з відповідачем погіршилися ще два роки тому, він її ревнує, між ними через це постійно виникають непорозуміння. З грудня місяця 2015 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Вважає, що вжиття заходів для примирення за таких обставин недоцільне та не дасть позитивного результату. Просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь судові витрати. Представник позивача позов підтримала за обставин, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що дійсно протягом двох останніх років у нього погіршилися відносини з позивачем, вони не знаходять порозуміння між собою. З грудня місяця 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Просив шлюб з позивачем розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 20 січня 2016 року Відділом ДРАЦС Тульчинського РУЮ у Вінницькій області, судом встановлено, що 12 вересня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 5 (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07 липня 2011 року виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.7). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з показань сторін у судовому засіданні, протягом двох останніх років між ними напружені відносини, з грудня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судовому засіданні і позивач, і відповідач категорично наполягли на тому, що примирення між ними не можливе. За таких обстаивн, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved