Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Наразі, шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського управління юстиції Київської області від 30.09.2005 року, серії [NUMBER] Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості» на денній формі навчання. Крім того, навчання є платним. Згідно Договору про надання освітніх послуг № 61/17 за період навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року плата за надання освітніх послуг становить 22 800,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості» в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, що місячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання [PERSON] у розмірі Ѕ частини витрат на навчання, а саме 11400, 00 грн. згідно Договору про надання освітніх послуг № 61/17 закінчення навчання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідач до суду відзиву не надав, у відповідності до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що Відповідач [PERSON] є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] [PERSON] є студенткою 3-го курсу денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Київський коледж легкої промисловості», термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою, виданою Державним вищим навчальним закладом «Київський коледж легкої промисловості» від 04.04.2019 року № 156. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат в сумі 11400, 00 грн. судом встановлено наступне: 01.09.2017 року, будучи неповнолітньою, [PERSON] вступила до Державного вищого навчального закладу «Київський коледж легкої промисловості», про що укладено договір про навчання. Плата за весь строк навчання становить 22800.00 грн. Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо від дитини, та повинен брати участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, позивач просила стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат, пов`язаних з навчанням їхньої неповнолітньої дитини у розмірі 11400, 00 грн. Позивачем надано документи про здійснені нею витрати на утримання неповнолітньої доньки, а саме, копії квитанцій від 15.01.2018 року та 23.02.2018 року на загальну суму 76000 грн., які понесені позивачем на утримання дитини після розірвання шлюбу. Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої доньки, донька продовжує навчання, для забезпечення її належного рівня життя необхідна матеріальна допомога, відповідач є особою працездатного віку, а тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання підлягають задоволенню. Також суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення додаткових витрат в розмірі 11400, 00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved