overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» (ПАТ «КБ «Надра») Стрюкова І.О. в липні 2017 р. заявила позов про стягнення з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку 49454 грн. 21 коп. на погашення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором. Позивач в позовній заяві просила розглянути справу без участі представника банку, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили відмовити в частині стягнення пені та штрафу. Судом встановлено таке. 20 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» з одної сторони, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 105/ЕМК60/2007-840. За договором, [PERSON] отримав від ПАТ «КБ «Надра» кредит в сумі 25000 доларів США, під 14,40% річних, на строк до 18 червня 2010 року (розділ 3.2 кредитного договору), а [PERSON] поручився за виконання кредитних зобов'язань, в тому ж обсязі, що і позичальник (розділ 1.1 договору поруки) відповідно до договору поруки від 20.062007 року. Відповідно до п. 6 договору, позичальник зобов'язалась щомісячно, повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки, здійснювати інші платежі, а у разі порушення зобов'язань за договором сплатити банку штрафні санкції (п.6.1.3. договору). Пунктом 9.2 договору, сторони оговорили пеню за прострочення строків повернення кредиту у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Проте, [PERSON], як це вбачається з розрахунку заборгованості, не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, в наслідок чого у нього перед банком, станом на 12.06.2015 р., виникла заборгованість в розмірі 49454,21 грн., що складається із: заборгованості за основним зобов'язанням - 30105,89 грн.; за процентами - 5093,21 грн.; за пенею - 6329,72 грн.; по штрафам - 7925,39 грн. Cуд знаходить права позивача порушеними, а позов таким, що правильно обґрунтований приписами ст.ст. 525, 526, 527, 530, 554, 610, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Разом з тим, позивачем не вказано на конкретні факти порушень умов кредитного договору, за якими на [PERSON] було накладено штрафи, не надано і відповідних доказів, а тому суд вважає позов в частині стягнення штрафних санкцій необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає. Отже, позов може бути задоволено частково на підставі наведених норм закону. За такого висновку, судові витрати, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, підлягають стягненню з відповідачів пропорційно частці задоволених вимог відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. Решту витрат слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Уповноважений представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу [PERSON] з відповідачем [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2015 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження подружжя переїхало жити до Туреччини. Проте спільне життя у позивача з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникли розбіжності в інтересах. Через деякий час відповідач [PERSON] поїхала від свого чоловіка до Французької Республіки. Подальше спільне життя стало неможливим через те, що подружжя проживає в різних країнах та не бажає поновлювати будь-які зв»язки. Сторони спільним побутом не пов'язані, вважає, що примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від його уповноваженого представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте від її уповноваженого представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно зі ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У поданій 10 вересня 2020 року до Ніжинського міськрайонного\~суду\~Чернігівської\~області заяві ставиться питання про призначення [PERSON] піклувальником щодо обмежено дієздатної [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі смертю піклувальника останньої [PERSON] , призначеного рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2012 року. Заяву мотивовано тим, що відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 вересня 2012 року [PERSON] визнана обмежено дієздатною та їй призначено піклувальника її рідного племінника [PERSON] . Піклувальник [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] , [INFO] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] , виявила бажання бути її піклувальником, здійснювати моральну та матеріальну турботу, захищати її особисті і майнові права. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Стан житлового приміщення задовільний. У будинку чисто, охайно. [PERSON] відвідує [PERSON] за вищезазначеною адресою, забезпечує її необхідними продуктами харчування, допомагає вирішувати побутові проблеми та виявляє турботу. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , де створені належні матеріально-побутові умови проживання. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 19 травня 2020 року, виданого КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області, [PERSON] за станом здоров`я практично здорова. Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України (серія ІІА №\~1925104) станом на 17 серпня 2020 року [PERSON] до кримінальної відповідальності на території України не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Призначення піклувальника потрібно для того, щоб представляти інтересі [PERSON] у державних закладах та установах, укладати від її імені необхідні правочини. У заяві від 30 вересня 2020 року представник заявника [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила заяву розглянути за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] направила до суду заяву, в якій підтримала заяву виконкому, просила її задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) не здійснюється. Перевіривши доводи заяви, матеріали справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У поданій в суд заяві [PERSON] просить встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на ім'я «[PERSON]» В обґрунтування своїх вимог заявник покликається на те, що вона звернулася до органів Пенсійного фонду України за оформленням пенсії та на підтвердження стажу роботи надала трудову книжку, заповнену 09 вересня 1977 року відділом кадрів Здолбунівського цементно-шиферного комбінату, але їй було відмовлено через невідповідність зазначених відомостей у вказаній трудовій книжці по батькові «[PERSON]» (російською) її даним у паспорті та свідоцтві про народження «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідне для призначення пенсії. Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв заявник заяву підтримує повністю, просять справу розглянути без їх участі. З'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Установлено та підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER], виданим 28 березня 1997 року Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненський області, заявник [PERSON] народилася в м.Здолбунів Рівненської області 09 лютого 1960 року, що збігається з указаними даними у свідоцтві про її народження [NUMBER] та записами у трудовій книжки [NUMBER], заповнену 09 вересня 1977 року відділом кадрів Здолбунівського цементно-шиферного комбінату. Разом з тим, у вказаній трудовій книжці по батькові заявника записано російською як «[PERSON]», що не збігається із зазначеним у паспорті заявника по батькові «[PERSON]», факт належності якої підтверджується дослідженими доказами по справі. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки підтверджує її право на зарахування вказаного в трудовій книжці періоду трудової діяльності до страхового стажу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

У поданій в суд заяві [PERSON] просить встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на імя «Саливоник (Гордійчук) Емілії Василівни». В обґрунтування своїх вимог заявник покликається на те, що вона звернулася до органів Пенсійного фонду України за оформленням пенсії та на підтвердження стажу роботи надала трудову книжку, заповнену 15 березня 1978 року відділом кадрів Здолбунівського комбінату громадського харчування, але їй було відмовлено через невідповідність зазначених відомостей у вказаній трудовій книжці прізвища «Гордийчук» (російською) її даним у паспорті та свідоцтві про народження «Гордейчук». Встановлення даного факту їй необхідне для призначення пенсії. Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв заявник заяву підтримує повністю, просять справу розглянути без їх участі. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Установлено та\~підтверджується паспортом\~громадянина України\~серії СР\~№274700,\~виданим 01\~жовтня 1997\~року Здолбунівським\~РВ УМВС\~України в\~Рівненський області,\~заявник [PERSON]\~народилася у\~с.Богдашів\~Здолбунівського району\~Рівненської області\~06\~січня 1960\~року,\~що збігається\~з указаними\~даними у\~свідоцтві про\~її народження\~серії 1-ГЮ\~№111137\~та записами\~у трудовій\~книжки серії\~БТ-І\~№0020002,\~заповнену 15\~березня 1978\~року відділом кадрів з відміткою про зміну прізвища на «Саливоник». Разом з тим, у вказаній трудовій книжці дошлюбне прізвище заявника записано російською як «Гордийчук», що не збігається із зазначеним у паспорті заявника прізвищем «Гордейчук» та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 22 лютого 2018 року, факт належності якої підтверджується дослідженими доказами по справі. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки підтверджує її право на зарахування вказаного в трудовій книжці періоду трудової діяльності до страхового стажу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У поданій в суд заяві [PERSON] просить встановити факт належності йому архівної довідки №313 від 27 червня 2017 року , виданої Комунальним підприємством «Трудовий архів Ємільчинського району» про роботу «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог заявник покликається на те, що під час навчання у школі в період канікул з 1959 по 1962 роки він працював під час жнив у колгоспі ім.Калініна, який знаходився в смт.Ємільчине Житомирської області. Указаний період трудової діяльності при призначені йому пенсії не був зарахований до страхового стажу, оскільки відомості про цю роботу були відсутні у трудовій книжці. Однак підтверджується архівною довідкою, в якій його ім'я зазначено не «[PERSON]», а «[PERSON]». Встановлення даного факту йому необхідне для перерахунку пенсії. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча про місце та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, згідно поданої заяви просить справу розглянути без їх участі. Заслухавши пояснення заявника, його представника та показання свідка, з'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Установлено та підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненський області 10 січня 2000 року, заявник [PERSON] народився в смт.Ємільчине Житомирської області [INFO] року, що збігається з указаними даними про отриману середню освіту в Атестаті Ємільчинської середньої загальноосвітньої трудової політехнічної школи з виробничим навчанням від 27 червня 1964 року та архівної довідки №313 від 27 червня 2017 року, виданої Комунальним підприємством «Трудовий архів Ємільчинського району» про роботу «[PERSON]» за період з 1959 року по 1963 роки. Разом з тим, у вказаній архівній довідці ім'я заявника «[PERSON]» не збігається із зазначеним у паспорті ім'ям «[PERSON]», факт належності якої підтверджується показаннями допитаного у суді свідка [PERSON] Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки підтверджує його право на зарахування вказаного в архівній довідці періоду трудової діяльності до страхового стажу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

У поданій в суд заяві [PERSON] просить встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 29 січня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], обґрунтовуючи тим, що при укладені вказаного правочину нотаріусом помилково записано його прізвище як «Нечипорук», що позбавляє його права володіння і розпорядження власним майном. Виправити вказану помилку у позасудовий спосіб на даний час не представляється можливим. Заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не зявилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв заявник підтримує свою заяву повністю, просять справу розглянути без їх участі. Зясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Установлено та підтверджується паспортом громадянина України серії СР 297716, виданим 24 жовтня 1997 року Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненський області, заявник [PERSON] народилася у с.Прибрежне Софіївського району Дніпропетровської області 30 грудня 1948 року, прізвище, імя та по-батькові якого збігається з указаними даними про батьків у свідоцтві про народження у 1977 році його доньки Катерини серії 1-ГЮ №435471, технічним паспортом на житловий будинок по вул.1 Травня 12 (перейменовану на вул.[PERSON]) у м.Здолбунів Рівненської області від 19 травня 1989 року, рішенням виконавчого комітету Здолбунівської міської ради № 101/5 від 27 квітня 1994 року про передачу у приватну власність земельної ділянки за вказаною адресою. Разом з тим, у договорі купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями по вул.1 Травня, 12 у м.Здолбунів Рівненської області, укладеного 29 січня 1992 року з виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради Рівненської області в особі [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори Рівненської області [PERSON], прізвище покупця указано як «Нечипорук», що не збігається з прізвищем заявника, зазначеним у паспорті, факт належності якого останньому підтверджується дослідженими доказами по справі. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки підтверджує його право власності на будинковолодіння. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У поданій в суд заяві позивач [PERSON] , з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх доньки [PERSON] [INFO] до 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2010 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно Рішенням Здолбунівського районного суду від 07 вересня 2017 року розмір стягуваних з відповідача аліментів змінено та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно. На даний час матеріальний стан відповідача покращився, він працює на АЗС «БРСМ-НАФТА» в с.Молодаво Друге, Дубенського району та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить задовільнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 2500 грн. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У поданій в суд заяві позивач [PERSON] просить визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що вона є власником указаного вище житлового будинку, в якому зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] .. Останні з 2018 року в належному їй будинку не проживають, комунальних послуг не сплачують та у добровільному порядку свою реєстрацію не знімають. Відповідачі більше року житлом не користуються, а тому втратили право на користування спірним житлом. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідачі не подавали. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку реєстрацією місця проживання [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] , який відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13436219 від 02 лютого 2007 року належить [PERSON] . Реєстрація відповідачів у спірному житлі підтверджується копією будинкової книги та актами від 19 червня 2018 року, 22 січня 2019 року, 29 січня 2018 року, за якими відповідачі за місцем реєстрації не проживають понад рік та їхнє місцезнаходження невідоме. А згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають понад рік без поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню. При ухваленні рішення у зв`язку із задоволенням позову згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.у рівних частках. На підставі наведеного та

Outcome: approved