Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між сторонами 13.10.2011 року у м. Сімферополь АР Крим укладено Договір №SAMDN03000051497527 про відкриття карткового рахунку - картка «Visa Lady Platinum» номер рахунку [NUMBER] , строком дії картки по кінець жовтня 2014 року. Також отримала картку «Inter card VIP» номер рахунку [NUMBER] строком до жовтня 2014 року. У зв`язку з припинення функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим її рахунки були безпідставно заблоковані. З метою повернення належних їй коштів та нарахованих процентів зверталася до відповідача із вимогами про видачу коштів. Однак належні позивачеві кошти відповідач не повернув, у зв`язку з чим звернулася з позовом до суду. Просила суд, з урахуванням розрахунку позовних вимог, стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошові кошти по картковому рахунку «Visa Lady Platinum» № [NUMBER] суму коштів у валюті картки станом на 16.05.2016 року у розмірі 12316,17 доларів США; проценти за користування грошовими коштами за процентною ставкою «До запиту» (після завершення дії строку зазначеної картки - 31.10.2014 року) за період з 01.11.2014 року по день ухвалення судом рішення; 3% річних у валюті картки на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку за останні 3 роки; неустойку 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день порушення прав споживача на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 19.12.2019 року по день ухвалення судом рішення. Також просила стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» грошові кошти по картковому рахунку «Inter card VIP» № [NUMBER] суму коштів у валюті картки станом на 16.05.2016 року у розмірі 1205,61 Євро; проценти за користування грошовими коштами за процентною ставкою «До запиту» (після завершення дії строку зазначеної картки - 31.10.2014 року) за період з 01.11.2014 року по день ухвалення судом рішення; 3% річних у валюті картки на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку за останні 3 роки; неустойку 3% від суми утримуваних банком коштів за кожен день порушення прав споживача на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 19.12.2019 року по день ухвалення судом рішення. Представник відповідача надав відзив на позов, який обґрунтовував тим, що договори карткових рахунків були укладені у Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території Автономної Республіки Крим, яка наразі є тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим доступ АТ КБ «ПриватБанк» до первинних документів (у т.ч. оригіналів договорів та касових документів) клієнтів Кримського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» обмежений. Зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ Фінансова компанія «Фінілон» укладений договір про переведення боргу з подальшим укладенням 18.11.2014 року Додаткової угоди до цього договору. Відповідно до умов договору, електронний Додаток №1 містить перелік депозитних договорів банківського обслуговування, за якими було здійснено переведення боргу на ТОВ ФК «Фінілон», у тому числі і по банківським рахункам, які є предметом розгляду справи. З огляду на те, що будь-яких письмових заперечень від [PERSON] стосовно переведення банком на ТОВ ФК «Фінілон» боргу за договорами банківського рахунку на адресу банку не надходило, то вважається, що переведення боргу здійснено зі згоди позивача. Внаслідок укладення між ПАТ КБ .«ПриватБанк» та ТОВ ФК «Фінілон» договору переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року та переведення боргу за зобов`язаннями банку щодо виплати коштів розміщених на банківських рахунках, відповідач не несе зобов`язань перед позивачем, оскільки ТОВ ФК «Фінілон» є новим боржником. Умовами договору банківського рахунку не передбачено нарахування будь-яких процентів на залишок власних коштів клієнта на банківському рахунку, як наслідок вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Щодо вимоги про стягнення неустойки посилався на те, що позичав мав договір карткового рахунку відповідно застосуванню підлягає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», а не п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». У задоволенні позову просив відмовити. Представник позивача - адвокат Бардаченко В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Окрім того, зазначив, що посилання відповідача на переведення боргу є необгрнутованими, оскільки таке переведення відбулося без згоди позивача. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» у м.Сімферополь АР Крим укладений Договір банківського рахунку №SAMDN03000051497527 від 13.10.2011 року згідно з яким на ім`я [PERSON] відкриті карткові рахунки в іноземній валюті. Відповідно до копій банківських карток на ім`я [PERSON] видані картки, а саме: № [NUMBER] строком дії 10/14; № [NUMBER] строком дії до 10/14; № [NUMBER] строком дії 10/14; № [NUMBER] строком дії 10/14 (а.с.11). Згідно з довідкою по рахунках, виданою ПАТ КТ КБ «ПриватБанк» 16.05.2016 року, на ім`я [PERSON] залишок у валюті по рахунку № [NUMBER] тип рахунку Visa Lady Platinum складає 12316,17 USD; по рахунку № [NUMBER] тип рахунку MasterCard Platinum - 5.15 EUR; по рахунку № [NUMBER] тип рахунку Visa Lady Platinum - (-463.25 ) UAN; по рахунку № [NUMBER] тип рахунку Inter card VIP - 1205,61 EUR (а.с.10). Позивач 16.12.2019 року звернулася з заявою до АТ КБ «ПриватБанк» з вимогою протягом двох банківських днів здійснити виплату грошових коштів по картковим рахункам № [NUMBER] Visa Lady Platinum та № [NUMBER] Inter card VIP разом з відповідними процентами за користування належними коштами (а.с.9). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Посилання АТ КБ «Приватбанк» на те, що у зв`язку з окупацією території Автономної Республіки Крим він не може перевірити інформацію щодо спірних банківських договорів не є переконливими, оскільки договір карткового рахунку укладений безпосередньо з АТ КБ «Приватбанк» як юридичною особою. Тоді як юридична особа повинна відповідати за зобов`язаннями своїх філій. Відтак припинення діяльності відділення банку на окупованій території АР Крим, не є підставою для відмови у поверненні відповідачем коштів позивача за його вимогою. Разом з тим, судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ Фінансова компанія «Фінілон» укладений договір про переведення боргу з подальшим укладенням 18.11.2014 року Додаткової угоди до цього договору. Відповідно до умов договору електронний додаток №1 містить перелік депозитних договорів банківського обслуговування, за якими було здійснено переведення боргу на ТОВ ФК «Фінілон», у тому числі і по банківських рахунках [PERSON] , які є предметом розгляду справи. Згідно довідкою від 29.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» підтверджує факт виконання Банком в повному обсязі зобов`язань щодо перерахування на рахунки ТОВ ФК «Фінілон» грошових коштів [PERSON] , відповідно до договору переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року та витягу з електронного додатку (а.с.100). Однак посилання представника відповідача про те, що саме ТОВ ФК «Фінілон» повинно повертати кошти замість АТ КБ «ПриватБанк», є безпідставними, виходячи з такого. Відповідно до положень ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Враховуючи, що договір про переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року укладений без письмової згоди [PERSON] , яка є стороною письмового договору банківського рахунку, а тому є нікчемним в силу положень ч.1 ст. 520, ч.1 ст. 654, ч. 2 ст. 1059 ЦК України. Отже, зобов`язання за договором має виконувати саме АТ КБ «Приватбанк». Таким чином, вимоги позивача про стягнення коштів за картковим рахунком «Visa Lady Platinum» № [NUMBER] у валюті картки станом на 16.05.2016 року у розмірі 12316,17 доларів США та за картковим рахунком «Inter card VIP» № [NUMBER] у валюті картки станом на 16.05.2016 року у розмірі 1205.61 Євро підлягають задоволенню. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За невчасне виконання грошового зобов`язання 3% річних повинні нараховуватися до дня ухвалення судом рішення та при обрахунку за основу береться розмір простроченої суми, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.01.2019 року по цивільній справі №373/2054/16-ц (провадження №14-44цс18). Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком розміру відсотків та 3% річних. Розмір відсотків за картковим рахунком Visa Lady Platinum» № [NUMBER] станом на 24.09.2020 року складає 312,69 доларів США (сума нарахованих процентів за період з 01.11.2014 року по 03.05.2017 року - 308,41 доларів США (914 днів/365 (днів у році) *1% (відсоткова ставка)/100*12316,17) та за період з 04.05.2017 року по 24.09.2020 року - 4,28 доларів США (1239 днів/365 (днів у році)*0,01% (відсоткова ставка)/100*12624,58).Розмір відсотків за картковим рахунком «Inter card VIP» № [NUMBER] станом на 24.09.2020 року складає 30,6 Євро (сума нарахованих процентів за період з 01.11.2014 року по 03.05.2017 року - 30,18 Євро (914 днів/365 (днів у році) *1% (відсоткова ставка)/100*1205,61) та за період з 04.05.2017 року по 24.09.2020 року - 0,42 Євро (1239 днів/365 (днів у році)*0,01% (відсоткова ставка)/100*1235,79). Розмір 3% річних за картковим рахунком Visa Lady Platinum» № [NUMBER] за останні 3 роки складає 1108,45 доларів США, за картковим рахунком «Inter card VIP» № [NUMBER] - 108,50 Євро. Щодо стягнення пені у розмірі 3% відповідно до ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд зазначає наступне. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що [PERSON] є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Оскільки пеня є неустойкою і має штрафний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені Законом України «Про захист прав споживачів» за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України. Судом встановлено, що [PERSON] 16.12.2019 року звернулася з заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про виплату протягом двох банківських днів належних їй грошових коштів. Таким чином право на неустойку відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення прав споживачів банківських послуг шляхом блокування карткового рахунку у [PERSON] виникло через два банківські дні, тобто з 19.12.2019 року. Таким чином неустойка відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає стягненню з 19.12.2019 року по день ухвалення судом рішення. Відповідно до положень ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При застосуванні положення ч. 3 ст.551 ЦК України суд керується принципами добросовісності, справедливості, співмірності та враховує наявність інших обставин, які з врахуванням роз`яснень Конституційного Суд України в рішенні по справі №7-рп/2013 від 11.07.2013 року можна вважати істотними для зменшення судом розміру неустойки (ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін). Позивачем у розрахунку розміру позовних вимог визначено суму пені відповідно до ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», розмір якої значно перевищує розмір поточної заборгованості за договорами. Таким чином, розмір неустойки, який підлягає стягненню судом з відповідача, підлягає зменшенню до розміру утримуваних банком коштів по кожному рахунку. З врахуванням офіційного курсу Національного банку України станом на день ухвалення рішення складатиме: за картковим рахунком Visa Lady Platinum» № [NUMBER] до 347 000 грн. (12316,17 доларів США*28,18 курс НБУ станом на 24.09.2020 року = 347069,67 грн.) та за картковим рахунком «Inter card VIP» № [NUMBER] до 39 000 грн.(1205,61 Євро * курс НБУ станом на 24.09.2020 року = 39736,90 грн.). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача коштів за картковим рахунком «Visa Lady Platinum» № [NUMBER] у розмірі 12316,17 доларів США, за картковим рахунком «Inter card VIP» № [NUMBER] в сумі 1205.61 Євро; відсотків за період з 01.11.2014 року по 24.09.2020 року у валюті договору; 3% річних за порушення грошового зобов`язання у валюті договору та неустойка за порушення прав споживача фінансових послуг за період з 19.12.2019 року по 24.09.2020 року, зі зменшенням її розміру до суми утримуваних відповідачем коштів; в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від плати судового збору відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживача», з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 10510 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial