Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У лютому 2020 року позивач Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 82-А, код ЄДРПОУ 40419475) звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , відомості про РНОКПП відсутні), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Вишгородська міська рада Київської області (місце знаходження: 07300, Київська обл., м. Вишгород, пл. Шевченка, буд. 1, код ЄДРПОУ 04054866), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 459,00 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Свої вимого позивач обґрунтовував тим, що відповідно до постанови Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області від 13.09.2019 року №1/009333 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП. Із зазначеної постанови вбачається, що [PERSON] заподіяв рибному господарству України збитки на суму 459,00 грн., які в добровільному порядку не відшкодував. Тому представник позивача звернувся до суду. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.02.2020 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просили суд розглядати справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, долучив квитанцію про сплату штрафу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Статтею 324 ЦК України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Стаття 34 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Порушення правил любительського і спортивного рибальства в водоймах України тягне за собою такі негативні наслідки, як зникнення цінних видів риб в рибогосподарських водоймах та порушує право власності Українського народу на природні ресурси. Таким чином, охорона рибних запасів України від незаконного заняття рибним промислом є безпосередніми інтересами держави. Постановою Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області від 13.09.2019 року №1/009333 встановлено, що 13.09.2019 року близько 10 год. 30 хв. гр. [PERSON] , знаходячись на Канівському водосховищі, р. Дніпро, в м. Вишгород Київської області на забороненій для будь-якого рибальства зоні греблі проводив заборонений вилов риби спінінгом. При цьому виловив рибу: плітка - 3 шт., плоскирка - 6 шт., заподіявши рибному господарству України збитки на суму 459,00 грн., тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі і охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природно середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишньої природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природної середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач будь-яких відомостей, які могли б спростувати вимоги позивача не надав, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved