Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача, в якому просив стягнути із [PERSON] 8 367,88 грн. заборгованості за договором кредиту. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що 18 жовтня 2011 року між ПАТ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір №175/4255ВСL на суму 7 843,92 грн., на строк до 19 травня 2012 р. Між ПАТ Банк та ТОВ ІІ було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ ІІ. 08 жовтня 2012 року між ТОВ ІІ та ТОВ компанія Є агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, банк відступив ТОВ компанія Є агенція з повернення боргів право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить банку на підставі кредитного договору №175/4255ВСL від 18.10.2011 року. Відповідно до Виписки із реєстру боржників від 08.10.2012 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 367,88 грн., із яких: ·6 747,44 грн. заборгованість по тілу кредиту; ·1 141,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; ·479,41 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, у вказаний строк позичальник не повернув кошти в повному обсязі, в звязку з цим, позивач просив суд стягнути зазначену суму в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь-яких заяв від нього не надходило, причина неявки суду не відома. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що що 18 жовтня 2011 року між ПАТ Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір №175/4255ВСL на суму 7 843,92 грн. на строк до 19 травня 2012 р. В подальшому, між ПАТ Банк та ТОВ ІІ було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ ІІ. 08 жовтня 2012 року між ТОВ ІІ та ТОВ компанія Є агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу № 2, у відповідності до умов якого, банк відступив ТОВ компанія Є агенція з повернення боргів право вимоги від [PERSON] коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить банку на підставі кредитного договору №175/4255ВСL від 18.10.2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст. ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушені зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Із розрахунку заборгованості, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що на момент звернення позивачем до суду заборгованість відповідача становить 8 367,88 грн., із яких: 6 747,44 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1 141,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 479,41 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Згідно ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору, сума якої, згідно до ст. 88 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved