Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У лютому 2017р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27 січня 2018 року належить житловий будинок №11, що розташований по вул. Моторна у м.Одесі. Зазначав, що у вказаному будинку зареєстрований, проте не проживає відповідач. Позивач стверджував, що відповідач не проживають у належному йому будинку, а він не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за особу, яка в будинку не проживає. Зазначав, що з моменту придбання житлового будинку, що розташований по вул. Моторна, буд.11 у м.Одесі, відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся, до будинку не зявляєтся. Зазначав, що реєстрація відповідачв у його будинку порушує його права, як власника будинку, оскільки він не має можливості розпоряджатися своїм майном. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований по вул. Моторна, 11 у м.Одесі; встановити порядок виконання рішення. Позивач у судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження у звязку з неявкою відповідача у судові засіданні. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені, відповідно до вимог ст. 128ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з неявкою відповідача та не повідомленням ними про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27 січня 2018 року належить житловий будинок №11, що розташований по вул. Моторна у м.Одесі. Право власності позивача на зазначену частину будинку зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31 січня 2018року, що підтверджується витягом. З матеріалів справи вбачається, що у житловому будинку 11, що розташований по вул. Моторна у м.Одесі зареєстрований з 31 липня 1995 року, але не проживає відповідач, що підтверджується довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області та довідкою (випискою із будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію). Відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 27 квітня 2017року, 28 липня 2017року та від 30 січня 2018року, відповідач у спірному будинку не проживає. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у житловому будинку по вул. Моторна, буд.11 у м.Одесі, який належить на праві власності позивачу, не проживає, місце його знаходження не відомо. Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що оскільки право відповідача на користування житловою площею у житловому будинку по вул. Моторна, буд.11 у м.Одесі залежало від права власності на будинок члена його сім`ї, то після відчуження ним будинку, він втратив право користування вказаним будинком. За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку, що розташований по вул. Моторна, буд.№11 у м. Одеса, оскільки колишній власник цього будинку його продав. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач також розпорядився на власний розсуд. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, належного позивачу, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 704,80грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. На підставі ст. ст.15, 16, 391 України,

Outcome: approved