Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 лютого 2015 року та на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення дитиною трьохрічного віку, до [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 серпня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненськй області, а/з № 139, який рішенням Здолбунівського районного суду від 30 квітня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO]. Стверджує, що дочка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач проживає окремо, добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто, інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими листами не проводиться. Вказує, що на даний час не працює, так як перебуває у декретній відпустці, а тому їй одній тяжко утримувати дитину. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у запропонованому вище розмірі, оскільки має нерегулярний та мінливий дохід, а тому аліменти просить визначити в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в запропонованому розмірі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитиниє законною і передбачена ст.183 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своєї малолітньої доньки. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи, інших стягнень з його доходу не проводиться і має можливість виплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позов до суду пред'явлений 27 лютого 2015 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей повинні стягуватися з указаної дати. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved