Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], вказавши, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. (чотириста гривень), але з 2017 року вона утримує також другу дитину [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим вона має тяжке матеріальне становище, а враховуючи підвищення цін на оплату комунально-житлових послуг вона не може в повній мірі забезпечувати сина [PERSON] матеріально. Посилаючись на указані обставини, позивач просить стягувати з відповідача аліменти, з урахуванням змінених позовних вимог відповідно до письмової заяви від 28.01.2019 р., у розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов в розмірі змінених позовних вимог, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав часткового, пояснивши, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму, про що зазначив у письмовій заяві від 28.01.2019 р. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до копії виконавчого листа № 2-1322/2011, виданого 14.02.2011 р., рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 12). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181 СК України). Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як з'ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. Згідно приписів Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року по 30 червня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня по 30 листопада - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Встановлено, що з відповідача рішенням суду постановлено стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Посилання позивача на його згоду сплачувати аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму є необґрунтованими, оскільки суперечать вищенаведеним вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якими мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved