Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

у лютому 2018 року позивач КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань. В обґрунтування позову зазначило, що КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району» забезпечує утримання та експлуатацію житлового і нежитлового фонду на підставі замовлення, необхідний рівень та якість надання послуг населенню, а також збирання квартирної плати, плати за комунальні послуги, плати за обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, частини у спільних витратах по утриманню будинку з власників нежитлових приміщень та інших платежів, в тому числі і будинку [ADDRESS] . Відповідач у справі [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та користувавсь послугами, що надавались позивачу, однак належним чином оплату таких послуг не здійснював, внаслідок чого за період з 01.10.2010 року по 01.04.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 20004,09 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку разом із інфляційними витратами у розмірі 6667,68 грн., та три проценти річних у розмірі 1726,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2020 року прйнято справу до провадження. Представники позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, однак судову повістку повернуто до суду відділом зв`язку з зазначенням причин «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене, суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що на підставі рішення Голосіївської районної в м. Києві ради від 25.11.2004 року № 30/07, утворено КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району». Також встановлено, що будинок [ADDRESS] з 04.01.2010 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». До 01.05.2015 послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавались КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району». Як вбачається зі Статуту Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району», останнє утворене рішенням 11 сесії ІІ скликання Голосіївської районної ради м. Києва від 25.11.2004 № 30/07 та на підставі рішення VII сесії Київської міської ради VI скликання від 31.03.2011 № 102/5489 перейменовано в Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація - 109 Голосіївського району» і передане до сфери управління Голосіївській районній в місті Києві Державній адміністрації. Відповідно до п. 2.2. вищевказаного Статуту Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району», основними напрями діяльності Підприємства є: - 2.2.1. Утримання та експлуатація житлового і нежитлового фонду на підставі замовлення; - 2.2.2. Технічне обслуговування будівель, споруд, окремих будівельних конструкцій та інженерного обладнання будинків. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 527 від 08.10.1992 зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Позивачі - це виконавець послуг. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідача перед КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району» за період з 01.10.2010 року по 01.04.2015 року становить 20004,09 грн. інфляційні витрати у розмірі 6667,68 грн., та три проценти річних у розмірі 1726,00 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, відповідачем не надано, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості, а також не подано відповідних заяв про можливість застосування строків позовної давності до позовних вимог, що позбавляє суд можливості самостійно вирішити вказані питання. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved