Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 07 жовтня 2015 року, від якого дітей не мають, майнового спору між сторонами немає. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначене в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. За таких обставин, вважає, що нормальні шлюбні відносини між сторонами не можуть бути поновлені, на примирення позивач не згодна, вважає, що шлюб необхідно розірвати. 09 квітня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надано заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає у повному обсязі. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення у даному судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1624, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції . Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають, майновий спір між подружжям відсутній. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, і це вбачається з позову, що позивач та відповідач припинили шлюбні відносини і разом не проживають тривалий час, дітей не мають, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, так як між собою не можуть знайти порозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, а тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved