Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У лютому 2016 позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 224768 грн. 16 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що між сторонами було укладено кредитний договір № 50011268 від 27.11.2013 відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у сумі 108163 грн. 43 коп., що є еквівалентом 13148 доларів США 97 центів на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «SEAT», модель IBIZA 1,4 1 кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору, однак відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла сума заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» №114 від 17.06.2016 та поштовими повідомленими (а.с. 85, 86, 95, 97, 98), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір №50011268 від 27.11.2013 відповідно до якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у сумі 108163 грн. 43 коп., що є еквівалентом 13148 доларів США 97 центів на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «SEAT», модель IBIZA 1,4 1 кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб. см., рік випуску 2013, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору (а.с. 9-17). Також, позивачем було надано відповідачу додатковий кредит у сумі 31812 грн. 40 коп., що є еквівалентом 3867 доларів США 30 центів на дату укладання договору, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням оплата страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору. У п. 2.1. умов кредитування вказано, що за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування відповідач сплачує позивачу проценти за процентною ставкою визначеною в договорі. Крім того, відповідно до п. 1.6. умов кредитування виконання зобов'язання відповідача за цим договором також забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50011268 від 05.12.2013 р. за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки «SEAT», модель IBIZA 1,4 І кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1390 куб.см., рік випуску 2013, заставною вартістю 108163 грн. 43 коп., що є еквівалентом 13148 доларів США 97 центів на дату укладання, а також усім майном відповідача, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України (а.с. 20-25). Починаючи з листопада 2014 року відповідач почав порушувати умови договору щодо строків сплати щомісячних платежів у погашення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, сплачуючи їх із значним простроченням, а з грудня 2014 року взагалі перестав виконувати зобов'язання за договором (а.с. 18, 19). Позивачем на адресу відповідача 04.03.2015 було направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50011268 з вимогою повернути суму кредиту та сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с. 26-28). 27.04.2015 ПН КМНО Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис № 550, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення вимог позивача за договором (а.с. 29). 30.04.2015 державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 47539803 щодо примусового звернення стягнення на Предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 550 від 27.04.2015 (а.с. 30). Згідно акту опису й арешту майна від 09.06.2015 предмет застави було вилучено у відповідача та передано на відповідальне зберігання уповноваженому представнику позивача (а.с. 31, 32). 10.06.2015 державним виконавцем ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було винесено Постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 33, 34). 10.06.2015 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було проведено оцінку колісного транспортного засобу в результаті якої експертом було встановлено початкову ціну на аукціоні або конкурсі станом на 16.07.2015 (а.с. 35). 11.12.2015 було проведено прилюдні торги. На підставі Протоколу № 133573, Предмет застави було продано за ціною 184369 грн. 38 коп. В результаті, 23.12.2015 ВДВС Святошинського районного управління в м. Києві, за вирахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчого провадження, перерахувало на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 175150 грн. 91 коп. (а.с. 36). 11.01.2016 державним виконавцем ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 37). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтвердженні судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved