Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 році [PERSON] звернулася до суду із позовом до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, площею 0,383 га, яка розташована на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, посилаючись на те, що після смерті її сина, [PERSON], відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку, на яку відсутній державний акт, через що і змушена звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Від Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області надійшла заяви про визнання позову та розгляд справи у відсутність їх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області 27 липня 2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0, 383га, з яких: 0,250 га - для обслуговування житлового будинку, та 0,133 - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії КВ, виданого Рожнівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області 14.05.1997 р., зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 792. Зокрема, із спадкової справи № 179 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину прийняв [PERSON], та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого 12.03.2002 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 2-1210. Із спадкової справи № 765/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, 07.11.2012 року звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Також зі спадкової справи вбачається, що окрім позивача із відповідною заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. У видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку позивачу відмовлено у зв'язку із тим, що за життя [PERSON] не встиг оформити право власності на спірну земельну ділянку після смерті своєї батька - [PERSON], у зв'язку із чим відсутній державний акт на земельну ділянку, про що свідчить відповідний лист Броварської районної державної нотаріальної контори за № 367/02-14 від 05.02.2014 року, рекомендовано звернутися до суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дану спірну земельну ділянку можна включити до складу спадкового майна. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідність ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved