Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У лютому 2020 року Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Василівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення боргу за договором про споживчій кредит. У позовній заяві зазначено, що 19\~червня 2018\~року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчій кредит №25_0222, згідно умов якого передбачено, що кредит надається Відповідачу в сумі 23000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном останнього повернення кредиту не пізніше 19 червня 2023 року. Станом на 17 січня 2020 року за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 22917,18 грн., з яких: 11693,67 заборгованість за кредитом; 3343,03 заборгованість за відсотками; пеня за простроченні відсотки та кредит 5992,94; 134,48 - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених відсотків; 591,93 розмір 3% річних на суму простроченого кредиту; 238,08 сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 923,05 сума втрат від інфляції на суму заборгованості за кредитом. Таким чином позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 22,917,18 грн. А також витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву із клопотанням проводити розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідчка [PERSON] у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~і місце\~розгляду справи\~була повідомлена\~судом своєчасно,\~належним чином\~та у\~встановленому законом\~порядку,\~що підтверджується\~конвертами з\~рекомендованими повідомленнями,\~які повернулися\~до суду\~з відміткою\~про не\~вручення поштового\~відправлення.\~Жодних документів\~на підтвердження\~поважності причин\~неявки відповідачкою\~суду не\~надано,\~відзив та\~заперечень на\~позов не\~подано. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~вимог ст.281\~ЦПК України,\~зі згоди\~представника позивача,\~суд постановив\~ухвалу про\~заочний розгляд\~справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно\~ст.627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 628\~ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено,\~що 19\~червня 2018\~року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчій кредит №25_0222, згідно умов якого передбачено, що кредит надається Відповідачу в сумі 23000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців з терміном останнього повернення кредиту не пізніше 19 червня 2023 року. Відповідно до п. п.3.3.1 п. 3.3. Кредитного договору всі платежі за цим договором здійснюються шляхом списання Банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Відповідно до п. п.3.3.2 п. 3.3. Кредитного договору Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку визначеному цим договором, але в будь - якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим договором. У відповідності до п. п. 3.3.3 п. 3.3 Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 383,33 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим Договором. У відповідності до п. п. 3.3.4 п. 3.3 Кредитного договору, якщо сума коштів, що надійшла на рахунок в повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п. 8.2. Кредитного договору. Відповідно до п. 8.3. Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Відповідачем порушуються умови Кредитного договору, а саме допущена прострочена заборгованість зі сплати основного боргу та нарахованих відсотків. Станом на 17 січня 2020 року за [PERSON] рахується наступна заборгованість у сумі 22 917,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11 693,67 грн.; заборгованості за відсотками - 3 343,03 грн.; пеня за простроченні відсотки та кредит - 5 992,94 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 134,48 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 591,93 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів- 238,08 грн., сума втрат від інфляції на суму заборгованості за кредитом- 923,05 грн. Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог\~ст.1048 ЦК України\~розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1050\~та ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачка [PERSON] свої зобовязання за укладеним договором про споживчій кредит №25_0222 від 19 червня 2018 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачкою [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 22917,18 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача Акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судовому порядку. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 2102 грн.

Outcome: approved