Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, третя особа ПАТ «Банк Професійного Фінансування» про зняття арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-536/10 Печерського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк Професійного Фінансування» 152 589,79 грн. Під час здійснення виконавчого провадження ВП № 28124260 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 12.08.2011 року. Проте 28.06.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки державним виконавцем арешт майна боржника не знято, виконавче провадження закінчене, то позивач звернувся з цим позовом до суду. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги. Інші учасники судового розгляду до судового засідання не з'явились. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-536/10 Печерського районного суду м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк Професійного Фінансування» 152 589,79 грн. Під час здійснення виконавчого провадження ВП № 28124260 з примусового виконанню виконавчого листа № 2-536/10 Печерського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Професійного Фінансування» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 12.08.2011 року. 28.06.2012 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», прийнятого 21.04.1999 року. Разом з тим, на даний час арешт майна боржника не знято. Позивач неодноразово звертався до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві із заявами про зняття арешту, накладеного на все майно, що належить йому, які ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві залишені без належного реагування, оскільки виконавче провадження закінчене, а відтак державний виконавець не вправі вчиняти будь-які дії, в тому числі і щодо скасування арешту на майно. Крім того, виконавче провадження знищене на підставі п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5. Відповідно до п. 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», прийнятого 21.04.1999 року виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У цьому випадку виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Враховуючи, що виконавче провадження підлягає закінченню, то повинні бути застосовані і наслідки завершення виконавчого провадження, передбачені ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», прийнятого 21.04.1999 року, відповідно до котрої у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Частиною 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», прийнятого 21.04.1999 року, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника (ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, арешт знімається у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Разом з тим, арешт, накладений постановою державного виконавця на майно боржника у виконавчому провадженні ВП № 28124260 по закінчення виконавчого провадження не знятий. На теперішній час на виконанні у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві виконавчий лист не перебуває, в зв'язку із чим необхідність у забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відсутня. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», прийнятого 21.04.1999 року, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки в інший спосіб, ніж зняття арешту з майна боржника та заборону на його відчуження, накладених на все майно, що належить боржнику постановою Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 12.08.2011 року, захистити порушене право позивача неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved