Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК Трейд» (далі - відповідач) на її користь 19 709 грн. 87 коп. боргу по заробітній платі за період з вересня 2012 року по вересень 2013 року. Зазначила, що працювала у відповідача з 17 березня 2012 року по 21 жовтня 2013 року, але при звільненні відповідач не виплатив їй заробітну плату за період з вересня 2012 року по 01 жовтня 2013 року та має заборгованість в сумі 19 709 грн. 87 коп. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення судових повісток, в судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, що надає суду право з підстав ч.4 ст.169 ЦПК України вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення), відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу відповідача №8 від 19 березня 2012 року прийнята на роботу оператором заправної станції Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІК Трейд», та згідно наказу відповідача №32 від 21 жовтня 2013 року позивачку з роботи звільнено за угодою сторін (а.с.8-9). Згідно довідки про доходи №72 від 08 жовтня 2013 року, яка видана відповідачем, позивачу за період з 01 квітня 2013 року по 30 вересня 2013 року нарахована заробітна плата в сумі 9 687 грн. 73 коп. (а.с.11). Згідно довідки №77 від 08 жовтня 2013 року, яка видана відповідачем позивачу, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 08 жовтня 2013 року складає 9 694 грн. 77 коп. за період з березня 2012 року по вересень 2013 року включно (а.с.12). Проте, з виписки начальника відділу з обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області, яка складена 07 жовтня 2013 року на застраховану особу працівника страхувальника ТОВ «ВІК Трейд» - [PERSON], подану в Світловодський міськрайонний центр зайнятості, вбачається, що в період з вересня 2012 року по серпень 2013 року включно нарахована позивачу заробітна плата в розмірі (1344+1335,65+1221,80+1356,64+1577,14+1344+1842,64+1228,80+2271,26+1768, 68+1200+1493,28)+1725,71 (нарахована заробітна палата за вересень 20133 року згідно довідки) = 19 709,87 грн. не виплачувалася, а відповідно, відповідачем з вказаних сум заробітку позивачки не сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України обов'язок доказування покладено на сторони. Відповідач від участі в судовому засіданні самоусунувся, на ухвалу суду про витребування доказів від 06 березня 2014 року не надав суду довідку про наявну заборгованість по заробітній платі перед позивачем, а тому суд визнає, що відповідач у встановленому порядку не спростував позовні вимоги позивачки. На підставі викладеного, позовні вимоги суд визнає обґрунтованими та законними, а тому вони підлягають задоволенню. Судові витрати у справі відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved