Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та ТОВ «Ізмаїльська овочева база» про виділ частки в окремий об'єкт нерухомості та визнання права власності. В обґрунтування позову остання зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу частини нежитлових приміщень від 12 серпня 2002 року вона є власником 367/2400 часток нежитлових будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі є власниками інших частин нежитлових будівель. Вона та відповідачі по справі самостійно користуються та володіють належними їм частинами у спільній частковій власності та спільних приміщень не мають, однак належність їй та відповідачам майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника тощо. У судове засідання представником позивача було надано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачами по справі до суду було надано заяви про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON], просять розглядати справу у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 367/2400 частин нежитлових будівель, розташованого за адресою: Одеська область, [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу частини нежитлових приміщень № 1385 від 20 серпня 2002 року (а.с.20-21). Інші частини нежитлових приміщень, розташованих за вказаною адресою, належать на праві власності відповідачам та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 142441881 від 24 жовтня 2018 року. Згідно висновку спеціаліста № 184/2018 позивачу [PERSON] можливо виділити належні їй 367/2400 частин нежитлових будівель, розташованих за адресою: Одеська область, [ADDRESS], розташованих на земельних ділянках, загальною площею 0,2592 га (а.с. 17). Порядок виділу частини нежитлових будівель зазначено у висновку спеціаліста (а.с.4-17). За положеннями ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.1,2 ст.370, ч.1,3 ст.364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній вільності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків встановлених законом. Разом з тим, на відміну від виділу, за яким право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у різу поділу (ст.367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Враховуючи викладене,

Outcome: approved