Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] в особі представника адвоката Шурубура Є.С. звернулась з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 28.09.2002 року по 02.11.2004 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , яка у 2021 році стала повнолітньою. На теперішній час [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки», освітня програма «Інтелектуальний аналіз даних» інституту комп`ютерних систем Одеського національного політехнічного університету. Дочка потребує матеріальної допомоги, тому що навчання на денній формі фактично унеможливлює її працевлаштування. Оскільки університет знаходиться в іншому місті, донька проживає в орендованій кімнаті в двокімнатній квартирі, за проживання в якій позивачем, починаючи з 29.08.2020 року, сплачується 3000,00 грн. щомісячно (плюс вартість комунальних послуг). Донька [PERSON] на теперішній час знаходиться повністю на утриманні матері. Відповідач працевлаштований та має можливість надавати дочці допомогу, інших осіб, які б перебували на його утриманні, не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову 15.02.2021 року та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або припинення нею навчання. Також просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2021 позову було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15.02.2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Вирішено питання щодо судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2021 заочне рішення від 27.07.2021 скасовано, справу призначено до судового розгляду. Представник відповідача адвокат Штабовенко Д.В. надав відзив на позовну заяву. Вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки 29.10.2011 року між ним і позивачкою було укладено нотаріально посвідчений договір про припинення права на аліменти на дитину, за яким [PERSON] з метою припинення обов`язку зі сплати аліментів передав у власність доньки квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] відмовилась від стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої дитини, а також зобов`язувалась утримувати її самостійно. Відтак, обов`язок відповідача зі сплати аліментів вважається припиненим. Крім того, донька проживає окремо від позивачки, а тому остання не має права на стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини. Крім того, він надає матеріальну допомогу своїй доньці, а тому вважає, що позивачка подала цей позов не з метою забезпечення інтересів дитини, а на свої власні потреби. Також відповідач не погоджується із визначенням аліментів у розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки положення закону, на які посилається позивачка, регулюють визначення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У розумінні ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на період навчання, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачкою не надано доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, також позивачкою не надано доказів реальності таких витрат. При цьому, обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладається на обох батьків. З наведених підстав просить відмовити у позові в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка, її представник наполягали на задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала пояснення в яких зазначила, що вона є студенткою 1-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки», освітня програма «Інтелектуальний аналіз даних» інституту комп`ютерних систем Одеського національного політехнічного університету. Вартість навчання в університеті відповідно до договору за перші чотири курси складає 119000,00 грн. В Одесі вона винаймає житло. Витрати за навчання та проживання сплачує мати, таким чином вона повністю перебуває на утриманні своєї матері. Просила прийняти її пояснення та розглядати справу без її участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про її народження Серія [NUMBER] від 06.03.2003, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання. Так, 10.09.2020 року між Одеським національним політехнічним університетом та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг № 03-18644к, відповідно до умов якого - форма навчання денна; місце та строк надання освітньої послуги - [ADDRESS] , з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 р.; спеціальність: 122 Комп`ютерні науки, освітня програма Інтелектуальний аналіз даних; Комп`ютерні науки. Розмір плати за кожний навчальний рік становить 29750,00 грн. Оплата навчання за 2020-2021 навчальний рік у зазначеному розмірі здійснювалась позивачкою [PERSON] , що підтверджується меморіальними ордерами від 11.09.2020, 29.01.2021. З договору оренди житлового приміщення від 29.08.2020 року, вбачається, що [PERSON] винаймає кімнату в квартирі [ADDRESS] . Орендна плата складає 3000,00 грн. на місяць, зі сплатою комунальних платежів. При цьому, [PERSON] зареєстрована разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Єдиного державного демографічного реєстру. Факт перебування на утриманні матері підтвердила у письмових поясненнях [PERSON] , вказуючи також, що мати повністю оплачує її навчання, проживання в орендованій квартирі, вартість комунальних послуг. Згідно договору оренди житлового приміщення, проживання у м. Одеса є тимчасовим. Копіями квитків підтверджується факт періодичного проїзду [PERSON] з м. Запоріжжя до м. Одеси і навпаки, з часу зарахування останньої до навчального закладу. Медичними документами підтверджується, що [PERSON] проходить медичні обстеження і лікування за місцем постійного проживання у м. Запоріжжі. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, і що вона знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] . Матеріальна допомога [PERSON] , надана відповідачем 28.12.2020 року у розмірі 3000,00 грн., носить разовий характер. Суд відхиляє доводи відповідача щодо припинення у відповідача обов`язку зі сплати аліментів у зв`язку з укладенням нотаріально посвідченого договору від 29.10.2011 року про припинення права на аліменти на дитину, оскільки відповідно до цього договору [PERSON] з метою припинення обов`язку зі сплати аліментів на утримання малолітньої доньки передав у її власність квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] . За цим договором [PERSON] відмовилась від стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої малолітньої дитини та зобов`язувалась утримувати її самостійно. Відповідно до п.5 цього договору, право на аліменти на дитину, які мають сплачуватись [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , вважається припиненим. Таким чином, укладенням вказаного договору між сторонами було врегульовано питання щодо обов`язку батька утримувати дитину та його виконання, у відповідності до положень глави 15 СК України. Зазначений договір не звільняє відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Так, спірні правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК України. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Договору щодо припинення права на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що передбачено ст.199 СК України, між сторонами укладено не було. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно доводів позову, які не заперечуються і не спростовуються відповідачем, за даними виконавчого провадження, відповідач отримує доходи від підприємницької діяльності, як само зайнята особа у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, доходи у вигляді заробітної плати, має у власності два автомобілі. Відтак, на думку суду, відповідач має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. З огляду на встановлені судом обставини щодо обсягу витрат на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, рівності прав та обов`язків позивачки, яка згідно наданих документів отримує доходи за основним місцем роботи і за сумісництвом на шести підприємствах, брати участь у таких матеріальних витратах, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.200 СК України з відповідача мають бути стягнуті аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, не у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. (що відповідає розміру двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб), що в повній мірі відповідатиме засадам їх реальності та необхідності. Стаття 191 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що часткове задоволення позову пов`язане зі способом стягнення аліментів, а не розміром задоволених вимог, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. При зверненні з позовом до суду позивачкою судовий збір не був сплачений, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно Договору про надання юридичної (правової) допомоги від 12.12.2020 року фактичний обсяг виконаних робіт за договором фіксується щомісячно актом виконаних робіт та оплата за цим договором повинна бути здійснена протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт (п.п. 3.3, 3.4 договору). На підтвердження обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на їх виконання, позивачкою надано акт виконаних робіт від 17.11.2021 року, згідно якого загальна вартість виконаних робіт (гонорару) становить 10000,00 грн., які були оплачені позивачкою 12.12.2020 року згідно квитанції до прибуткового касового ордера №18 від 12.12.2020 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 10000,00 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: partial