Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що проживала із відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них 18 травня 2012 року народився син [PERSON], який на даний час проживає із відповідачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вважає, що спільній із відповідачем дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 4000 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи без її участі та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що від спільного проживання у сторін 18 травня 2012 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 250682, виданого 22 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається із копії довідки № 205, виданої 01 лютого 2017 року Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області, спільна дитина сторін по даній справі проживає із позивачем (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі а при визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. На обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 4000 грн., позивачем не надано належних доказів необхідності стягнення та можливості відповідачем виплачувати аліменти саме у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial