Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 200878130701, на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн, який згодом збільшено до 22453 грн 21 коп. [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість [PERSON] станом на 03 листопада 2020 року складає 36531 грн 94 коп., з яких: 22453 грн 21 коп. - заборгованість за кредитом; 14078 грн 73 коп. - заборгованість за процентами; 0 грн - заборгованість за комісією; 0 грн - штрафні санкції, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2020 року справу за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду за підсудністю. 22 грудня 2020 року дана справа надійшла до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] адвокат Огорілко Ю.М. заперечив проти позову повністю. Зазначає, що максимальна сума кредитного ліміту за кредитним договором становить 3000 грн, однак позивачем не надано доказів про збільшення кредитного ліміту до 22453 грн 21 коп. Крім того, позивачем не надано розрахунку заборгованості, документів, які підтверджують розмір відсотків за кредитним договором, тому безпідставним є нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Також, на думку відповідача, до позовної заяви додано неналежний доказ, а саме виписку / особовий рахунок з 22 вересня 2017 року по 03 листопада 2020 року, яка підписана не уповноваженою особою та не підтверджує заборгованість відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Огорілко Ю.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також зауважив, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору не передбачена кінцева дата виконання зобов`язання. Разом з тим, докази направлення відповідачу письмової вимоги спростовуються інформацією з сайту Укрпошта про відсутність відправлення такого повідомлення. Отже, не доведено, що у відповідача виник обов`язок виконати зобов`язання у повному обсязі. Заслухавши думку представника відповідача про відмову у задоволенні позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200878130701. Згідно заяви [PERSON] було видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн (а.с. 6). Як зазначено у заяві, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови наданні та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. До кредитного договору банк додав публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції з 10 червня 2017 року (а.с. 7-14). Згідно з наданою банком виписки з рахунку відповідача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення заборгованість [PERSON] станом на 03 листопада 2020 року складає 36531 грн 94 коп., з яких: 22453 грн 21 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14078 грн 73 коп. - прострочена заборгованість за процентами; 0 грн - заборгованість за комісією; 0 грн - штрафні санкції (а.с. 17). Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з вимог статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вимог статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Перший Український Міжнародний Банк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Виходячи з матеріалів справи, у заяві позичальника від 22 вересня 2017 року відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами із визначенням її розміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 14078 грн 73 коп., оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на яку послався банк як на підставу для задоволення позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з нею, отримуючи 22 вересня 2017 року кредитну картку, а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентної ставки. При цьому, суд звертає увагу на те, що публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб неодноразово змінювалася самим АТ «ПУМБ» в період з часу виникнення спірних правовідносин (видачі відповідачу кредитної картки 22 вересня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19 листопада 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретну запропоновану відповідачу публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надана банком публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає наступне. Згідно виписки з особового рахунку вбачається, що останній раз [PERSON] користувався картою 02 жовтня 2017 року, здійснивши операцію покупки через РОS-термінал на суму 514 грн 63 коп., а 21 травня 2018 року поповнив мобільний зв`язок на суму 40 грн. Після цього, відбувалося лише списання коштів позивачем з його карткового рахунку в рахунок погашення простроченої заборгованості, заборгованості з процентів та комісії (а.с. 18-22). Крім того, з виписки по рахунку неможливо встановити дійсний розмір заборгованості, оскільки за розрахунком дебет дорівнює кредиту, а у доданій позивачем виписці з рахунку відповідача не зазначено, за який період, з якого часу та з яких складових обрахована заборгованість (а.с. 17). Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 200878130701 від 22 вересня 2017 року, оскільки використані відповідачем кошти повернуті позивачеві повністю. Оскільки в позові відмовлено, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу понесених судових витрат зі сплати судового збору. Разом з тим, на підставі ст. 137 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн, факт понесення та розмір яких підтверджується наявними в матеріалах справи належними і допустимими доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги від 30 листопада 2020 року, додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2020 року, описом наданих послуг, товарним чеком № 36 від 30 листопада 2020 року на суму 3500 грн (а.с. 57, 58-61, 62, 63). На підставі викладеного,

Outcome: approved