Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В підтвердження позовних вимог вказала, що згідно договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року, зареєстрованому в реєстрі за №3656 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2005 року, є власником будинку [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач. [PERSON] не проживає у житловому будинку [ADDRESS], з 2016 року. Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні. Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі її тимчасової відсутності немає. З урахуванням наведеного, позивач просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком [ADDRESS], та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 14.12.2004 року, зареєстрованому в реєстрі за №3656 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2005 року, є власником будинку [ADDRESS], в якому зареєстрована відповідач (а.с.5-6). [PERSON] не проживає у житловому будинку [ADDRESS], з 2016 року (а.с. 10). Відповідач не доглядає за будинком, не сплачує комунальні послуги, власні речі відповідача в будинку відсутні (а.с.21-23). Домовленості між сторонами щодо збереження за відповідачем права користування житлом позивача у разі її тимчасової відсутності немає. За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON], згідно ст.405 ЦК України, втратив право на користування жилим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS], оскількине проживає в ньому без поважних причин більше одного року, з 2016 року проживає в іншому жилому приміщенні, та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved