Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, з [PERSON] на її користь, на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], присуджених за рішенням суду, з твердої грошової суми на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення хлопчиком повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з 2011 року рішенням суду відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на їх спільного сина в сумі 350 грн. щомісячно, проте цих коштів недостатньо для задоволення мінімальних життєвих потреб хлопчика, для забезпечення належного рівня життя, розвитку та освіти, враховуючи зростання цін на споживчі товари і послуги, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути без їхньої участі, позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, проти чого відповідач не заперечив та погодився сплачувати на їх спільного сина вказану частку аліментів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує на користь позивача аліменти, присуджені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.02.2011 року, в розмірі 350 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що відповідач є молодою працездатною особою 39 років, має постійне місце роботи,інших утриманців не має, позовні вимоги про зміну способу стягуваних аліментів визнав, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання неповнолітнього сина на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне його утримання. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved