Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на ? частки будинку [ADDRESS]. Як на підставу своїх вимог позивач вказав, що йому та його матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві спільної часткової власності по ? частки житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] мати померла. Після її смерті спадщину прийняв в установлений законом строк, але в її оформленні державним нотаріусом відмовлено через відсутність державної реєстрації спадкодавцем права власності на ? частки будинку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач представника в судове засідання не направив. До суду надав письмову заяву в якій просив розгляд справи здійснити за відсутності його представника та прийняття рішення за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.03.2005, зареєстрованих в реєстрі за №№ 1-196, 1-198, виданих після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по ? частки кожному належить житловий будинок [ADDRESS]. З Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, сформованої 20.02.2015 за індексним номером 33936355, видно, що державна реєстрація права власності проведена лише позивачем [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті за заявою позивача Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 535/2014. Із матеріалів спадкової справи та пояснень позивача встановлено, що останній є єдиним спадкоємцем та рідним сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Позивач пояснив, що по закінченню шестимісячного строку для прийняття спадщини, до складу якої входить ? частки житлового будинок [ADDRESS], звернувся до державного нотаріуса за оформлення спадкових прав, але йому було відмовлено постановою від 16.01.2015 з підстав відсутності державної реєстрації спадкодавцем права власності на вказану частку житлового будинку, обов'язковість якої передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до положень статті 1216 наведеного Кодексу спадкування є переходом прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 наведеного Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом, зокрема, мають діти спадкодавця. Пунктом 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595) передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У пункті 24 наведеної Постанови вказано, що відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За встановлених обставин та з огляду на наведені норми матеріального права, приймаючи до уваги відсутність в позивача можливості оформити спадкові права в досудовому порядку через не проведення спадкодавцем за життя державної реєстрації права власності на ? частку успадкованого нерухомого майна, позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved