Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У листопаді 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] . Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 05.10.2012року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановлюваного кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4 790, 72 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Однак, у порушення умов вказаної Генеральної угоди відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим в останнього утворилася заборгованість, яка станом на 29.09.2020 р. з урахуванням заборгованості за кредитом, заборгованості за користування кредитом, заборгованості за пенею, штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди становить 13 277 (тринадцять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 13 коп. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судові витрати на свою користь. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 53). У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання направив клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Обставини справи, що встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 27.04.2011 р. між Акціонерним товариством «Приватбанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №SAMDN50000044416784. З метою створення сприятливих умов для виконання умов вищевказаних кредитних договорів 05 жовтня 2012 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання товару кредитних карт. Із умов вищевказаної Генеральної угоди вбачається, що заборгованість відповідача по Договору № 1 складає 4 790, 72 грн. Також, із Генеральної угоди видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір. А також, своїм підписом Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами. Як вбачається із п. 2 Генеральної угоди сторони домовилися, що Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 4 790, 72 грн. на строк 12 місяців, з 05.10.2012 р. по 31.10.2013 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку взамін на зобов`язання Позичальника повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 0, 833 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: з «1» по «25» число кожного місяця Позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 4 21, 48 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також других витрат у відповідності до Умов і правил. Датою останнього погашення кредиту повинна бути не пізніше 31 жовтня 2013 р. Згідно із п. 2.2. Генеральної угоди при порушенні Позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у Генеральній угоді, умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту настає на 32 день з моменту настання порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1 314, 44 грн. У відповідність до п. 2.8. Генеральної угоди сторони погодили те, що при порушенні Позичальником зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитом, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 29.09.2020 рік заборгованість відповідача перед Банком становить 13 277 (тринадцять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 13 коп., яка складається із: -3 490, 27 грн. - заборгованість за кредитом; -2 383, 50 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -7 403, 36 грн. - заборгованість за пенею ; -1 314, 44 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, та враховуючи ті обставини, що зобов`язання відповідачем за Генеральною угодою від 05.10.2012 року, укладеним між сторонами, не виконано, суд прийшов до висновку, що підлягає стягнення із відповідача заборгованість, яка утворилася за тілом кредиту, відсотками та штрафом Щодо стягнення із відповідача на користь позивача одночасно пені, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1ст. 549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф). Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, доданого до позову вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за Генеральною угодою у відповідача також виникла заборгованість за пенею в розмірі 7 403, 36 грн. Водночас, за вказане порушення до [PERSON] також застосований штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди у розмірі 1 314, 44 грн. Із вищевикладеного вбачається, що додаткове стягнення із відповідача ще й пені буде свідчити про притягнення останнього до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором. Таким чином, загальний розмір боргу, який підлягає стягненню із відповідача становить 7 188 (сім тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 21 коп., та складається із: 3 490, 27 грн. - заборгованості за кредитом, 2 383, 50 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1 314, 44 грн. - штрафу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102 грн., що підтверджується платіжним дорученням PROM9B4L9B від 19 жовтня 2020 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1 138 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial