Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, про зняття арешту з майна, зокрема з належного їй автомобіля «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER],який належить їй на праві власності, накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського ГТУЮ у м. Києві № 103/17 від 12.07.2007 року серія АА№ 838566. Обґрунтовує вимоги тим, що держаним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ м. Києва - на теперішній час Святошинський РВДВС м. Київ ГТУ у м. Києві Кранбет Н.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-281-1 виданого 01.11.2006 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з неї коштів на користь [PERSON], винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 103/17 від 12.07.2007 року серії АА № 838566. Дану постанову направлено на виконання до МРЕВ ДАІ у м. Києві - на теперішній час Територіальний сервісний центр 8041 регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві та накладено арешт на належний позивачці на праві власності легковий автомобіль «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], виконавче провадження завершене державним виконавцем ще у 2007 році у зв'язку із повною сплатою боргу згідно виконавчого листа. При звернення в кінці листопада 2016 року до Територіального сервісного центру 8041 регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві з метою відчуження автомобіля, позивачку проінформовано про неможливість виконання даної операції, оскільки на автомобілі є арешт. Після чого [PERSON] звернулась до Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з проханням зняти арешт з автомобіля. Їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю виконавчих проваджень за період 2007-2012 рік, оскільки термін зберігання таких документів становить три роки та повідомлено, що на примусовому виконанні у відділі не перебуває жодного виконавчого документа за яким вона є боржником. Враховуючи, що провадження на даний час завершено вважає, що право її, як власника майна обмежує на володіння, користування та розпорядження ним. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зазначаючи, що таким обтяженням безпідставно порушуються права власності позивача. Додатково суду пояснив, що [PERSON] прізвище з 2006 року не змінювала. Постанова про закриття виконавчого провадження не зберіглась. Відповідач у судове засідання явку свого представника не забезпечив , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не вказав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. При цьому на адресу суду направив пояснення в яких зазначив, що згідно баз даних наявних в РСЦ МВС в м. Києві станом на 30.05.2017 року на транспортний засіб «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER] накладено арешт на підставі постанови ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва № 103/7 від 12.07.2007 року. Надати підставу накладення арешту даного арешту не є можливим, оскільки строк зберігання становить 3 роки. Фактичні дії зі зняття обмежень з транспортних засобів можуть бути правомірно здійсненні виключно за наслідками отримання інформації про скасування арештів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС126081 транспортний засіб «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER] належить [PERSON] /а.с.7-8/. У судовому засіданні встановлено, що в порядку виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва № 2-281-1/2006 року, ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві постановою № 103 /17 від 12.07.2007 року накладено арешт на автомобіль «Mitsubishi Pajero », державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]./а.с.9,18/. Згідно відповіді Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ГТУ у м. Києві від 05.12.2016 року позивачку повідомлено, що перевіркою відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та АРМ «Державний виконавець» виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON] на примусовому виконанні у відділі не перебувають. Надати інформації за виконавчими документами, які перебували на примусовому виконанні у відділ та були завершеними за період з 2007 року по 2012 рік включно не вбачається можливим зважаючи на закінчення терміну їх зберігання/а.с.10-11/. Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Частиною другою вищевказаної статті передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Тоді як встановлено, що при вирішенні питання закінчення вище зазначеного виконавчого провадження на підставі якого і накладався арешт майно боржника питання зняття арешту вирішено державним виконавцем не було. Отже, судом встановлено, що арешт накладений в межах виконавчого провадження на майно [PERSON] не знято, виконавче провадження закінчено. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, оскільки виконавче провадження закінчено, рішення суду виконано, а майно продовжує перебувати під арештом і забороною, у зв'язку із чим порушуються права позивача, який не має змоги у повній мірі здійснювати свої права власника речі. На підставі викладеного,

Outcome: approved