Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити розмір аліментів які стягуються з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2010 року на її користь стягнуто з [PERSON]аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 20 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Кошти які стягнуто судом є мізерними та незначними, їх не вистачає на мінімальні потреби по утриманню дітей. Син [PERSON] при народженні отримав перинатальне ураження центральної нервової системи, поставлений на «Д» облік у лікаря невролога та педіатра, часто хворіє, за період 2012-2015 переніс три операції. Відповідач жодної допомоги не надає, існує заборгованість зі сплати аліментів, він має мінливий нерегулярний дохід, отже спроможний сплачувати аліменти на дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву від 23.04.2018 року, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.05.2005 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26.12.2013 року було розірвано. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ №027573 та серії І-ГЮ №055024. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2010 року у справі № 2-320/10 стягнуто з [PERSON]на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі двадцять гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 25 березня 2010 року. [PERSON] зареєстрована в [INFO], разом з нею проживають неповнолітні син - [PERSON] та дочка - [PERSON], які перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] № 2 від 24 лютого 2018 року, заробітна плата [PERSON] за січень 2018 року складає 2133,14 грн. З копій епікризів, які долучені до матеріалів справи вбачається, що неповнолітній син [PERSON] часто хворіє, неодноразово перебував на лікуванні у медичних закладах, преніс ряд операцій. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків. Згідно ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 1860 гривень. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є працездатним і може отримувати дохід,тобто таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. Таким чином, враховуючи пріоритетність прав дітей на достатнє забезпечення їх потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів із 20 грн. до 1000 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial