Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 07 грудня 2012 року в сумі 21 116 грн. 64 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 07 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами договору банком надано [PERSON] споживчий кредит, строком до 07 грудня 2015 року. Відповідач зобовязувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та сплати комісії за обслуговування кредиту [PERSON] належним чином не виконав, і тому станом на 18 січня 2017 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 21\~116 грн. 64 коп. У звязку з вищевикладеним позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 07 грудня 2012 року в розмірі 21\~116 грн. 64 коп. Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання представника не направив. Представник позивача [PERSON] надіслав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. З копії договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 07 грудня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] вбачається, що банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 12 000 грн. 00 коп., із процентною ставкою 22 % річних, терміном на 36 місяців, з 07 грудня 2012 року по 07 грудня 2015 року (а.с.5-6). Пунктом 1.4.1 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені кредитним договором не пізніше 07 грудня 2015 року. Згідно із пунктом 2.2.1 кредитного договору банк відкриває держателю картковий рахунок у гривнях та випускає кредитну картку типу «MasterCard Standard», а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених із використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до положення пункту 1.5.4 договору, у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 07 грудня 2012 року, станом на 18 січня 2017 року, утворилась заборгованість [PERSON] перед банком, що становить 21 116 грн. 64 коп., що складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі 16 967 грн. 08 коп.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 4\~149 грн. 56 коп. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено строк позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 07 грудня 2012 року виконані не були та відповідач порушив свої договірні зобовязання щодо належного та вчасного погашення кредиту, нарахованих відсотків, комісій, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 21\~116 грн. 64 коп. Крім того, відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved