Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради (надалі - ДСЗН) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матеріям. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебуває на обліку в ДСЗН як одержувач допомоги сім`ям з дітьми та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. На підставі заяви відповідачки від 01.04.2019 року та доданих до неї документів [PERSON] була призначена та виплачувалась за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям та державна соціальна допомога одиноким матерям (з урахуванням доходу сім`ї). 09.10.2019 року відповідачка повторно звернулась до уповноваженого управління щодо призначення вищевказаної допомоги на наступний шестимісячний термін, відтак їй була призначена та виплачувалась така допомога за період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року. В подальшому, департаменту стало відомо, що під час звернення [PERSON] до ДСЗН 01.04.2019 року, з питань призначення їй державних видів допомоги, вона не зазначила у відповідній декларації отриманий нею у березні 2019 року дохід у вигляді заробітної плати від ТОВ «Параллель-М ЛТД» в розмірі 1012,30 грн. Таким чином, вказаний дохід не було враховано при здійсненні розрахунку та призначенні допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Залишок надмірно виплачених коштів становить за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року в сумі 4023,65 грн. - по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям, та за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року в сумі 867,96 грн. - по державній допомозі на дітей одиноким матеріям, які просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі в розмірі 2102, 00 грн. В судове засідання представник позивача Василів О.С. , яка діє на підставі довіреності від 06.01.2021 року, не з`явилась, в письмовій заяві на адресу суду підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, у тому числі шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомила. Ухвалою суду від 25.01.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: зокрема письмовими доказами, показаннями свідків. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2019 року [PERSON] звернулася до ДСЗН із заявою про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів родини та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надавши відповідних пакет документів. Відповідно до п.34 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Згідно 6 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 визначено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення, зокрема декларацію про доходи та майно, яка заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї та довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Рішенням Департаменту соціального захисту населення від 20.04.2019 відповідачці [PERSON] призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї на період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року включно у загальному розмірі 6165,21 грн. (з процентом щомісячного розміру допомоги - 60%). Рішеннями Департаменту соціального захисту населення від 20.04.2019 відповідачці [PERSON] , відповідно до звернення, призначено допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) на період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року у загальному розмірі на шістьох дітей - 4194,76 грн. Згідно з п.49 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» на осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, покладено обов`язок повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначені види допомог, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо), також згідно даного пункту суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. За результатами проведеної відділом соціальних інспекторів департаменту перевірки даних, наданих відповідачкою при зверненні за призначенням допомоги, було встановлено, що відповідачем надана неповна інформація про доходи. Так, за відповідними довідками про доходи встановлено, що [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) отримала заробітну плату, працюючи на посаді оператора заправних станцій АЗК №27 (м.Маріуполь Донецької області) ТОВ «Параллель-М ЛТД», за березень 2019 року у розмірі 1012,30 грн. Зазначені відомості внесені до акту перевірки особової справи [PERSON] №4434 від 24.12.2019 року. Отже, вказаний дохід не було враховано при здійсненні розрахунку та призначенні допомоги відповідачці на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за періоди з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року. Таким чином, відповідачка під час звернення до департаменту для призначення державної соціальної допомоги одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям надала недостовірні дані про її дохід, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти. Рішеннями начальника Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради №92 та №93 від 04.02.2020 року встановлено переплату [PERSON] допомоги на дітей одиноким матерям (за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року) у розмірі 867,96 грн., а також допомоги малозабезпеченим сім`ям (за період з 01.04.2019 року по 31.12.2019 року) у розмірі 4023,65 грн., що також підтверджені наданими письмовими розрахунками та які підлягають відшкодуванню на реєстраційний рахунок управління. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача про те, що отримані відповідачкою допомоги в сумі 876,96 грн. та 4023,65 грн. є такими, що отримані надміру. Згідно п.28 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Листом від 20.02.2020 року відповідачці було повідомлено про виплату їй надмірних сум допомог та запропоновано добровільно внести кошти на рахунок управління, але позивач зазначає, що сума переплати досі не сплачена. Повідомлення направлялось за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1,2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави (глава 83 ЦПК) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. З приписів ч.2 ст.1214 ЦК України, глави 13 ЦК України (зокрема ст.ст.179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст.1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей. Таким чином, враховуючи, що відповідачка в добровільному порядку не повернула надміру виплачені кошти, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved