Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2018 року ТОВ «ФК є гроші» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором № 3282314633-004667 від 18.05.2018 року станом на 26.10.2018 року в сумі 23741,10 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.05.2018 року між ТОВ «ФК\~є гроші»\~та [PERSON]\~було укладено\~договір №\~3282314633-004667\~про надання\~позики. Згідно п. 2.1 Договору, який було укладено між сторонами, ТОВ «ФК є гроші» надає [PERSON] кошти у позику на умовах фінансового кредиту, відповідно до заявки на отримання позики, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядок і в строк визначений договором. ТОВ «ФК є гроші» виконало свої зобовязання та перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № 5355571250021474 позику у розмірі 3000,00 грн.,\~ однаквсупереч умовам укладеного договору, [PERSON] прострочив строки повернення коштів, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 23741,10 грн., яку останній добровільно не погашає. Сторони в судове засідання не зявились. Від представника позивача, [PERSON], до суду надійшло клопотання, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу слухати у відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. \~ \~ \~ \~ Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не зявився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобовязується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3-6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 18.05.2018 року між ТОВ «ФК є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3282314633-004667 про надання позики у розмірі 3000,00 грн. Даний договір був укладений в електронному вигляді. Відповідно до умов договору позикодавець надає позичальнику кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором (п. 2.1 Договору). Тип позики (кредиту) споживчий (п. 2.2. Договору). Сторони договору домовились, що позика складає 3000,00 грн. Сума процентів за користування позикою становить 1091,1 грн. за 31 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожний день користування, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2 % (шістдесят гривень 00 копійок процентів) за кожний день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою (п.п. 3.1 - 3.2 Договору). Строк надання послуг за цим договором розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору. Строк, на який надається позика за цим договором становить 31 день. Дата надання позики 18.05.2018 року. Дата повернення позики не пізніше 23 год. 00 хв. 17.06.2018 року включно (п.п. 5.1 - 5.4 Договору). У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або сплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення стягнути з позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця (вказаний в розділі «Терміни» цього Договору). Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України (п. 7.1 Договору). Згідно платіжного доручення № 1282 від 18.05.2018 року, [PERSON] отримав кошти в сумі 3000,00 грн. відповідно до умов укладеного кредитного договору (а.с. 9). Вказані кошти були перераховані на рахунок відповідача відповідно до договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19.02.2018 року, укладеного між АТ «АКБ «Конкорд» та ТОВ «ФК є гроші» (а.с. 24-28). Однак, в порушення умов договору та чинного законодавства України відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання - не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає кредитні кошти. Так,\~станом на\~26.10.2018\~року заборгованість\~відповідача за\~договором №\~3282314633-004667\~від 18.05.2018\~року складає\~23741,10\~грн.,\~з яких:\~3000,00\~грн.\~ \~заборгованість за\~кредитом,\~8951,10\~грн.\~ заборгованість\~по процентах\~за користування\~кредитом,\~11790,00\~грн.\~ заборгованість\~за пенею,\~що підтверджується\~розрахунком ТОВ\~«ФК є\~гроші» \~(а.с.\~17-22). Ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 546-552 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, зокрема, пенею, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із відповідача заборгованість в сумі 23741,10 грн. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. (а.с. 1). У звязку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762 грн. сплаченого судового збору. Разом з тим, вимога позивача стягнути з відповідача 1500 грн. витрат на юридичні послуги задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом. Як вбачається з договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018 року, акту приймання-передачі наданих послуг № 33 від 01.10.2018 року, платіжного доручення № 1322 від 03.10.2018 року (а.с. 41-43) позивачем було сплачено фізичній особі-підприємцю - [PERSON] 1500,00 грн. за надані нею послуги. Тобто, остання є фізичною особою-підприємцем, що здійснює діяльність у сфері права, але не є адвокатом. Таким чином, вказані витрати позивача не є судовими витратами, а тому не можуть бути стягнуті з відповідача на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved