Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

У листопаді 2020 року адвокат Ліннік М.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з указаним позовом, просить визначити останньому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду, - для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , що посвідчений 22 лютого 2005 року державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Миколенко І.М. та зареєстрований у реєстрі за № 2-541. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла тітка [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Тітка позивача хворіла, близьких родичів не мала, тому [PERSON] постійно допомагав їй у веденні господарства. З метою постійного догляду за тіткою до її квартири вселився син позивача - [PERSON] , [INFO] , який пізніше був зареєстрований у квартирі [PERSON] . Навесні 2020 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] за життя заповіла йому все своє майно. Позивач зазначає, що не звертався до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, оскільки йому не було відомо про заповіт тітки. Звернувшись до нотаріуса щодо цього питання, 5 листопада 2020 року він отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не підтверджено факт прийняття спадщини. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 5 лютого 2021 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Ліннік М.С. позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задоволити. Пояснив, що про існування заповіту позивач не знав та дізнався після вселення його сина до квартири [PERSON] . Зазначив, що в червні 2020 року позивач вже звертався із позовом до суду, але обрав неправильний спосіб захисту і позов було повернуто позивачу. Додав також, що інших спадкоємців немає. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомлено. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № Серія [NUMBER] від 26 липня 2019 року. (а.с.9) Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON] за життя на праві власності належала квартира [ADDRESS] . (а.с.10) Відповідно до заповіту від 22 лютого 2015 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Миколенко І.М., [PERSON] за життя заповіла все своє майно позивачу [PERSON] , [INFO] . (а.с.7) Позивач зазначає, що був необізнаний з наявністю заповіту тітки, тому у передбачений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до копії спадкової справи, заведеної державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. після смерті [PERSON] , таку спадкову справу було заведено 5 листопада 2020 року при зверненні [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались. Того ж дня державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Олексієнко К.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не підтверджено факт прийняття спадщини. (а.с.16) За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказане відповідає правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 23 серпня 2017 року справа № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини) нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. За змістом пункту 2.2 Глави 9 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, а саме: визначає місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна, його склад та місцезнаходження; перевіряє наявність спадкової справи за даними Спадкового реєстру. Якщо спадкова справа не заведена, нотаріус реєструє заяву про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна також і в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ, заводить спадкову справу і реєструє її у Спадковому реєстрі; з`ясовує, чи були вжиті попередні заходи щодо збереження спадкового майна. Якщо такі заходи були вжиті - то ким, коли і як (чи було приміщення опечатано, де знаходяться ключі від цього приміщення тощо); повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. Під час розгляду справи судом установлено, що [PERSON] не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася й відповідно нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. За таких обставин суд робить висновок про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку тривалістю три місяці з дня набрання законної сили цим рішенням суду, що є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved