Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться вищезазначена цивільна справа. На даний час на належне позивачеві майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. За наявності арешту, накладеного на нерухоме майно, порушується право приватної власності, внаслідок чого, позивач позбавлений змоги у повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що обумовлює звернення до суду. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, та просила суд скасувати арешт нерухомого майна, що належить їй. Зазначила, що працювала у Вільнянському районним споживчому товаристві, але ніякої заборгованості перед ним не має. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав, підтвердив, що ніяких боргів перед Вільнянським районним споживчим товариством позивач не має. Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Як встановлено судом та вбачається з інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на невизначене майно [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 2472085, зареєстровано 07.10.2005 Вільнянською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису №58196-1072 від 20.07.1967. 06.03.2019 державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] рішенням № 45835689 відмовила у державній реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , що належить [PERSON] у зв`язку з існуванням вищевказаного обтяження. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог до Вільнянського районного споживчого товариства та наявності підстав для задоволення позовних вимог до вказаного відповідача. Разом з тим, суд приходить до висновку, що пред`явлені вимоги до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області задоволенню не підлягають, оскільки підставою обтяження стало повідомлення Вільянського районного споживчого товариства від 20.07.1967, а Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області виступила в якості реєстратора цього обтяження.

Outcome: partial