Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи: [PERSON] (далі - третя особа 1), Головне управління юстиції у м. Києві (далі - третя особа 2) про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира [ADDRESS], належала її батьку [PERSON], який помер [INFO], після смерті якого залишилася спадкова маса. Спадкоємцями першої черги є позивач та третя особа 1. Позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, а третя особа 1 про відмову від прийняття спадщини на користь позивача, однак постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Тому, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно померлого батька, [PERSON], квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Ухвалою суду від 18.06.2015 р. позовну вимогу щодо стягнення судового збору було залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа 1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, до суду подав письмові пояснення, просив розглядати справу без його участі і прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.61). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Судом встановлено, що померлий є батьком позивачки та третьої особи 1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, одруження та зміну імені (а.с79-82). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 04.12.2008 р., виданого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією, померлому на праві власності належала квартир [ADDRESS] (а.с.104). 28 серпня 2013 року позивач подала до Першої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.57). 02 вересня 2013 року третя особа 1 подав до Першої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON], на користь позивачки (а.с.58). 06 вересня 2013 року відповідач подала до Першої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.59). У січні 2014 року видача свідоцтва про право на спадщину була призупинена, у зв'язку із подачею відповідачем позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування (а.с.89). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2014 р. по справі № 761/889/14-ц, провадження № 2/761/2088/2014, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміни черговості одержання права на спадкування було задоволено частково та встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 1995 року по [INFO], в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (а.с.96-97). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.. 1264 ЦК України). 14 січня 2015 року позивач знову звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, однак, 14.01.2015 р. державний нотаріусом Рева І.М., було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], у зв'язку із ненаданням правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.100-101). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Даючи юридичну оцінку поясненням, та зібраним по справі доказам, враховуючи те, що спірна квартира належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло та те, що позивач у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що вимога про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказану квартиру за позивачем, як спадкоємцем першої черги, підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved