Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] 10143 дол. США та 64213 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 22.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір №127/27/08-Ф, згідно з умовами якого банк надав останньому кредит на суму 10000 дол. США на строк до 21.10.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 15,99% річних. 07.06.2013 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №127/27/08-Ф. З метою своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, між позивачем і [PERSON] 22.09.2008 року було укладено договір поруки №127/27/08-Ф, за умовами якого [PERSON] зобовязалася відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору. Позивач виконав свої зобовязання за договором, проте відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконують, зокрема, [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі, а [PERSON], як поручитель, не забезпечила погашення кредиту, чому позивач просить стягнути з них солідарно заборгованість за кредитом, що станом на 15.07.2015 року складає 10143 дол. США та 64213 грн., з яких 8032,21 дол. США заборгованість за кредитом, 2110,94 дол. США заборгованість по сплаті відсотків, 42217,87 грн. пеня за прострочення сплати кредиту та 21995,35 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 22.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір №127/27/08-Ф, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит на суму 10000 дол. США на строк до 21.10.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 15,99% річних (а.с.8-9). Згідно п.п.3.3.1-3.3.3 даного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п.1.3.1, 1.3.2 цього договору платежі шляхом здійснення перерахування на рахунок №29091800007534 суми необхідного платежу у валюті кредиту. Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 197,11 доларів США. Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 05 числа місяця, наступного за тим, в якому було здійснене нарахування відсотків. 07.06.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору «Кредитний договір» №127/27/08-Ф (а.с.11-13). Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3 договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1.1 цього договору за кожен випадок. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею). Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання. У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідачем було отримано кредит 22.09.2008 року, що стверджується заявою про видачу готівки №119 від 22.09.2008 року (а.с.22). Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23), що [PERSON] отримав кредит, однак, порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 15.07.2015 року складає 10143 дол.США та 64213 грн., з яких 8032,21 дол. США заборгованість за кредитом, 2110,94 дол. США заборгованість по сплаті відсотків, 42217,87 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, та 21995,35 грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором №127/27/08-Ф від 22.09.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. З метою забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору, 22.09.2008 року було укладено договір поруки №127/27/08-Ф (а.с. 10), за умовами якого [PERSON] зобовязалася відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору. Згідно п.п.1.2 даного договору, поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі, позичальник та поручитель відповідають як солідарні боржники. 07.06.2013 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору поруки №127/27/08-Ф (а.с.15-16). У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Крім цього, як розяснено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача є доведеним, а факт неповернення позичальником [PERSON] і поручителем [PERSON] позивачу кредиту, відсотків, пені і штрафу в зазначених позивачем сумах не викликає сумніву, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це, та беручи до уваги, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі і стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» вказану суму заборгованості за кредитним договором №127/27/08-Ф від 22.09.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому, з огляду на те, що позивача, згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідачів підлягає стягненню по 1439,84 грн. судового збору ((10143 Х 22,06 (курс НБ України) + 64213) Х 1%) : 2) в дохід держави.

Outcome: approved