Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, виконавчий комітет Покровської районної у м. Кривому Розі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та просить суд встановити наступну його участь в спілкуванні та вихованні: -забирати сина [PERSON] до місця свого проживання за адресою: [ADDRESS] кожну суботу з 09 год. та до 18 год. неділі без присутності матері [PERSON] ; -забирати для оздоровлення сина [PERSON] на святкові дні та на канікули за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; -щорічно оздоровлювати [PERSON] на період літніх канікул. В обґрунтування вимог посилався на те, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з сином [PERSON] окремо від позивача та остання перешкоджає батьку у спілкуванні з сином та у його вихованні. Позивач вказує, що дійти згоди з відповідачем щодо участі батька у вихованні сина у позасудовому порядку не вдалось, а тому він змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 23 листопада 2018 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 05 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у кому [PERSON] зазначає, що [PERSON] не цікавиться постійно сином [PERSON] та він відвідував сина один-два рази на рік. Також вважає, що обраний у позові позивачем спосіб спілкування та виховання дитини не відповідає інтересам дитини, оскільки [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, що впливає на його поведінку та потребує особливого поводження з ним. Вважає за доцільне визнати можливість спілкування позивача з сином тільки у її присутності. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що він бажає займатись вихованням сина. У судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що не чинить перешкоди позивачу у спілкуванні із сином. [PERSON] бачиться з сином 2-3 рази на рік по 15-20 хвилин. Спілкувався із сином позивач в помешканні, і в парку. Про хворобу дитини вона позивача не повідомляла. Хвороба проявляться у дитини в тому, що він може виявляти агресію, голосно плакати, нервувати без будь-яких причин, малознайомі люди підсилюють ці негативні прояви. Вона погоджується на зустрічі батька з сином тільки у її присутності. Також зазначила, що вона не заперечує про спільний відпочинок позивача з сином [PERSON] без її присутності, однак вважає це доречним по досягненню дитиною 7 річного віку. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначила, що [PERSON] не створює перешкод позивачу у спілкуванні із сином [PERSON] . Вважає, що визначений спосіб участі позивача у вихованні сина може зашкодити малолітньому. Зазначила, що [PERSON] не знає свого батька, а тому за доцільне здійснювати спілкування батька з сином у присутності матері два рази на тиждень. Представник третьої особи Медякова О.М. у судовому засіданні зазначила, що позивач має право приймати участь у вихованні сина. Вважає, що доцільно встановити порядок спілкування позивача із сином на підставі висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради від 11.03.2019 за № 7/01-29/933. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надала свідчення, що вона мешкає з [PERSON] близько 4 років. Вона неодноразово чула, як [PERSON] телефонує [PERSON] з приводу сина та вони домовлялись про зустріч. Коли [PERSON] приїжджає до [PERSON] , остання не дає можливості позивачу бачитись із сином, це їй відомо зі слів [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надала свідчення, що вона є матір`ю [PERSON] та на даний час вона мешкає разом з дочкою та онуком [PERSON] . Вказала, що [PERSON] відвідував сина 1-2 рази в місць до шестимісячного віку дитини. Потім почав відвідувати сина 1-2 рази на рік. Зазначила, що [PERSON] перешкод позивачу у спілкуванні з сином не чинить та самостійно телефонує [PERSON] запрошуючи відвідати сина. [PERSON] має захворювання, яке може проявлятись у різний спосіб, а саме може довго кричати або плакати. Додаткову матеріальну допомогу позивач [PERSON] на утримання сина не надає, сплачує аліменти. [PERSON] знає свого батька та впізнає його. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання, що він декілька разів привозив [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В його присутності [PERSON] , дзвонив у двері, однак йому ніхто не підчиняв, хоча він чув, що хтось є в квартирі. Зі слів [PERSON] він знає, що останній зрідка бачить сина [PERSON] , спілкується з ним добре, дитина його не боїться. Суд, заслухавши пояснення сторін та представників, показання свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а.с 6) У відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00014975720 від 27 січня 2015 року, державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. (а.с. 7) Згідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , складеного 06 вересня 2018 року, комісією служби у справах дітей Інгулецької районної у місті ради встановлено , що за адресою [ADDRESS] створені умови для перебування малолітнього [PERSON] під час зустрічей з батьком. Заперечень проти перебування дитини у інших членів сім`ї не має. (а.с. 8) У відповідності до довідки відділу освіти Інгулецької районної у місті ради від 29.08.2018 за № 157, [PERSON] працює ДЮСШ № 2 Інгулецького відділу освіти тренером-викладачем, за період лютий - липень 2018 року отримав сукупний дохід 37424,29 грн., з якого було сплачено аліменти на загальну суму 11136,47 грн. (а.с. 9) Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року було стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини, з усіх видів заробітної плати (доходу), щомісячно на утримання [PERSON] , до досягненням сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи стягнення з 11 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року. (а.с. 10-11) Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2016 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів з [PERSON] почати з 11 грудня 2015 року, і стягувати щомісяця, до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини відмовлено. (а.с. 12-15). Питання участі у вихованні дитини було предметом розгляду Комісії з питань захисту дитини виконавчого комітет у Покровської районної у місті ради та за результатами розгляду заяви [PERSON] та [PERSON] щодо визначення батьку участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , за результатами розгляду рекомендовано [PERSON] з метою вирішення спірного питання звернутись до суду, що підтверджується витягом з протоколу № 13 засідання цієї комісії від 04.10.2018. (а.с. 16) Відповідно до наданої виробничої характеристики, наданої директором КПНЗ «ДЮСШ №2», [PERSON] зарекомендував себе як грамотний спеціаліст, наполегливий і цілеспрямований тренер. (а.с. 17) Згідно до консультативного висновку спеціаліста, [PERSON] , [INFO] , має астено-невротичний синдром. (а.с. 70) За висновком органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради щодо визначення участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 11.03.2019 за № 7/01-29/933 орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради вважає доцільним визначити [PERSON] наступну участь у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , а саме: з 09.00 год. суботи до 18.00 год. неділі за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] без присутності матері; забирати для оздоровлення сина на святкову та канікулярні дні за попередньою домовленістю з матір`ю; щорічно оздоровлювати дитину на період літніх канікул. (а.с. 82) Згідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої КЗ «ДНЗ № 113» КМР, батько ( [PERSON] , [INFO] ) відвідує дитину в дошкільному закладі під час навчально-виховного процесу в присутності вихователів. Цікавиться життям, здоров`ям, успіхами [PERSON] у педагогів. Під час та після спілкування з батьком [PERSON] перебуває в хорошому настрої. Розповідає про тата, про отримані від нього подарунки. Стосунки між батьками напружені. Мати перешкоджає спілкуванню дитини і батька. Після відвідування батьком хлопчика, мати перестає приводити дитину в дитячий судок, аргументуючи тим, що [PERSON] захворів. (а.с. 96) Відповідно до розкладу занять тренера-викладача КПНЗ «ДЮСШ № 2» [PERSON] на 2019 рік, останній зайняти за місцем роботи з понеділка по п`ятницю з 13.30 год. по 18.45 год. (а.с. 97) 11 січня 2019 року адміністрацією КЗ «ДНЗ № 113» КМР направлено лист за № 9 на ім`я [PERSON] про те, що « [PERSON] не відвідує Заклад з 09 листопада 2018 року.. у разі неявки в КЗ «ДНЗ № 113» КМР ваша дитина буде відрахована з 09.02.2019 року як довго відсутня без поважної причини». (а.с. 98) Листом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №805 від 13.03.2019 повідомлено [PERSON] , що [PERSON] була запрошена до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради та з нею була проведена профілактична бесіда стосовно питань відвідування [PERSON] , [INFO] , дитячого садка. В письмовому поясненні [PERSON] повідомила, що дитина не відвідуватиме дитячий садок 3 місяці «… з причин покрашення стану здоров`я». (а.с. 103) Листом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради №808 від 13.03.2019 повідомлено [PERSON] , що [PERSON] винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім`ї та постановлено на облік до Покровського ВП КВП, як особу схильну до вчинення насильства в сім`ї. (а.с. 104) 06 червня 2019 року складено Акт про те, що [PERSON] не відчинили двері кв. [ADDRESS] та він не побачився із сином [PERSON] (а.с. 112) Відповідно листа Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області №48.3/2-27аз [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на обліку як особа схильна до вчинення домашнього насильства не перебуває. Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною другою статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з пунктом першим статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пункту першого статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Пунктом першим статті 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктом третім статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно з частиною першою статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Частинами другою, третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - ЗУ «Про охорону дитинства») дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні й мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , в той час як його батько [PERSON] , мешкає окремо від них. Судом встановлено, що сторони у справі не дійшли згоди щодо способів участі батька в спілкуванні з дитиною. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 10 ЗУ «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно частини четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Із матеріалів справи вбачається та підтверджено показами свідка [PERSON] , що [PERSON] не надає можливості [PERSON] в повній мірі здійснювати спілкування із сином [PERSON] , [INFO] , та чинить перешкоди позивачу у вихованні сина. За вказаних обставин суд приходить до висновку про зобов?язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною, сином [PERSON] , [INFO] . Водночас за положеннями частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так у висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради щодо визначення участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 11.03.2019 за № 7/01-29/933 органом опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті не зазначено про наявність хвороби дитини та можливості батька забезпечити належний догляд з урахуванням цього. Окрім цього вказаний висновок не містить відомостей щодо психоемоційного зв`язку між малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , оскільки за показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , позивач не мав постійного контакту із сином. Також із показів свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] мав нетривалий контакт із сином, а саме один-два рази на рік по 15-20 хвилин. У вказаному висновку не зазначено про вікові особливості [PERSON] , [INFO] , та можливості дитини перебувати з батьком за відсутності матері або дитячого психолога. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на недостатню обґрунтованість вказаного висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті та суд вважає його таким, що суперечить інтересам дитини через відсутність відомостей щодо психоемоційного зв`язку між батьком та сином. Матеріалами справи встановлено та підтверджено показами свідка [PERSON] те, що спілкування малолітнього [PERSON] , [INFO] , відбувалось виключно за присутності матері або працівників дитячого садку, що вказує на відсутність стійкого психоемоційного зв`язку батька із сином. За вказаних обставин суд вважає за доцільне визначити [PERSON] способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення зустрічей з дитиною: щосуботи та щонеділі з 10:00 до 13:00 у присутності дитячого психолога. Враховуючи вік дитини, відношення її до кожного із батьків, необхідність її духовного і фізичного розвитку, суд вважає, що визначений спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином є достатнім для відновлення порушеного права і відповідає інтересам дитини. Цей порядок забезпечить можливість батька повноцінно брати участь у вихованні сина. Згідно до положень статей 139, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.ст. 7, 19, 153, 155, 157 СК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 133, 139, 141, 259, 263-265, ЦПК України суд -

Outcome: partial