Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справи за позовом ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.07.2008р. між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого з 04.02.2011р. є ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 176/П/78/2008-840, згідно умов якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 28000,00 доларів США з метою придбання автотранспортного засобу та за умови сплати 15,99% річних строком з 27.07.2008р. по 10.07.2023р. Взяті на себе договірні зобов'язання відповідач не виконує, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 61656,95 доларів США станом на 04.07.2014р., в тому числі 27609,02 доларів США станом на дату розрахунку у національній валюті за курсом НБУ. Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених цивільних прав, та просив суд стягнути вказану суму заборгованості з відповідача на свою користь, а також суму сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилась. До суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с. 199). Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. 28.07.2008р. між сторонами було укладено кредитний договір № 176/П/78/2008-840, згідно умов якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 28000 доларів США на споживчі цілі на строк до 10.07.2023р. Відсоткова ставка за кредитним договором складає 15,99% річних (а.с. 8-10). Банк свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав належним чином, надавши [PERSON] 28000,00 доларів США, що еквівалентно 135598,40 грн., що підтверджується Заявою на видачу готівки № 357 від 28.07.2008р. (а.с. 17) Представник відповідача, не погоджуючись з розрахунком суми заборгованості за кредитом, що надана Банком, просив суд призначити судово-економічну експертизу та визначити якою є дійсна сума заборгованості відповідача. 27.07.2015р. ухвалою Подільського районного суду м. Києва було задоволено клопотання представника відповідача та призначено у справі № 758/12555/14-ц судово-економічну експертизу, в межах якої було поставлено ряд питань експертові, що стосуються визначення дійсної суми заборгованості відповідача перед Банком на підставі кредитного договору № 176/П/78/2008-840 (а.с. 136). Як вбачається з Висновку експерта № 13763/15-45 від 27.11.2015р. реальна процентна ставка за користування кредитом складає 18,81%, що відповідно не співпадає з процентною ставкою, визначеною кредитним договором № 176/П/78/2008-840 у розмірі 15,99% (а.с. 143-146). Таким чином, розрахунок суми заборгованості відповідача перед позивачем, яким Банк визначав ціну позову, не ґрунтується за умовах кредитного договору № 176/П/78/2008-840. Спір між сторонами виник у зв'язку з неналежним виконання відповідачами своїх договірних зобов'язань. Як стверджує позивач, станом на 04.07.2014р. у відповідача перед Банком утворилась заборгованість в сумі 61656,95 доларів США станом на 04.07.2014р., в тому числі 27609,02 доларів США станом на дату розрахунку у національній валюті за курсом НБУ, яка складається з непогашеної суми кредиту - 27609,02 доларів США; несплачених відсотків - 25463,43 доларів США; несплаченої пені за прострочення строків виконання зобов'язання - 3849,31 доларів США; несплаченого штрафу за невиконання умов договору - 2800,00 доларів США. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 2 ст. 60 ЦПК України). Згідно п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. П. 27 вказаної Постанови Пленуму ВСУ вказує, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. П. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказує, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення ч. 4 ст. 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Суд, враховуючи той факт, що позивачем не було доведено в судовому засіданні жодним належним та допустимим доказом заявлену ціну позову, не надано доказів, які б підтверджували наявність заборгованості відповідача перед позивачем саме у заявленому розмірі, враховуючи також висновок судово-економічної експертизи зокрема, дійшов висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed