Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.12.2019 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.08.2019 року. 04.12.2019 року сталася ДТП, в результаті якого позивач отримав ушкодження, а саме : закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий скалковий перелом обох кісток правої гомілки, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні, а потім в травматологічному відділенні лікарні. Позивач вказує, що йому було проведено операцію остеосинтез, встановлено імплант, вартістю 26500 грн., а також придбавалися необхідні ліки. У зв`язку з необхідністю лікуватися позивач не мав можливості працювати, отримувати доход та сплачувати аліменти, а відтак заборгованість по аліментах за період з 29.08.2019 року по 01.02.2020 року склала 18802,82 грн. Крім того, позивач вказав, що в нього від іншого шлюбу народилася дитина, через що змінився його матеріальний та сімейний стан, а тому є підстави для зменшення аліментів. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просив суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання дітей за період з 29.08.2019 року по 01.02.2020 року у сумі 18802,82 грн., змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду, з 1/3 частини до 1/6 частини заробітку щомісячно до виповнення дітьми повноліття. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому вона проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що відсутні підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки позивач забезпечений коштами на своє лікування, має депозитні рахунки, здійснює підприємницьку діяльність разом зі своєю дружиною, від якої отримує дохід. Крім того, зазначено, що позивачу не було встановлено інвалідність, а витрати, які [PERSON] поніс у зв`язку з лікуванням після ДТП можуть бути відшкодовані не за рахунок аліментів, а в порядку відшкодування шкоди винною в ДТП особою. Щодо позовних вимог про зменшення аліментів, відповідач вказує на матеріальну можливість позивача сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням (а.с. 39-42). Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, вказавши, що вони з позивачем мають маленьку дитину, після травми позивач працювати на добре оплачуваній роботі не має можливості, їх сім`я має борги через необхідність проведення операції та лікування (а.с. 58). Ухвалою суду від 26 березня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача [PERSON] (а.с. 57). Ухвалою суду від 14.07.2020 року провадження по справі в частині позовних вимог про зміну розміру аліментів закрито у зв`язку з відмовою позивача від зазначених позовних вимог. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. [PERSON] додатково зазначив, що він у добровільному порядку надавав відповідачу кошти на утримання дітей, купував їм одяг, іграшки, будь-яких документів чи розписок не брав. Також [PERSON] зауважив, що за фактом ДТП, що сталася 04.07.2019 року, було порушено кримінальну справу, однак особа, винна у спричиненні йому тілесних ушкоджень, шкоду не відшкодувала, а відтак, позивач найближчим часом має намір звернутися до винуватця ДТП з відповідним позовом до суду. З приводу витрат на лікування [PERSON] пояснив, що йому батьком раніше було надано грошові кошти, приблизно у сумі 50000 грн., які позивач поклав на депозит у банку, саме за рахунок цих заощаджень позивач оплатив своє лікування після ДТП. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Третя особа у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи у відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.12.2009 року по справі 524/6315/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з 29.08.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 7). З виписки №3907 від 22.07.2019 року із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні у стаціонарі нейрохірургічного відділення з 04.07.2019 року, з 10.07.2019 року по 22.07.2019 року у травматологічному відділенні, з діагнозом : політравма; закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий скалковий перелом обох кісток правої гомілки. 10.07.2019 року було проведено оперативне втручання відкрита репозиція, МОС правої в/г кістки пластиною та гвинтами, еластичне бинтування. Після виписки рекомендовано нагляд травматолога, хода за допомогою мильниць без навантаження на оперовану кінцівку 8-10 тижнів з моменту операції, етапний р/г контроль, за наявності ознак консолідації розпочати курс відновного лікування в умовах ФТЛ (а.с. 8). Позивачем на підтвердження витрат на лікування надано чеки з аптеки та рахунок-фактуру №204 від 08.07.20219 року на суму 26500 грн. за набір імплантів за остеосинтез гомілки (а.с. 11-18). Відповідно до довідки від 11.02.2020 року, виданої слідчим Гудзь Ю., Павлов О.В. є потерпілим у кримінальному провадженні №12019170110001237 від 05.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за факто ДТП, яка мала місце 04.07.2019 року (а.с. 9). Згідно з наданим розрахунком, [PERSON] станом на 01.02.2020 року має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей, що виникла з серпня 2019 року, у розмірі 18802,82 грн. (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 11.01.2020 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 19) . [INFO] у них народилася дитина [PERSON] (а.с.80 ). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 27.09.2018 року зареєстрований як фізична особа- підприємець, 30.09.2019 року підприємницьку діяльність припинено (а.с. 43-45). Довідкою від 21.02.2020 року №1, виданою ФОП [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] працює продавцем консультантом з 17.02.2020 року, посадовий оклад 4723 грн. (а.с. 24). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. З наведених норм права та практики ЄСПЛ вбачається, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно з\~частиною другою статті 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що лікування позивача після ДТП та втрата працездатності на певний час, в даному випадку не є обставинами, що мають істотне значення для звільнення від сплати аліментів у розумінні статті\~197 СК України, так як з наданих позивачем пояснень у судовому засіданні встановлено, що витрати на лікування [PERSON] оплатив за рахунок депозитних коштів, розмір яких перевищує витрати на лікування, до того ж, він має право на їх відшкодування в порядку, передбаченому ст. 1166, 1187 ЦК України або шляхом пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, де він є потерпілим. Крім того, судом враховується, що у період після ДТП та до 30.09.2019 року [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність, від якої мав можливість отримувати дохід. Суд неодноразово роз`яснював позивачеві його обов`язок надати усі необхідні докази на підтвердження свого матеріального стану, разом з тим, позивач жодних доказів на підтвердження цього не надав. Також позивач на праві власності має транспортні засоби (а.с. 63)., за рахунок яких також можливо погасити борг по аліментах. Оцінюючи інтереси сторін з точки зору забезпечення їх справедливого балансу, суд виходить з того, що міркування дотримання мінімальних інтересів неповнолітніх дітей на отримання гарантованого законом забезпечення переважають над інтересами позивача, що мають істотне значення, проте не можуть слугувати підставою для звільнення його від виконання обов`язку. Доводи позивача про те, що він надавав матеріальну допомогу дітям у період з липня 2019 року по лютий 2020 року належними та допустимими доказами не підтверджено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 18802,82 грн.

Outcome: dismissed