Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів по оплаті комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2000 року [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] в розмірі 1/4 частки квартири. Оскільки відповідачка з 2006 року не бере участі в оплаті комунальних послуг, з цього часу комунальні послуги вона сплачує самостійно, а відповідачка відмовляється вносити плату за комунальні послуги та відшкодовувати їй свою частку витрат, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачені нею послуги по оплаті комунальних послуг за період з 2010 року по 2018 рік на загальну суму 18 246 грн. 61 коп. У судовому засіданні представник позивачки позов просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Представник відповідачки у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а.с. 6). Згідно платіжних квитанцій витрати з утримання цієї квартири пов`язані з оплатою комунальних послуг несе [PERSON] (а.с. 12-91). Згідно наведеного позивачкою розрахунку частка [PERSON] у документально підтверджених витратах на утримання квартири (1/4) становить 18 246 грн. 61 коп. Разом з цим з наданих [PERSON] квитанцій від 10.05.2016 року, 20.05.2016 року, 06.06.2016 року, 04.07.2016 року, 27.07.2016 року, 19.08.2016 року, 02.09.2016 року, 05.10.2016 року, 04.11.2016 року, 07.12.2016 року, 19.12.2016 року, 16.01.2017 року, 20.01.2017 року, 03.02.2017 року, 28.02.2017 року, 01.03.2017 року, 13.03.2017 року, 13.06.2017 року, 30.07.2017 року, 13.08.2017 року, 17.08.2018 року, 04.09.2017 року, 04.10.2017 року, 11.11.2017 року, 12.12.2017 року, 12.02.2018 року, 20.03.2018 року, 06.04.2018 року, 13.07.2018 року, 11.10.2018 року вбачається, що нею перераховано на користь [PERSON] в рахунок оплати комунальних послуг 13 214 грн. 62 коп. (а.с. 12-55). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 151 ЖК України передбачено обов`язок власника по забезпеченню схоронності жилого будинку (квартири), проведення за свій рахунок поточного та капітального ремонту, утримання в порядку прибудинкової території. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Вказані норми встановлюють правові наслідки виконання обов`язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При реалізації боржником, який виконав солідарний обов`язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов`язання, а саме основне зобов`язання перетворюється на регрес, а боржник, який виконав обов`язок за основним зобов`язанням, набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов`язанням. Враховуючи, що відповідачка, як співвласник квартири повинна нести витрати по забезпеченню схоронності жилого приміщення, до яких судом віднесено комунальні послуги за спожитий природний газ, витрати за централізоване постачання холодної, гарячої води та водовідведення, а також витрати, пов`язані із утриманням будинків та прибудинкових територій, з урахуванням часткової сплати [PERSON] на користь позивачки грошових коштів на відшкодування оплати житлово-комунальних послуг, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5 031 грн. 99 коп. (18 246 грн. 61 коп. - 13 214 грн. 62 коп.). При цьому, при вирішенні спору суд не бере до уваги надані [PERSON] квитанції про перерахування коштів на користь [PERSON] , які не містять призначення платежу, оскільки вважає не доведеним, що ці кошти перераховувались в рахунок відшкодування оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору.

Outcome: partial