Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У лютому 2014р. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» /далі - ПАТ «Укрсоцбанк»/ звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що 26.09.2007р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» /далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»/, правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2007/686-Ф03.9/242 відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 102000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних з кінцевим строком повернення кредиту до 25.09.2017р. 26 вересня 2007р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за кредитним договором №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р., між АКБ СР «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON], було укладено договір поруки №07-15/1253 від 26.09.2007р. згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань, позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості в розмірі 166979,09 доларів США в гривневому еквіваленті на день винесення рішення та в рівних частках судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3441,00грн. Представник позивача, діючий за довіреністю 15.11.2013р., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №2007/686-Ф03.9/242 в гривневому еквівалентів на дату розрахунку, а саме в сумі 1334663,38грн. та судові витрати, про що надав відповідну заяву (а.с.47,49). Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, належним чином про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується розпискою від 26.03.2014р. та поштовим повідомленням, які є в матеріалах справи (а.с. 39,40,42,44,45). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» як правонаступник АКБ СР «Укрсоцбанк» за всіма правами та обов'язками, є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.27-31). 26.09.2007р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2007/686-Ф03.9/242 відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 102000,00 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних з кінцевим строком повернення кредиту до 25.09.2017р. (а.с.9-13). 26 вересня 2007р. в забезпечення виконання грошових зобов'язань [PERSON], за кредитним договором №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р., між АКБ СР «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON], було укладено договір поруки №07-15/1253 від 26.09.2007р. згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати як солідарний боржник по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р. Судом встановлено, що через невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р., станом на 07.11.2013р. склалася заборгованість відповідачів перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 148658,58 доларів США, що у еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на дату розрахунку складає 1334663,38грн., що складається з: - заборгованості за кредитом в сумі - 770755,72грн. - заборгованості за відсотками - 491010,63грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 32192,30грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 40704,74грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості від 07.11.2012р. відповідно до умов кредитного договору №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р. (а.с.6-8). Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобов'язань ухиляються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому ст. 533 ЦК передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч.2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно з п.2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001р. № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобов'язання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобов'язання, кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст.554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1,2,4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що умовами п.п.1.1 договору поруки №2007/686-Ф03.9/242 від 26.09.2007р., укладеному між АКБ СР «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Тому, позивач має право вимагати виконання зобов'язання як від боржника, так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу відповідачів лист-вимогу про усунення порушень зобов'язання, який останні отримали, що підтверджується копіями поштових повідомлень (а.с.21-22,23). Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилася на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено при зверненні до суду судовій збір в розмірі 3441,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved