Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тими обставинами, що спільне життя сторін не склалось, фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2019 року. Позивач проживає у США, а оскільки відповідачу відмовлено у видачі візи, тому сторони не можуть спільно проживати та підтримувати шлюбні відносини. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4 березня 2021 року відкрито провадження у справі, а ухвалою від 6 квітня 2021 року вказану цивільну справу передано на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2021 року прийнято справу до провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Ємця А.Ю. надав суду заяву щодо розгляду справи за відсутності позивача та його представника, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судові засідання призначені на 10 червня та 8 липня 2021 року не з`явився, у встановлений судом строк він не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 8 травня 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 488. Спільних дітей сторони не мають. Згідно письмових пояснень позивача, спільне життя сторін не склалось, у зв`язку з тим, що вона проживає в іншій країні, а відповідачу відмовлено у видачі візи. Таким чином, сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, а тому перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Виходячи із положень статті 112 Сімейного кодексу України, що за обставин, які склалися на даний час між сторонами, приймаючи до уваги пояснення позивача та відповідача, дійсні взаємовідносини, які склалися між сторонами, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, збереження сім`ї за таких обставин стало неможливим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, і шлюб має бути розірвано. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини позивач не має і тому поновити сім`ю не можливо. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі статей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved