overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 16.12.2015 р. між ним та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 230. Спільних дітей не мають, подружнє життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, різні погляди на сімейні обов'язки, ведення господарства. З травня 2016 р. проживають окремо. Просила суд розірвати шлюб. 28.03.2018 р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 26.04.2018 р. справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зазначений судом строк не надав відзив на позовну заяву без поважних причин, на адресу суду повернулися поштові відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.12.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області між сторонами по справі зареєстровано шлюб, актовий запис № 230, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 4). Стаття 111 СК України передбачає, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, що підтверджено заявою позивачки про те, що вона наполягає на розірванні шлюбі, відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, це не порушує будь-чиїх прав, то суд робить висновок про те, що шлюб підлягає розірванню в судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. При поданні позову позивачкою був сплачений судовий збір, тому з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, по-силаючись на те, що весною 2017 року познайомилася з [PERSON], [INFO] Вони почали зустрічатися, а через деякий час прийняли рішення проживати разом та зареєструвати шлюб. Однак в реєстрації шлюбу їм було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтьересам, оскільки вони кохають один одного. На даний час вона вагітна і вважає, що дитина має народитися у повноцінній сім'ї. ЇЇ батьки і мати майбутнього чоловіка (батько помер) не заперечують проти укладення шлюбу. В судовому засіданні заявниця на заявлених вимогах наполягала. Треті особи особи в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження вбачається, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] року, є неповнолітньою особою, яка має повні 17 років (а.с. 6). Згідно медичної довідки від 24.01.2018 р. жіночої консультації Каховської ЦРЛ вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-гінеколога з приводу вагітності, вагітність складає 12 тижнів (а.с. 9). Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч.2 ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та спільного майна подружжя», головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] не досягла шлюбного віку. Разом з тим та обставина, що вона є вагітною та бажає створити сім'ю і зареєструвати шлюб з батьком своєї майбутьньої дитини є, на думку суду, обставиною, яка дозволяє надати їй право на шлюб до досягнення шлюбного віку, оскільки це відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. При цьому судом враховується, що проти надання дозволу на реєстрацію шлюбу з [PERSON] не заперечують батьки неповнолітньої заявниці. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити та надати їй право на шлюб, оскільки реєстрація шлюбу в повній мірі відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2007 року. Від фактичних шлюбних відносин, які мали місце до реєстрації шлюбу, сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Вказувала, що стосунки з [PERSON] не склалися, 11.05.2011 року шлюб розірвано. При цьому, сторони не можуть домовитися щодо регулярної сплати коштів на утримання дитини. Оскільки відповідач має мінливий нерегулярний дохід, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2016 року. Від цього шлюбу вони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Вказувала, що стосунки з [PERSON] не склалися, відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини. Оскільки відповідач має мінливий нерегулярний дохід, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20 листопада 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 631, зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Посилалась, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між нею та чоловіком взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з кінця 2017 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з кінця 2017 року, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 26 січня 2018 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, та що спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх дітей. Крім того, позивач просить, після розірвання шлюбу з відповідачем, відновити їй її дошлюбне прізвище «Врона». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, та справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засідання за правилами загального позовного провадження на 20 березня 2018 року. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву від 20.03.2018 р., яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву від 20.03.2018 р., в тексті якої вказав, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2010 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 824; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 26 січня 2018 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечило б їх інтересам та інтересах їхніх дітей. В своїх адресованих суду письмових заявах від 20.03.2018 року сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен. Крім того, з вказаних заяв сторін слідує, що згідно з досягнутою між ними домовленістю, після розірвання шлюбу між ними, їх малолітній син [PERSON], [INFO], залишиться проживати з матірю позивачем [PERSON] З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 134953 від 17.09.2010 р., дошлюбне прізвище позивача «Врона», а після реєстрації шлюбу з відповідачем, позивачу були присвоєне прізвище «Шендриченко». Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22листопада 2016року, від даного шлюбу у них є малолітнійсинДмитро, 09січня [INFO] життя у сторін не склалося, протягом тривалого часу між ними існують неприязні стосунки, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК Українивідповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованомуНовгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головноготериторіального управління юстиції у Чернігівській області 22листопада 2016 року за актовим записом № 89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього синаДмитра, [INFO], що підтверджується свідоцтвомпро його народження. Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову йому зрозумілі,суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не вказав. Відповідно до вимог\~ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В ч.2 ст.247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~ 07.05.2018 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши їх, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 15 вересня 1984 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у міському Палаці шлюбів, про що відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-КЕ №447395, виданого 15.09.1984 року, зроблений актовий запис № 1879. Останні три роки сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Спір про розподіл майна відсутній. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитиниінваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 01 вересня 2001 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №28. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та з квітня 2017 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спір про місце проживання дітей та поділ спільного майна подружжя відсутній. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги визнав повністю, проти надання строку на примирення заперечував. Додатково зазначав, що він проживає окремо від дружини з вересня 2017 року, спори про місце мешкання дітей та поділу сумісно нажитого майна відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі учасників справи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 01 вересня 2001 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №28. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 29 жовтня 1988 року в Яструбинівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7. Проте сімейні відносини не склалися та з 2016 року припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння. Сторони проживають за однією адресою, проте спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не підтримують. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року сторонам надано строк на примирення в два місяці, провадження у справі зупинено до 29 травня 2018 року. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року провадження у справі відновлено. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Вказували на те, що сім'я розпалася остаточно, сторони проживають за різним адресами, спільне господарство не ведуть. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Спір про поділ спільного майна подружжя буде вирішуватися в окремому провадженні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на можливість збереження шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 29 жовтня 1988 року в Яструбинівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у позивачки бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого судом строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. Враховуючи те, що в судовому засіданні позивачка відмовилася від вимог про стягнення понесених судових витрат, а тому суд не вбачає підстав для втручання в ці правовідносини.

Outcome: approved