Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05 лютого 2008 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] був укладений кредитний договір HNM0GA0000000003 (далі - кредитний договір). Згідно означеного договору позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 23 550 доларів США на термін до 05 лютого 2018 року, а останній зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними в строк та в порядку встановлених у кредитному договорі. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало для відповідача кредитні кошти в сумі 23550 доларів США, проте останній свої зобов`язання по такому не виконав, зокрема не здійснював погашення заборгованості за кредитом в установлені кредитним договором строки та порядку. У зв`язку з чим за останнім станом на 16 вересня 2019 року утворилась перед позивачем заборгованість в сумі 125277, 06 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 19 385, 57 доларів США, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 10904, 5 доларів США, по комісії за користуванням кредитом - 435, 81 доларів США, 94551, 18 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. Позивач зазначає, що оскільки законодавством не передбачено пред`являти вимогу до боржника по сплаті повної суми заборгованості перед позивачем, то останній визначив на свій розсуд частину заборгованості, яку хоче стягнути з боржника, а саме заборгованість за кредитом у сумі 19385, 57 доларів США. Поряд з цим позивач зазначає, що 05 лютого 2008 року [PERSON] в забезпечення зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклав договір поруки. Оскільки [PERSON] не виконав умови кредитного договору, то позивач, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України просить таку стягнути солідарно з [PERSON] , як боржника та [PERSON] , як поручителя зазначену вище суму заборгованості. У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні передставник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов дадовольнити. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися та не подали відзив, а тому суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Заслухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю зважаючи на таке. Судом установлено, що 05 лютого 2008 року [PERSON] уклав з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір HNM0GA0000000003, згідно якого останній надав [PERSON] кредит у розмірі 23550 доларів США на термін до 05 лютого 2018 року, а останній зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними в строк та в порядку встановлених в зазначеному кредитному договорі (арк. спр. 12-15). В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 05 лютого 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобов`язувався солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, а саме: повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (арк.спр. 17). Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфами 1, 2 (порука, кредит) глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти [PERSON] у вигляді кредитних коштів. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором від 05 лютого 2008 року зі сторони [PERSON] , то останній ухиляється від їх виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість [PERSON] станом на 16 вересня 2019 року склала 125277, 06 доларів США, з яких: за кредитом - 19385, 57 доларів США, по відсоткам за користуванням кредитом - 10904, 50 доларів США, по комісії за користуванням кредитом - 435, 81 доларів США, 94551, 18 - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором. При цьому, позивачем на виконання умов кредитного договору надсилалося боржнику рекомендованим листом з повідомленням щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дане повідомлення [PERSON] залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною (арк. спр. 9). Судом також установлено, що [PERSON] належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом. Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, оскільки [PERSON] такий розрахунок не оспорений, хоча останній мав таку можливість. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). За встановлених вище обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] зобов`язання забезпечене порукою не виконав належним чином відповідно до умов кредитного договору, тому у відповідності до вищезазначеної норми [PERSON] та [PERSON] несуть відповідальність перед кредитором як солідарні боржники. Поряд з цим, позивачем на виконання умов договору поруки надсилалося [PERSON] , як поручителю, рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення щодо існуючої заборгованості [PERSON] й необхідністю погасити вказаний борг, проте дане повідомлення поручителем залишено без уваги та виконання, сума боргу залишилась незмінною (арк.спр.10). Судом також встановлено, що [PERSON] належним чином ознайомлений зі змістом договору поруки, що засвідчується його особистим підписом. Відтак, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд прийшов переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як підстави для стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 05 лютого 2008 року, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом задоволення позову. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 1054 ЦК України, які регулюють спірні правовідносини та на які вірно посилався позивач у поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача по 7 185 гривень 26 копійок судового збору.

Outcome: approved