Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У листопаді 2020 р. Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати [PERSON] , члена сім`ї померлої особи з інвалідністю [PERSON] повернути Департаменту автомобіль Славута ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску. В обґрунтування вимог позову вказав, що у відповідності до рішення Головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації від 07 грудня 2010 року №03/03-11827 гр. [PERSON] , інвалід війни І групи, що проживав в с. Купин Городоцького району Хмельницької області, було безкоштовно забезпечено автомобілем марки Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М), 2010 року випуску. [INFO] . [PERSON] помер. Автомобіль перебуває у фактичному володінні його сина\~ [PERSON] . Відповідно до Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 (далі\~Порядок), автомобіль залишається члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда на час смерті, у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету розрахункової вартості автомобіля з врахуванням суми, сплаченої за нього інвалідом. Автомобіль, отриманий особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, вилучається відповідними підрозділами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням департаменту. У встановлений термін на повернення автомобіля до його законного власника, яким є департамент [PERSON] не повернув. Вважають, що дії відповідача є незаконними та такими, що порушують права інших осіб з інвалідністю, які перебувають на черзі в Департаменті на отримання автомобіля безоплатно або на пільгових умовах. 25 листопада 2020 року ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07 грудня 2020 року відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, оскільки позивач не надав доказів для поновлення зазначених строків позовної давності. Департамент не звертався протягом семи років з вимогою повернути автомобіль. Оскільки він проживає в м. Чорткові та має 77 років, тому даний автомобіль перемістити в Хмельницьку область немає фізичних та матеріальних можливостей, пов`язаних зі здоров`ям та технічним станом автомобіля. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав відзив, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві за безпідставністю позовних вимог та за пропуском без поважних причин спливу позовної давності. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації (з 2012 року Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації) від 07 грудня 2010 року №03/03-11827 гр. [PERSON] , інвалід війни І групи, був забезпечений автомобілем марки ЗАЗ 110308-44 (модифікація М), 2010 року випуску, безкоштовно через органи соціального захисту населення. Гр. [PERSON] проживав в с. Купин Городоцького району Хмельницької області. [INFO] [PERSON] помер. Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області листами за №06/1208 від 13 травня 2013 р., за № 06-2662 від 17 жовтня 2013 р. члену сім`ї інваліда відповідача по справі неодноразово роз`яснювалося право залишення автомобіля чи вирішення питання щодо його повернення. Однак, член сім`ї померлого інваліда [PERSON] проігнорував дані роз`яснення та протягом вищезазначеного терміну з дати смерті [PERSON] не вніс необхідної суми коштів до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, вартості одержаного автомобіля, щоб автомобіль залишити у своїй власності та не повернули його позивачу. Відповідно до\~ст.256 ЦК\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальним правилом, закріпленим у ч.1\~ст.261 ЦК, установлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зі змісту\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст.ст.317,\~319 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, згідно\~ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України) є негаторним. Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення, таким чином, суд вважає необгрунтованими та безпідставними посилання сторони відповідача на сплив строку позовної давності для звернення позивача за захистом свого права. Відповідно до\~ст.8 ЦПК України\~суд вирішує справи відповідно до\~Конституції України, законів України. Згідно зі\~ст.58 Конституції України, ч.ч.1, 2\~ст.5 ЦК України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і не мають зворотної дії у часі. Офіційне тлумачення вказаного положення\~Конституції України\~міститься в п.2\~Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, в якому роз`яснено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1\~ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. У даній справі такою подією (фактом) є смерть [PERSON] інваліда війни І групи. Отже, питання про вилучення після смерті інваліда в членів його сім`ї автомобіля, отриманого інвалідом, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому надавався автомобіль. У справі, що розглядається, таким нормативно-правовим актом є Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року. Пунктом 16\~постанови Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року «Про затвердження порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями», в редакції від 03.02.2012 р., передбачено, що після смерті особи з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю. \~ Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Згідно із частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. За правилами, передбаченими ч.1 ст.\~1212, ч. 1 ст.\~1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, наданими суду доказами підтверджено, що спірний автомобіль після смерті особи, якій він безкоштовно виділявся, зберігається у відповідача без достатньої правової підстави, а тому вимоги Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 гривень.

Outcome: approved