Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також додаткові витрати на лікування сина в сумі 300 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони 02 травня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з матір'ю, а відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Їх син [PERSON] хворіє лімфаденітом внаслідок вакцинації БЦЖ, зроблено операцію і на даний час проходить медичні огляди та профілактичне лікування. Такий стан дитини потребує постійних додаткових витрат на ліки, санаторно-курортне лікування, покращене харчування тощо. Відповідач працює в ДТГО «Львівська залізниця» та має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати на дітей. Позивач в судовому засіданні підтримала позов повністю та по аналогічних мотивах. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснюючи тим, що згідний сплачувати позивачу аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частки його доходу. Вимогу відповідача про сплату додаткових витрат на сина [PERSON] в сумі 300 грн. щомісячно не визнав, вказуючи на те, що від участі у витратах на лікування сина він не відмовлявся та приймав таку участь. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як встановлено судом та підтверджено відповідними документами, сторони з 02 травня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працює провідником пасажирського вагону у ВП «Моторвагонне депо Здолбунів» Львівської залізниці, отримує регулярний дохід та не надає достатніх коштів позивачу на утримання їх дітей, які проживають з матір'ю, що є підставою для стягнення аліментів. А тому аліменти на дітей згідно ч.3 ст.181 СК України повинні бути стягнені у частці від доходу відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно працевлаштованим і отримує регулярний дохід, відсутність у відповідача інших дітей та стягнень з його доходу. Викладені обставини підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів на дітей є обґрунтованими та підлягають до задоволенню. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно довідки Рівненського обласного протитуберкульозного диспансеру від 01 квітня 2014 року [PERSON] .[INFO] діагностовано лімфаденопатію, рекомендовано медичний контроль та профілактичне лікування. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору згідно ч.2 ст.185 СК України визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідач своєї участі у додаткових витратах на лікування сина не заперечує, надавав у добровільному порядку, що позивачем не заперечується та доказів про їх періодичність строковість та розмір, необхідних на майбутнє, не надала. А тому, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на лікування дитини є недоведеною та задоволенню не підлягає. Позов до суду пред'явлений 07 квітня 2014 року, а тому відповідно до ст.191 СК України аліменти на дітей повинні стягуватися з указаної дати. При постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно положень ст.88 ЦПК України в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180 -185, 191 СК України,

Outcome: approved