Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У лютому 2016р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати право власності на кімнату 2-5 квартири №2 будівлі за літ.А, що становить 3/100 частин домоволодіння за адресою вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві за набувальною давністю, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що за відповідачем рахується на праві власності частка спірного домоволодіння, оформлена у 2005р. в порядку спадкування після смерті [PERSON] 9/100ч., а після зміни ідеальних часток судовим рішенням від 16.08.2010р. 3/100ч., проте протягом тривалого часу відповідач ніякою частиною приміщень спірного домоволодіння не володіє і не користується; за даними БТІ частка відповідача складається з кімнати 2-5 квартири №2 будівлі за літ.А, проте це приміщення знаходиться в користуванні позивача протягом 20 років. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позову і розгляд справи без її участі. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що спірне домоволодіння по вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві належить на праві спільної часткової власності декільком співвласникам, до яких відносяться і сторони у справі. Зокрема, позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу від 12.09.1986року придбала 1/20 частину даного домоволодіння. За договором купівлі-продажу від 02.09.2000р., визнаного дійсним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 04.08.2003р., позивач придбала ще 2/50 частини вказаного домоволодіння. Відповідач [PERSON] як спадкоємцем [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.03.2005р. оформила у власність 9/100частин домоволодіння №23 по вул.Наваринська. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 16.08.2010р. ідеальні частки співвласників домоволодіння по вул.Наваринська,23 в м.Миколаєві були змінені, за [PERSON] визнано 6/100ч., за [PERSON] 3/100ч. Згідно відповіді ММБТІ від 26.11.2009р. спадкове майно [PERSON] складається з кімнати 2-5 площею 12,8кв.м в житловому будинку за літ.А-1. Проте, це приміщення знаходиться фактично в користуванні позивача, входить до складу квартири 2 в будинку за літ.А, що вбачається з копій технічних паспортів різних років виготовлення (2000р., 2008р., 2016р.). За твердженнями позивача, кімнатою 2-5 площею 12,8кв.м в житловому будинку за літ.А (літ.А-1) спадкодавець [PERSON], а потім відповідач [PERSON] не користувались, жодних витрат на утримання не несли, до того ж, вона не мала окремого виходу на вулицю, вхід до неї здійснювався виключно через кімнатні двері з кімнати №2-4. Вказане підтверджується наданими копіями документів, зокрема технічного паспорта, а також не оспорюється відповідачем. Відповідно\~до ч.1ст.344 ЦК України\~передбачено, що\~особа, яка\~добросовісно заволоділа\~чужим\~майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. За обставинами справи слідує, що позивач добросовісно і відкрито на протязі більше 10 років користується частиною нерухомого майна, яке в БТІ рахується за відповідачем [PERSON] Остання не тільки не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, а навіть визнає предявлені вимоги. Проте, позовні вимоги не суперечать закону лише в частині визнання права власності на частку домоволодіння, не вбачається, що вони якось порушують права інших осіб, а тому в цій частині позов може бути задоволений.

Outcome: partial