Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк» до [PERSON], [PERSON] про дострокове припинення дії кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивовано тим, що позивач надав кредит [PERSON] в сумі 800.000 грн. терміном користування до 29.09.2021 року. В забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - домоволодіння [ADDRESS] Позивач зазначає, що боржник не виконує своїх зобов'язань, тому у позивача виникло право на дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання, призначене на 09.02.2017 року представник позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився, направив до суду клопотання про закриття провадження у справі та повернення судового збору у зв'язку з погашенням відповідачами заборгованості. В судове засідання призначене на 09.02.2017 року відповідачі, які належним чином повідомлені про розгляд справи, не з'явилися, направили до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з погашенням відповідачами заборгованості. Розгляд справи відкладено на 10.03.2017 року. В судове засідання, призначене на 10.03.2017 року представник позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження у справі та поверненні судового збору. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися. У зв'язку з зазначеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що від 29.09.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 23.2.0911.ФО К за яким позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит в сумі 800.000 грн., а позичальник зобов'язувалася його повернути до 29.09.2021 року. В забезпечення вимог позивача за кредитним договором, 29.09.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір № 23.2.0911.ФО З, посвідчений Русанюком З.З., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Предметом іпотеки за яким є нерухоме майно - домоволодіння [ADDRESS] В судові засідання, призначені на 09.02.2017 року та на 10.03.2017 року надійшли письмові клопотання позивача, в яких повідомлено суду, що у зв'язку із внесенням відповідачами на рахунок позивача коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 23.2.0911.ФО К, у позивача відсутні претензії до відповідачів з приводу виконання зобов'язань за кредитним договором № 23.2.0911.ФО К від 20.09.2011 року. Тому позивач в клопотаннях просить суд закрити провадження у справі та повернути судовий збір. Ухвалою від 10.03.2017 року в задоволенні клопотань про закриття провадження у справі відмовлено. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оскільки, як неодноразово зазначає позивач у своїх письмових клопотаннях, заборгованість відповідачами перед позивачем погашена, то підстав для задоволення позову відсутня. Отже, позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed