Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення надмірно виплачених коштів у розмірі 1 734,48 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в УПФУ в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року позовну заяву [PERSON] було задоволено частково, зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Києва здійснити з 01.01.2011 року перерахунок пенсії [PERSON] у відповідності до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2010 календарний рік. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013 року зазначену постанову Деснянського районного суду м. Києва скасовано та відмовлено у задоволенні вищевказаного позову. Позивачем при інвентаризації пенсійних справ в Управлінні було виявлено відсутність рішення апеляційної інстанції в справах, по яким здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення суду про зобов'язання управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті юридичним відділом було направлено запити щодо отримання рішень апеляційної інстанції чи інформації щодо не направлення апеляційних скарг. При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача по справі було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Крім того, в випадку отримання відповідачем по справі рішення апеляційної інстанції нею не було повідомлено Управління. Управлінням було направлено на адресу відповідача Претензію про сплату у добровільному порядку сум надмірно виплаченої пенсії у розмірі 1 734,48 грн. Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не повернула суму коштів, Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва просить стягнути з останньої борг у розмірі 1 734, 48 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду свої заперечення, та просила у позові Управління відмовити у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Управлінням пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідачу були надлишково виплачено кошти у розмірі 1 734, 48грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу був надісланий лист-претензія від 12.03.2015 року за № 2163/06-1 з вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі 1 734, 48 грн. Відповідно до ст. 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина 1 якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 374/7695 від 15.05.2003 року. Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Як встановлено в судовому засіданні, Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії згідно з Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року про зобов'язання Управління здійснити з 01.01.2011 року перерахунок пенсії [PERSON] у відповідності до ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2010 календарний рік. Тобто, переплата пенсії відбулася у зв'язку з виконанням постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2011 року, яку в подальшому було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013 року, при цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які докази і судом не встановлено обставин, що переплата відбулася у зв'язку із зловживанням з боку відповідача, факт підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відсутній, що виключає можливість здійснення відрахування надміру виплачених сум з пенсійних виплат відповідача. Зокрема, позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, яка відбулася з причин відсутності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2013 року. Також, судом встановлено, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду відповідачем отримана не була, однак саме позивачем - УПФУ Деснянського району м. Києва була направлена апеляційна скарга на постанову суду, тому вини відповідача у ненаданні копії постанови, немає. Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою, або, що суми пенсій, виплачені надміру, внаслідок зловживань з боку пенсіонера, і тому існують правові підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії у розмірі 1 734, 48 грн.

Outcome: dismissed