Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У лютому 2018 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про збільшення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що рішенням суду від 26.12.2011 року відповідач сплачує на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. (по 150 грн. на кожну дитину). Позивач зазначає, що відповідач працює неофіційно та отримує дохід в розмір 5000 грн. Крім того, старший син [PERSON] [INFO] має інвалідність по зору і час від часу потребує лікування та обстеження. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним вище позовом. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, при цьому, відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 09.12.2011 року з відповідача стягнено на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. (по 150 грн. на кожну дитину) на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6,7). Позивач працює вихователем ГПД Баранівської ЗОШ 1-2 ст. ім. О. Сябрук. Загальна сума доходу за винятком аліментів за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року становить 17478.53 грн. (а.с. 10). Позивач зазначає, що тих аліментів які відповідач сплачує на утримання дітей недостатньо навіть на харчування, а тому, вважає, що позов підлягає задоволенню, до того ж просить суд врахувати зміни в чинному законодавстві щодо того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, а також, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Окрім того, законодавчими змінами в ч. 3\~ст. 181 СК України\~закріплено положення, згідно з яким спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі положень\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог. Крім того,

Outcome: approved