Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У листопаді 2017 р. позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з 03 жовтня 2014 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відносини між сторонами припинилися по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, а тому позивач вважає, що їхнє подальше спільне сімейне життя неможливе та просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 73, вчиненого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження за актовим записом № 58 від 10.06.2009 року, вчиненого відділом РАЦС Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області. В даний час дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї за № 780 від 14.11.2017 року, виданої виконкомом Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися по причині того, що вони мають різні погляди на життя та несумісність характерів, в результаті чого постійно в сімї виникали сварки, примиритися не бажають, вважають, що подальше спільне життя між ними не можливе. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved