overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26.10.2013 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 551. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 551. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 03 жовтня 1998 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Добрівської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 62. Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя між сторонами не склалось через те, що позивач в 2010 році повернувся проживати по місцю реєстрації до АРК. Позивач з 2012 року знаходиться у стосунках та проживає з іншим чоловіком. Сторони не ведуть спільне господарство та припинили шлюбні відносини з 2010 р., збереження сім'ї не можливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання представник позивача, позивач не з'явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача, позивач не заперечують проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають вже багато років та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 11 листопада 2015 року між сторонами у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис за № 2020. Від шлюбу у сторін дітей немає. Подружнє життя між сторонами не склалось через несумісність характерів, втрати взаєморозуміння та довіри один до одного, різні погляди щодо життя та життєвих цінностей, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство, збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя. До судового засідання сторони не з'явилися. Зокрема, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить справу розглянути в порядку заочного провадження. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, представник позивача не заперечує щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки судом встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, сторони разом не проживають, та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірванн шлюбу. В обгрунтування свої вимог посилалися на те, що між нею та відповідачем 23.11.2007 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2193. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 23.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2193. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 01.12.2015 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2471. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судовому засіданні подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та просив суд його задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 01.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2471. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 25 квітня 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~ Відділом ДРАЦС РС Решетилівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 34. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу стосунки у них погіршилися, вони втратили почуття взаєморозуміння, а кожен з подружжя живе своїм особистим життям. Фактично їх сімя розпалася, оскільки на даний момент шлюбних стосунків вони не підтримують та проживають окремо, у звязку з чим позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити. (а.с. 16) Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує та прохає задовольнити. (а.с. 15) Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України за відсутності сторін, які надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Решетилівського РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 170374, виданим 22 листопада 2017 року. (а.с. 4) Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 206439 від 30.09.2014 року. (а.с. 7) Судом також встановлено, що кожна зі сторін живе своїм особистим життям,\~фактичні шлюбні відносини між ними припинились, поновлювати їх вони не збираються.. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. У ч.3 ст.105 СК України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 21 березня 2009 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №170. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з 04 березня 2016 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 21 березня 2009 року між нею та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2009 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №170 (а. с. 10). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися доньки [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 6, 7). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з 04 березня 2016 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 22 вересня 2012 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №659. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 22 вересня 2012 року між нею та [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснила, що шлюб з відповідачем зберегти неможливо, а її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2012 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №659 (а. с. 5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] дітей немає. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи тривалий час не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач [PERSON] відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дітей, діти проживають разом з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю проживають разом з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved