Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позов обґрунтовано тим, що з травня 2020 сторони припинили спільно проживати, припинили ведення спільного побуту та господарства, підтримку шлюбних відносин. Як зазначає позивач, причинами цьому слугували різні погляди на сімейне життя, протилежність характерів, втрата взаєморозуміння, та почуття любові один до одного. Позивач вважає, що їх шлюб з відповідачем фактично припинений та відсутні підстави та заходи для їх примирення. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, проте її представник подав заяву, в якій вказав, що позов сторона позивача підтримує, просить суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву від нього не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.07.1996 Відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівської райдержадміністрації Київської області, актовий запис 58. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: approved