Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, між подружжям зникло взаєморозуміння, виникають постійно сварки, у звязку з тим, що відповідач нехтує сімейними цінностями, не приділяє належної уваги сімї. За таких обставин, шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, оскільки суперечитиме інтересам позивача. Сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 19 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції у Вінницькій області. 08 лютого 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 14 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей та сімї Броварської районної державної адміністрації Київської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей. Призначено підготовче судове засідання на 09 год. 30 хв. 26 лютого 2019 року. 26 лютого 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області розєднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей в самостійні провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, а за участю представника [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON]\~позовні вимоги\~визнала у\~повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши прояснення сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 110372 вбачається, що 19 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON]. У сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження (а.с. 10,11,12). Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказану норму чинного законодавства, та враховуючи те, що відповідач визнала позов у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого відповідно до квитанції № 0.0.1199053184.1 від 29.11.2018 р. (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи) становить 704,80 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved