Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вимогами про розірвання договорів оренди земельних ділянок, про усунення перешкод у здійсненні права власності та повернення земельних ділянок. Як підставу позову зазначили, що після смерті матері, [PERSON], померлої [INFO] року, згідно свідоцтв про право наспадщину за законом від 27.09.2014 року, вони набули 2 земельні ділянки кожна загальною площею 7,5749 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Проте, до використання земельних ділянок вони приступити не можуть внаслідок незаконних дій відповідача, який їх використову без відповідних правовстановлюючих документів. На неодноразові звернення щодо повернення земельних ділянок отримували відмову в усній формі. Матір'ю [PERSON] у 2007 та 2008 роках укладались з відповідачем договори оренди землі. Однак, вони не бажають продовжувати орендні відносини з відповідачем. З посиланням на пункт 38 укладених договорів, згідно якому перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, просять розірвати договори оренди землі від 04.10.2007 року та від 16.04.2008 року, укладені між [PERSON], померлою [INFO] року та СТОВ імені Ватутіна та зобов'язати СТОВ імені Ватутіна усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом їх повернення., а також стягнути з відповідача на їхню користь витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3035,26 грн. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача визнала позов у повному обсязі і не заперечувала проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим № 6325784500:02:001:0481 загальною площею 7,5749 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 12). [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим № 6325784500:02:001:0482 загальною площею 7,5749 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гетьманівської сільської ради Шевченківського району Харківської області (а.с. 14). На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.09.2014 року вищезазначені земельні ділянки успадковані після смерті матері [PERSON], що померла [INFO] року (а.с.10, 11, 13). 04.10.2007 року та 16.04.2008 року [PERSON] зі СТОВ імені Ватутіна укладено договори оренди вищезазначених земельних ділянок (а.с. 15-26), що не заперечувалось сторонами по справі в судовому засіданні. Відповідно до п. 38 зазначених договорів перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договорів. Положеннями ст.ст. 14, 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Outcome: approved