Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON] про спонукання до виконання умов мирової угоди, стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову вказує, що 22.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 218. Також 22.12.2006 року, з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Договір поруки, за умовами якого відповідачка [PERSON] зобовязалася відповідати солідарно перед Кредитором за виконання Позичальником [PERSON] зобовязань по Кредитному договору в повному обємі, а саме відповідати: за погашення основної суми кредиту, за погашення суми процентів відповідно до умов Кредитного договору, за інші виплати, належні Кредитору та які випливають з Кредитного договору, в тому числі пені, штрафи, і інші збитки. Вказує, що відповідач [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів не виконував, тому ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 16.12.2013 року в судовому засіданні сторони надали заяву про визнання мирової угоди, відповідно до умов якої відповідачі [PERSON], [PERSON] зобовязалися сплатити заборгованість за кредитним договором в сумі 1038688 грн. 53 коп. протягом 36 місяців, починаючи з лютого 2013 року. Вказана мирова угода була визнана судом. Також вказує, що відповідачі свої зобовязання не виконали внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 837088 грн. 53 коп. Відповідно до п. 3 мирової угоди відповідачі [PERSON], [PERSON] зобовязалися починаючи з лютого 2013 року щомісячно, не пізніше 30 числа перераховувати позивачу кошти в сумі 28800 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Відповідно до п. 2 ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року у випадку виникнення прострочення заборгованості позивач має право звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про примусове виникання умов мирової угоди та видачу виконавчих листів про стягнення несплаченої заборгованості в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну, припинення цивільних прав та обовязків. Вказує, що укладена та затверджена Придніпровським районним судом м. Черкаси між сторонами мирова угода відповідає положенням ст. 202 ЦК України, а тому є правочином. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Вказує, що відповідачі після укладення мирової угоди погашення згідно графіка по мировій угоді проводили не в повному обсязі, тому є такими, що не виконали умов мирової угоди, порушили обумовлені сторонами положення п.п. 1, 2 мирової угоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Відповідно до ухвали Верховного Суду України від 23.09.2015 року у разі невиконання однією із сторін зобовязань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукань до виконання мирової угоди. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] порушили умови мирової угоди, не перерахували кошти у строк, передбачений мировою угодою, чим порушили зобовязання, тому настають наслідки, встановлені п. 2 мирової угоди. А тому, просить зобовязати [PERSON], [PERSON] до виконання умов мирової угоди, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON], [PERSON], визнану ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року; стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» несплачену заборгованість за Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року в сумі 837088 грн. 53 коп. В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала частково та просила: зобовязати [PERSON], [PERSON] до виконання умов мирової угоди, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON], [PERSON], визнану ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року; з врахуванням здійснених відповідачами на виконання умов мирової угоди проплат, стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» несплачену заборгованість по мировій угоді та Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року в сумі 352088 грн. 53 коп. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що відповідачі виконують мирову угоду, а тому позовні вимоги є безпідставними. В судове засіданні відповідачка [PERSON] не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК). В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 218. Крім того, 22.12.2006 року, з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника [PERSON] за Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] був укладений Договір поруки, за умовами якого відповідачка [PERSON] зобовязалася відповідати солідарно перед Кредитором за виконання Позичальником [PERSON] зобовязань по Кредитному договору № 218 від 22.12.2006 року в повному обємі, а саме відповідати: за погашення основної суми кредиту, за погашення суми процентів відповідно до умов Кредитного договору, за інші виплати, належні Кредитору та які випливають з Кредитного договору, в тому числі пені, штрафу, і інших збитків. Також в судовому засіданні встановлено, що в звязку з невиконанням Позичальником [PERSON] умов Кредитного договору № 218 від 22.12.2006 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року. Під час судового розгляду даної справи між сторонами (Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», [PERSON] та [PERSON]) було укладено мирову угоду, яку надано суду для її визнання. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року визнано мирову угоду по цивільній справі за позовом ВАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, за умовами якої сторони домовилися, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зобовязуються сплатити заборгованість за Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року, яка станом на момент підписання мирової угоди становить 1038688 грн. 53 коп., протягом 36 місяців, починаючи з наступного місяця після затвердження мирової угоди Придніпровським районним судом м. Черкаси а позивач зобовязався прийняти ці кошти в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору № 218 від 22.12.2006 року. Сума боргу в розмірі 1038688 грн. 53 коп. визначена сторонами з урахуванням усіх платежів, які були здійсненні відповідачами [PERSON], [PERSON], до часу укладення мирової угоди. Крім того, даною мировою угодою сторони домовилися встановити наступний порядок погашення заборгованості, а саме: відповідачі [PERSON], [PERSON] зобовязалися з 1-ого по 35 місяць щомісячно, не пізніше 30 числа кожного місяця сплачувати по 28800 грн. на транзитний рахунок № 29096230010720 в ПАТ «ВіЕйБі Банк», МФО 380537, код ЄДРПОУ 19017842 та до 30 числа 36-ого місяця спалити суму залишку заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON] мають право достроково сплатити борг перед Позивачем, а Позивач без зауважень і заперечень приймає дострокове погашення боргу. Позивач підтверджує відсутність будь-яких штрафних санкцій та претензій до відповідачів повязаних з достроковим поверненням боргу. У випадку виникнення прострочення заборгованості більше ніж на 30 днів, Позивач має право звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про примусове виконання умов мирової угоди та видачу виконавчих листів про стягнення не сплаченої заборгованості в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] Частиною ч. ст. 202, ч. 1 ст. 626 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Таким чином, суд визнає, що зазначена вище мирова угода є договором, укладеним між сторонами в належній формі, а тому на її підставі виникають цивільно-правові зобовязання. Така позиція щодо правової природи мирової угоди викладена в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2011 року, яким сформулювані обовязкові для всіх судів України правові позиції. Відповідно до ст. 509 ЦК України за зобовязанням боржник повинен вчинити на користь кредитора певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Статтями 541, 543 ЦК України встановлено, що солідарний обовязок виникає у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В судовому засіданні встановлено, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] не були виконані договірні зобовязання за мировою угодою від 16.12.2013 року, затвердженою ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2013 року, оскільки умови мирової угоди в строк, визначеній в ній, не виконувалися, що призвело до порушення її умов та виникнення простроченої заборгованості за мировою угодою від 16.12.2013 року та Кредитним договором № 218 від. 22.12.2006 року. Тому вимоги позивача в частині дострокового стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості, яка виникла в звязку з невиконанням умов мирової угоди від 16.12.2013 року, в сумі 352088 грн. 53 коп., виходячи із розрахунку: 497088 грн. 53 коп. /сума боргу станом на 06.06.2016 року 145000 грн. /платіж здійснений 21.06.2016 року/ = 352088 грн. 53 коп., суд визнає підставними та такими, що підлягають до задоволення. Натомість самі відповідачі та їх представники, не спростували ці вимоги та не надали суду жодних доказів на підтвердження відсутності в них боргових зобовязань перед позивачем. Доводи представника відповідача [PERSON] [PERSON], викладені в письмових запереченнях від 28.04.2016 року, та представника [PERSON] наведених в судовому засіданні про те, що в даному випадку є прострочення кредитора, а не відповідачів, оскільки відповідно до умов мирової угоди відповідачі повинні були погашати заборгованість на рахунок № 29096230010720 в ПАТ «ВіЕйБі Банк», однак такі банківські реквізити були неправильним, що унеможливлювало вчасне перерахування коштів на даний рахунок і лише 29.03.2015 року у відповіді на лист [PERSON] від 17.03.2015 року позивач повідомив нові реквізити для сплати заборгованості і, вже після їх отримання, [PERSON] 26.04.2016 року був здійснений платіж по мировій угоді на суму 200000 грн., спростовуються матеріалами справи. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 218 від 22.12.2006 року після укладення сторонами мирової угоди та визнання її судом відповідачами до 30.10.2010 року її умови виконувалися, хоча і не в повному обсязі, а саме були здійсненні погашення: 30.01.2014 року 28800 грн., 11.03.2014 року 20000 грн., 13.03.2014 року 8000 грн., 05.05.2014 року 28800 грн., 13.05.2014 року 28800 грн., 08.07.2014 року 28800 грн., 29.08.2014 року 20000 грн., 22.09.2014 року 23000 грн., 30.10.2014 року 14600 грн. Даним розрахунком підтверджується наявність прострочення у відповідачів, а не у кредитора, оскільки відповідачам, на той час, були відомі банківські реквізити для сплати заборгованості і ними періодично вносилися відповідні платежі, однак цього було недостатньо, в звязку з чим в них станом на 30.10.2014 року утворилася прострочена заборгованість в сумі 72200 грн. Також з матеріалів справи та письмових заперечень вбачається, що після отримання відповідачем [PERSON] 29.03.2015 року нових реквізитів для сплати заборгованості відповідачами заборгованість не погашалася більше року і перший платіж був зроблений лише 26.04.2016 року на суму 200000 грн., тобто вже після звернення позивача з даним позовом до суду, що також підтверджує факт неналежного виконання відповідачами своїх зобовязань. Крім того, виходячи із умов мирової угоди про обовязок відповідачів щомісячно сплачувати а користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 28800 грн., станом на 30.05.2016 року ними мало бути сплачено 835200 грн., а фактично станом на 22.06.2012 року (на момент розгляду справи) сплачено лише 686600 грн., тобто існує прострочена заборгованість на суму 148600 грн., що також підтверджує факт неналежного виконання відповідачами своїх зобовязань. А тому, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідачів [PERSON]О, [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» всього боргу за мировою угодою, а саме боргу в сумі 352088 грн. 53 коп. Разом з тим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в частині зобовязання відповідачів виконати умови мирової угоди, оскільки стягнення судом з відповідачів [PERSON], [PERSON] всієї суми боргу, що виникла в звязку з неналежним виконанням відповідачами умов мирової угоди від 16.12.2013 року, виключає необхідність у спонуканні відповідачів до виконання умов цієї мирової угоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial