Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь 58 179,01 грн по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу та судові витрати, посилаючись на те, що 08 серпня 2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/ 0459740, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу, а саме: автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] . 30 жовтня 2016 року в м. Києві відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] ., під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 122-4, 124, 130 КУпАП. 27 грудня 2016 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 58 179,01 грн, тому з урахуванням підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право зворотної вимоги до винної особи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08 серпня 2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0459740, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу, а саме: автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). Як убачається з копії постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4, 130 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що останній 30.10.2016 року 13-30 год в на просп. Повітрофлотському, 92А в м. Києві, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] , при цьому залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 13.1, 2.10а ПДР України. Крім цього, 30.10.2016 року [PERSON] о 13-45 год на просп. Повітрофлотському, 92А в м. Києві керував автомобілем Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно звіту № 3791/16 від 30.09.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. [NUMBER] становить 66 201,42 грн (а.с. 14). Відповідно до страхового акту № UA 2016110200009/L01/01 від 26. 12. 2016 року була встановлена виплата страхового відшкодування у розмірі 58 179,01 грн (а.с. 29), яка згідно платіжного доручення № 49295 від 27.12.2016 року виплачена [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до абз «а, в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. Враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та після ДТП самовільно залишив місце події, що є підставою для застосування регресних вимог відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України також з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 1 921 грн судових витрат (а.с. 4, 5).

Outcome: approved