Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 30.07.2004 року вона у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 301. Від сумісного проживання у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою. Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені з лютого 2017, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Відповідач згідно офіційної відповіді Національної поліції України знаходиться у розшуку. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивачка не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 30.07.2004 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 301. Від сумісного проживання у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою. Згідно Довідки Національної поліції України від 07.06.2019 [PERSON] , [INFO] перебуває в розшуку. З пояснень позивачки, не спростованих відповідачем, відносини між ними припинені з лютого 2017 року, позивачка вважає, що подальше спільне життя з чоловіком та збереження шлюбу буде суперечить її інтересам, а тому не бажає збереження сім`ї, на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи , з відповідача.

Outcome: approved