Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У лютому 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за договором № 4677668 від 23.01.2015 року в розмірі 3\~627,89 грн., яка складається з: 2\~816,20 грн. неповернута сума кредиту, 450,84 грн. прострочені відсотки, 74,10 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 72,75 грн. нараховані відсотки, 214,00 грн. пеня. На обґрунтування позову послалася на те, що 23.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 4677668 та додаток № 1 до договору про встановлення ліміту кредитування № 4677668 від 23.01.2015 року, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 2\~816,20 грн. на строк до 18.01.2016 року зі сплатою 30% річних. Кредитні кошти надавались відповідачу у безготівковій формі. Станом на 16.01.2016 року загальна сума заборгованості відповідача по договору № 4677668 від 23.01.2015 року становить 3\~627,89 грн., яка складається з: 2\~816,20 грн. неповернута сума кредиту, 450,84 грн. прострочені відсотки, 74,10 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 72,75 грн. нараховані відсотки, 214,00 грн. пеня. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду клопотання з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Установлено, що 23.01.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 4677668 та додаток № 1 до договору про встановлення ліміту кредитування № 4677668 від 23.01.2015 року, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 2\~816,20 грн. на строк до 18.01.2016 року. зі сплатою 30% річних (п.п. 1.3, 1.13 договору). Станом на 16.01.2016 року загальна сума заборгованості відповідача по договору № 4677668 від 23.01.2015 року становить 3\~627,89 грн., яка складається з: 2\~816,20 грн. неповернута сума кредиту, 450,84 грн. прострочені відсотки, 74,10 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 72,75 грн. нараховані відсотки, 214,00 грн. пеня (а.с. 10, 11). Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Повернення суми кредиту відповідно до п. 1.14 договору відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок (картковий), визначений у п. 11.1 Договору. Відповідно до п. 1.28 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитними правовідносинами клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п. цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За таких обставин,

Outcome: approved