Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на всю квартиру, яка належала померлій [INFO] громадянці [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідно до посвідченого державним нотаріусом 12-тої державної київської нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 09.03.1994р. заповіту за № 2ц-583 [PERSON] заповіла позивачеві належну їй на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням документів про право власності на вказану квартиру. Таким чином на теперішній час позивач не має можливості оформити свої спадкові права на квартиру. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.12.2018р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 04.06.2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Просила розглядати справу без її участі та просила задовольнити позовні вимоги. Представник КМР в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до спадкоємців за заповітом. Просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства. Представник Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилася, надавши відзив на позовну заяву в якому зазначила, що Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація не є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про визнання права власності. Представники КП КМР «КМ БТІ» та Шостої київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] ../а.с.11/. Відповідно до заповіту складеного 09.03.1994 року [PERSON] належну їй на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] заповіла своїй дочці [PERSON] /а.с.12-13/. [PERSON] як єдина спадкоємиця 25.10.2016 р. звернулася до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини/а.с.2/. Постановою державного нотаріуса Пінчук Л.І. від 23.08.2018р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , оскільки позивачем не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру/а. с .95/. Як вбачається із спадкової справи, а саме інформаційної довідки КВ -2017 № 2874 від 15.02.2017р. КП Київської місцевої ради Київське міського бюро технічної інвентаризації квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] /а.с.83/. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене, та той факт, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, також те, що на користь позивача померлою було складено заповіт, з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved