overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 22.05.1998 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка ще не досягла повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з вересня 2016 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились через його негативну поведінку. Відповідач постійно її морально ображає, принижує у присутності дітей, застосовує фізичну силу, має стосунки з іншою жінкою. Крім цього, між ними відсутнє взаєморозуміння та має місце несумісність характерів і поглядів на життя. Неодноразові спроби налагодити подружні стосунки і зберегти сім`ю виявилися марними. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 01.04.2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 22.04.2020 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 01.04.2020 року з додатковим врахуванням вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України № 540-ХІ, а також Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 22.05.1998 року у Головненській селищній раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 4-с. У період шлюбу у них народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка нині є неповнолітньою, що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем жодних заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 23 вересня 1989 року шлюбу з [PERSON] , у період якого в них народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які уже досягли повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем поступово погіршилося через відмінність між ними поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів. Крім цього, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків та взаємовідносин одного з одним. З 2016 року проживають окремо та з цього часу їх сімейні відносини фактично припинились, а шлюб існує формально. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме її інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 02 лютого 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з Інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 17 лютого 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 02 лютого 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №\~958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 23 вересня 1989 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 78. У період шлюбу у них народилася дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечено проти заявлених вимог в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 23 вересня 2005 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народився син [PERSON] , 2006 року народження. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та бажання проживати разом і будувати сімейні відносини. Подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 31 березня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали від 31 березня 2021 року та примірник матеріалів позову відповідач отримав в приміщенні суду 04 червня 2021 року та цього ж дня в канцелярію суду подав заяву про визнання позову, проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 24.04.2006 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося троє синів, які на даний час є малолітніми. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння та повага. Відповідач не дбає про сім`ю, постійно вчиняє скандали, сварки. Подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25.08.2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 04.09.2020 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 25.08.2020 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 24.04.2006 року у Запільській сільській раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 2. У період шлюбу у них народилося троє синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 24 листопада 1996 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , 1997 року народження, та дочка [PERSON] , 2008 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та бажання проживати разом і будувати сімейні відносини. Упродовж останніх одинадцяти років проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09 грудня 2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 04 січня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 09 грудня 2020 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 24 листопада 1996 року у Головненській селищній раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 23. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який уже досяг повноліття, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 25 квітня 2014 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2015 року народження, та дочка [PERSON] , 2017 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, поваги та бажання разом проживати і будувати сімейні відносини. Проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 04 грудня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 21 вересня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №\~958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 25 квітня 2014 року у виконавчому комітеті Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 4. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами, відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позову у будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 25 липня 2014 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народились син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, байдужість до життя та проблем один одного, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок і, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її та дітей інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 08 квітня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення, ухвалою від 01 червня 2021 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач вказала на підтримання позову, а відповідач - на його визнання і відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 25 травня 2015 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилися син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній зловживає алкогольними напоями, вчиняє скандали, про сім`ю не дбає, матеріально не утримує. Внаслідок цього між ними мають місце неприязні стосунки, взаєморозуміння не досягнуто. Шлюб фактично припинено, тому подальше його збереження буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 02 листопада 2020 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 26 жовтня 2020 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопад 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 25 травня 2015 року у виконавчому комітеті Підгородненської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 1. У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй дошлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved