Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

У лютому 2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором; представник позивача у судове засідання не зявився, про дату судового розгляду повідомлявся належним чином, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 399 571 грн. 54 коп. та судові витрати, понесені банком. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином через засоби масової інформації через оголошення у пресі, письмово про причини неявки суд не повідомляли, заперечень проти позову на адресу суду не направили. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: 04.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON], було укладено кредитний договір № 490061633, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 55\~263 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків та комісійних у розмірі 13,99 % річних з кінцевим терміном повернення 02.04.14 року. Позивач надав відповідачу кредит для купівлі (придбання) транспортного засобу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] зобовязався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. В забезпечення виконання умов кредитного договору 02.04.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON], було укладено договір поруки за № 490061633-П, відповідно до якого вона узяла на себе зобовязання відповідати перед банком за виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовяжу частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного Кодексу України, суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачі, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них або зазначити, що обовязок чи право є солідарним. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідачів перед банком, яка станом на 19.12.2016 року складається з: -простроченої заборгованості за кредитом 46 728 грн. 98 коп.; -простроченої заборгованості за процентами 32 703 грн. 51 коп.; -комісії 3\~636 грн. 39 коп. -пені 316 502 грн. 66 коп. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі і підлягають задоволенню. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved