Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, згідно якої просив: - визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON], померлої 08 травня 2017 року. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що строк на прийняття спадщини він пропустив у звязку із різким погіршенням стану здоровя та перенесенням страждань після смерті матері, тому вважає, що строк (лише на 20 днів) на прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності, щодо заочного вирішення справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявсяя належним чином. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення вказаних позовних вимог у зв'язку із наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0738039 від 23 січня 1964 року. Мати померла 08 травня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 494144 від 08 травня 2017 року. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 20 січня 1995 року № 52894, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів та розпорядження органу приватизації від 20 січня 1995 року № 52894, квартира загальною площею 48,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 06.02.2007 року, спадкоємцем майна гр. [PERSON], померлого «04 січня 2000 року» є його син [PERSON], спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з ? частини квартири [ADDRESS]. 28 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до Другої Одеської державної нотаріальної контори із заявою, оскільки мав намір прийняти спадщину за законом після смерті матері - [PERSON], а саме на ? частини квартири [ADDRESS], оскільки є спадкоємцем першої черги та інших спадкоємців першої черги не має. Листом від 28.12.2017 року № 1944/02-14, позивачу було відмовлено, оскільки останнім було пропущено строк для прийняття спадщини в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та розяснено, що питання щодо додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги та відносно неї померлою складено заповіт. Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Виходячи з вимог ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК звернувшись в нотаріальну контору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про отримання спадщини у зв'язку із пропуском строку для подання заяви, визначеного ст. 1270 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підтвердженим належним чином. При цьому, суд вбачає, що причини пропуску вказаного строку, наведені позивачем у позовній заяві, а саме те, що позивач не зміг своєчасно звернутися до нотаріальної контори у зв'язку з суттєвим погіршенням здоровя, що підтверджується випискою з медичної картки № 6832 від 12.12.2016 року про проходження стаціонарного лікування та листком непрацездатності, вважає поважними, тому позивачу необхідно продовжити такий строк та позов задовольнити. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved