Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 416. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони однією сімєю не проживають з квітня 2017 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, оскільки сімейні відносини між ними припинені та збереженні їх не вважає неможливим. Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи позивача та просив суд задовольнити позовні вимоги. Вказала, що позивач поїхав з м. Маріуполя в пошуках роботи, просив припинити шлюбні відносини, на примирення не згоден, оскільки примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням його прав. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила шлюб не розривати та наполягала на розгляді справи за участю позивача, в обґрунтування доводів зазначивши, що [PERSON] останній раз бачив спільну дитину, колі їй було три місяці. За час їхнього подружнього життя поводив себе аморально, а в подальшому винайняв квартиру та живе окремо, проте у період примирення вони зустрічались та займались господарськими справами. Вона бажає в суді з відповідачем зясувати стосунки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 липня 2016 року в Маріупольському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 416. 12 жовтня 2016 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Суд приймає до уваги доводи позивача, що він мешкає окремо від позивачки. Вказані доводи відповідачкою не були оспорені, а також суду не було наведено поважних підстав, відповідно до яких розірвання шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року за клопотанням відповідачки сторонам був наданий строк на примирення, однак після його спливу встановлено, що позитивних наслідків не настало. Крім того, під час розгляду справи, відповідачка наголошувала на тому, що позивач зловживає спиртними напоями, з дитиною не бачиться більше року, та життя з ним в цей час дуже важке. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному конкретному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідачки на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved