Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь борг в сумі 1990 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, обґрунтовуючи тим, що остання належним чином взяті зобов`язання з повернення коштів до 10 червня 2021 року не виконала та в добровільному порядку кошти не повернула, чим завдала їй моральної шкоди, яку з урахуванням тривалості та глибини душевних страждань, яких зазнала неправомірними діями, оцінює в указаному вище розмірі. Відзив на позов відповідач не подавала. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання, просить справу розглянути без її участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з позикою грошей. З розписки [PERSON] від 12 травня 2021 року вбачається, що остання зобов`язувалася повернути частину отриманих коштів в сумі 500 грн. до 15 травня 2021 року, а іншу частину в сумі 1200 грн. до 10 червня 2021 року, тобто всього на загальну суму 1700 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Доказами належного виконання боргового зобов`язання відповідно до положень ст.545 ЦК України є, зокрема, розписка кредитора, повернення ним боргового документа боржнику, внесення боргу в депозит нотаріуса (ст.537 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що боргового документа або інших передбачених законом допустимих доказів, які б підтверджували належне виконання боржником свого боргового зобов`язання перед кредитором, відповідачем суду не надано. А згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики грошових коштів не виконала. Стягнення моральної шкоди за невиконання договірних зобов`язань угодою від 12 травня 2021 року не передбачено. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн., оскільки позивач, як інвалід І групи, звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved