Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області , в якому просить поновити строк звернення до суду та визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 8,25 умовних кадастрових гектар, із земель колишнього КСП «Червоний Жовтень», що знаходилося на території Краснокутської селищної ради Богодухівського (колишнього - Краснокутського) району Харківської області. В обґрунтування позову зазначив, що в період з 1998 року по лютий 2000 року він перебував у трудових відносинах та був членом КСП «Червоний Жовтень», розташованого на території колишньої Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. При проведенні розпаювання землі в господарстві та отримання Державного акту на право колективної власності на землю - 17 березня 1999 року, він був членом КСП, але під час складання списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Червоний Жовтень» , його прізвище посадові особи КСП не внесли до вказаного списку, а тому він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) . З питання виділення земельної частки (паю) , позивач в 2018 році звернувся до відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області , але йому рекомендовано звернутися до суду за захистом порушених прав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав , просить задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність , позов не визнав , просив відмовити . Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази по справи , дійшов до наступних висновків. Судом встановлено такі обставини: Позивач [PERSON] в період з 01.07.1998 року по 28.02.2000 р. перебував у трудових відносинах з КСП «Червоний Жовтень» та являвся членом даного господарства, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці. ( а.с.7) Також, з архівної довідки архівного відділу Краснокутської РДА Харківської області , виданої 23.04.2018 року за № 01-37/20 убачається, що відповідно до протоколу загальних зборів членів КСП №3 від 28.02.2000 року , [PERSON] звільнений з членів КСП «Червоний Жовтень». ( а.с. 10). 17.03.1999 року КСП «Червоний Жовтень» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, серія ХР-18-00-000703, який зареєстровано в книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю 14.04.1999 року за № 14 ( а.с. 6). З відомостей наданих відділом у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 12.10.2020 року встановлено, що розмір земельної частки (паю), які виділялися працівникам КСП «Червоний Жовтень» , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) становить 8,25 га в умовних кадастрових гектарах. ( а.с. 6) Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, зважаючи, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП отримало у 1999 році до спірних правовідносин слід застосувати положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Доказів на підтвердження факту внесення позивача до списку громадян - членів КСП «Червоний Жовтень», які мають право на земельну частку (пай), доданого до державного акту на право колективної власності на землю від 17.03.1999 р., суду не надано. Відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. На пред`явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст.71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін (ст.75 ЦК УРСР). Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу (ст. 76 ЦК УРСР). З огляду на викладене, суд вважає, що днем виникнення права на земельну частку (пай) є 17.03.1999 року - дата передачі КСП «Червоний Жовтень» Державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, установивши, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землях КСП «Червоний Жовтень», як член колективного сільськогосподарського підприємства, суд вважає, що слід відмовити в позові за пропуском позовної давності для звернення до суду із цим позовом, оскільки позивач про порушення своїх прав повинний був дізнатися з початку розпаювання земель КСП - 17 березня 1999 року, що є загальновідомим фактом. Однак, позивач без поважних на те причин ,у передбачений законом строк , не звернувся до суду з вказаними вимогами. Інших фактів та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про поважність причин пропущення позовної давності позивачем не надано. В позовній заяві позивач зазначає про поважність причин пропуску ним позовної давності, в з`язку з юридичною неграмотністю про порушені конституційні права , однак вказані посилання , не є поважними причинами пропуску позовної давності та підставою для задоволення позову. Слід зазначити, що з часу закінчення строку позовної давності до дня звернення позивача до суду минуло більше 20 років Прояв звичайної необачності позивачем, а також правова необізнаність , не є поважними причинами пропуску строку позовної давності, оскільки на час розпаювання позивач був дієздатною особою і мав об`єктивну можливість вчасно отримати відповідну правову допомогу. За таких підстав позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed