Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

У провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2020 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник відповідачів - адвокат Манзар Т.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що судом при ухвалені рішення не вирішено питання про судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання представник позивача за довіреністю - Гаврилов Є.Ю. не з`явився, скерував до суду заперечення на заяву щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу та просить суд залишити вказану заяву без задоволення, посилаючись на той факт, що стороною відповідача під час судових дебатів не подано доказів розміру витрат, які сторона відповідача понесла. Також, стороною відповідача до закінчення судових дебатів не подано заяву, що протягом 5 днів після ухвалення рішення буде подано докази розміру витрат, які сторона відповідача понесла. Рішення винесено 23.06.2020, а заява про розмір витрат, які сплатив відповідач подано 01.07.2020. Також, вказує, що договір про надання правової допомоги № 16 від 16.03.2020 та договір про надання правової допомоги № 59 від 23.06.2020 є двосторонніми договорами, які укладені між адвокатом Манзар Т. В ; та громадянином [PERSON] та громадянином [PERSON] . Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 16 від 16.03.2020 та Договору про надання правової допомоги № 59 від 23.06.2020 до кожного з даних договорів, укладається Акт прийому надання послуг до договору про надання правової допомоги та Додатковий договір. Отже, на підставі вище викладеного, встановлено, що до кожного договору про надання правової допомоги повинно бути оформлено окремий Акт виконаних робіт та окремо Додаткова угода, що відповідало б вимогам Договорам про надання правової допомоги та вимогам цивільного: законодавства. В той же час, Акт № 9 прийому надання послуг до договору про надання правової допомоги від 23.06.2020 та Додатковий договір від 23.06.2020 являються трьохсторонніми угодами, які не передбачені пунктами договорів, укладених сторонами. Також, надані стороною відповідача Квитанція № 9 від 23.06.2020 та Квитанція № 10 від 23.06.2020 ніяким чином не підтверджують факт оплати правової допомоги, оскільки дані квитанції оформлені власноруч адвокатом Манзар Т.В., що являється одностороннім розрахунком. Суд, дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, заперечення на заяву, матеріали цивільної справи, вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПУ України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено що в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2020 не вирішено питання про розподіл судових витрат. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З акту виконаних робіт № 9 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 59 від 23.06.2016 та № 16 від 16.03.2020 вбачається, що адвокатом Манзар Т.В, яка надавала правничу допомогу відповідачам по справі - [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищевказане та враховуючи обсяг наданих послуг, які складають 3 (три) годин 00 хв.: на надання юридичної консультації витрачено 30 хвилин, на підготовку судової практики, складання відзиву, клопотань, заяв, збирання доказів по справі та направлення іншим сторонам було витрачено 2 години 00 хвилин;. участь адвоката (представлення інтересів Клієнта) в судових засіданнях - 30 хвилин. Розмір адвокатського гонорару за годину роботи, за взаємною домовленістю сторін становить 1500 грн., 3 годин 00 хвилин * 1500 грн. 00 = 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. Враховуючи вищевказане та враховуючи обсяг наданих послуг, які складають 3 (три) годин 00 хв. узгоджений сторонами гонорар адвоката склав: 4500 (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн. 00 коп. Під час розгляду справи стороною позивача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі АГ» 826/1216/16 визначено докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. Так, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з позивача на користь відповідачів підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. солідарно. Суд вважає, що стороною відповідача надано достатніх, допустимих та достовірних доказів, щодо понесених судових витрат за правничу допомогу, зокрема, в матеріалах справи містяться договір № 16 про надання правової допомоги, договір № 59 про надання правової допомоги, квитанції № 9 та № 10 щодо сплати відповідачами витрат на правничу допомогу. З урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що заява представника відповідачів про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved