Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулось до суду із позовом до відповідачів\~ із позовом, в якому просили стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7442,42 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку по [ADDRESS] (по 1/2 частині кожний). З 01 січня 2019 року відповідачі приєднались до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1230151197 шляхом фактичного споживання електричної енергії за вищевказаною адресою, на підставі чого відкрито відповідний особовий рахунок. Зазначає, що з моменту акцептування вказаного договору в установленому порядку гр. [PERSON] та гр. [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» в особі Полтавського центру обслуговування споживачів набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання. Зокрема, розділом 2 «Предмет договору» передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Пунктом 6.2 договору та комерційною пропозицією №8-УП передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами договору. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. В позовній заяві зазначає, що за період з 01 січня 2019 року по 01 листопада 2020 року відповідачі споживали електричну енергію, а оплату за неї не здійснювали, чим порушили свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 7442,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за споживання електричної енергії. Зобов`язання щодо оплати заборгованості відповідачами не виконано, докази оплати рахунків відсутні. На вимоги та пропозиції сплатити вищевказану заборгованість відповідачі не відреагували. У зв`язку з викладеним позивач звернувся за судовим захистом своїх прав. 20 листопада 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.22-23). 18 січня 2021 року Октябрським районним судом м.Полтави винесено заочне рішення, яким вирішено позов задоволено повністю; стягнуто в солідарному порядку з\~ [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі\~7442,42грн., яка утворилася за період з 01 січня 2019 року по 01 листопада 2020 року; вирішено питання щодо судових витрат по справі (а.с.45-47). 15 квітня 2021 року ухвалою суду скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2021 року по справі №554/10560/20 за позовом ТОВ «Полтаваенергозбут» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за користування електроенергією; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.99-100). 05 травня 2021 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 11247,62 грн.; стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн. У заяві зазначено, що після пред`явлення позову, у період з 01.11.2020 року по 31.03.2021 року відповідачі споживали електричну енергію, а оплату за неї не здійснювали, внаслідок чого станом на 01.04.2021 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] заборгованість збільшилась на 3805,20 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.113). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов з урахуванням збільшених позовних вимог підтримала в повному обсязі. Не заперечувала щодо тих обставин, що один із співвласників [PERSON] на даний час не проживає за адресою: [ADDRESS] , за якою виникла заборгованість за користування електроенергією, і що фактичним споживачем послуг є [PERSON] . З урахуванням викладеного, просила задовольнити позовні вимоги в розмірі загальної суми заборгованості, що складає 11247,62 грн. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Колєсніков О.А. у судовому засіданні заперечували проти стягнення заборгованості з [PERSON] з посиланням на положення ст.714 ЦК України, оскільки останній не є споживачем прийнятих ресурсів. Вважали, що у даному випадку позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а існуючу заборгованість потрібно стягнути з фактичного споживача електроенергії [PERSON] , який у свою чергу, не заперечує боргу, оскільки з 2018 року він проживає та відповідно є єдиним споживачем комунальних послуг за вказаною адресою, а тому має зобов`язання щодо їх оплати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі. Додатково зазначив, що дійсно по усній домовленості з іншим співвласником [PERSON] одноосібно фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2018 року та користується комунальними послугами в повному обсязі, крім нього в будинку ніхто не проживає та комунальними послугами не користується. Також просив розглядати справу без його участі (а.с.123). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Установлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , кожному з них на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині будинку (а.с.11). З 01 січня 2019 року [PERSON] та [PERSON] на виконання п.2 та п.7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року приєднались до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Полтаваенергозбут» №1230151197 шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.6.2 Договору та комерційної пропозицією № 8-УП передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами Договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць з першого по останнє число включно. По закінченню розрахункового місяця, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 0 робочих днів від дня отримання рахунку, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом (а.с.6-9, 10). Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01 січня 2019 року по 01 листопада 2020 року стороною відповідача споживалась електрична енергія, однак оплата за неї не здійснювалась, чим порушено зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7442, 42 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5). Крім того, відповідно до наданого під час розгляду справи розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 01.04.2021 року по особовому № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] заборгованість за спожиту електричну енергію збільшилась на 3805,20 грн. та складає 11247,62 грн. (а.с.121). При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених\~ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про постачання електричної енергії, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1\~ст.509 ЦК України)\~\~вимагати сплату грошей за надані послуги.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до\~ст.68 ЖК України,\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги позивача щодо існуючої заборгованості за користування електроенергією в повному обсязі. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3\~ст.13\~ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч.2\~ст.49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором, покладені на нього як споживача, належним чином не виконував, за отримані послуги не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за надану електричну енергію перед ТОВ «Полтаваенергозбут», суд вважає збільшені позовні вимоги такими, що заслуговують на увагу та приходить до висновку, що наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині, що пред`явлені до відповідача [PERSON] , оскільки такі є обґрунтованими і законними, а також підтверджуються як наданими поясненнями, так і письмовими матеріалами справи у їх сукупності та взаємному зв`язку, а тому в даному випадку права та законні інтереси позивача підлягають судовому захисту. Водночас, в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] потрібно відмовити, оскільки останній з 2018 року не проживає за адресою: [ADDRESS] та не є фактичним споживачем відповідних послуг та ресурсів, які надаються позивачем, що було підтверджено протягом розгляду справи. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий бір у розмірі 2270 грн.

Outcome: partial