Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

У лютому 2016р. позивач, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила, до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про зобовязання включити осіб у список квартирного обліку. Обґрунтовуючи свій позов, [PERSON] зазначила, що вона разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] проживає у [INFO]. Вказана квартира належить на праві приватної власності у рівних частках (по 1/3) батькам [PERSON] [PERSON] та [PERSON], а також рідній сестрі [PERSON] [PERSON] Квартира складається з трьох жилих кімнат, в яких крім позивача та її неповнолітнього сина проживають [PERSON] та [PERSON] Житлова площа квартири [ADDRESS] складає 42,5 кв.м. (три кімнати площею: 10,8 кв.м., 14,6 кв.м., 17,1 кв.м.). [PERSON] має право на користування однією з кімнат у вказаній квартирі, наприклад, найменшою площею 10,8 кв.м. Таким чином, для розрахунку забезпеченості житловою площею необхідно брати до уваги площу не 42,5 кв.м., а 31,7 кв.м. Враховуючи проживання 4 осіб у квартирі, припадає по 7,9 кв.м., кожному, що менше, ніж норма забезпеченості житлом по м. Запоріжжю. Крім того, відповідно до положень «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджені постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 [PERSON] та [PERSON] мають бути надані різні кімнати, враховуючи стать та вік дитини. З урахуванням кількості вільних кімнат (2) проживання позивачів та [PERSON] і [PERSON] не виявляється можливим. 29.10.2015 року, враховуючи, що існують усі підстави для прийняття її та неповнолітнього [PERSON] на квартирний облік як осіб, які потребують поліпшення житлових умов, для позачергового надання житлового приміщення, позивач звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із відповідною заявою. Відповідач листом від 17.11.2015 року відмовив у задоволенні заяви [PERSON] Позивач вважає дії районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району незаконними та просить суд зобовязати відповідача включити [PERSON] та [PERSON] до списку квартирного обліку для отримання житла з 29.10.2015 троку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили суд задовольнити позов. Позивач додатково пояснила, що на цей час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають: вона, її неповнолітній син [PERSON] та її батьки [PERSON] та [PERSON] Її сестра - [PERSON] у вказаній квартирі не зареєстрована та не проживає. Порядок користування житловими приміщеннями між позивачем та третіми особами не встановлювався та не визначався. Позивач з неповнолітнім сином та її батьки користуються усіма жилими приміщеннями, які є у квартирі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що дійсно квартира [ADDRESS] належить на праві власності по 1/3 частці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач разом зі своїм неповнолітнім сином та батьками мешкають і зареєстровані за вказаною адресою. [PERSON] у зазначеній квартирі не мешкає та не зареєстрована. Підстави для прийняття її та неповнолітнього [PERSON] на квартирний облік як осіб, які потребують поліпшення житлових умов, для позачергового надання житлового приміщення, на даний час відсутні. Так, житлова площа у розмірі 42,5 кв.м. є не нижчою за рівнем, що визначений законодавством України, тому на кожну особу, яка мешкає у спірній квартирі приходиться по 10,6 кв.м., що значно перевищує мінімальну норму (6 кв.м.). Крім того, спірним є твердження позивача, що вона разом зі своїм неповнолітнім сином не мають у власності житла. Квартира, де проживають [PERSON] та [PERSON] знаходиться у приватній власності батьків та рідної сестри позивачки, а отже відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України відносяться до членів сімї власника (власників) квартири. Згідно ч.3 ст.64 ЖК України якщо позивач та її син перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї та повинні були укласти договір найму з власником житла. У матеріалах справи відсутній договір найму жилого приміщення між позивачем та власником (власниками) квартири [ADDRESS]. Враховуючи, що на квартирний облік беруться громадяни, які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності, тому [PERSON] та [PERSON] не мають права бути прийняти на облік як особи, які потребують поліпшення житлових умов,. Також, нормами чинного законодавства України передбачено, що неізольована кімната, площею 14,6 кв.м., також може бути предметом договору найму, а отже і місцем для проживання. Квартира, де мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складається з 3-х кімнат. Тому, твердження позивача, що остання та її неповнолітній син віком старші 9 років, як особи різної статі проживають в одній кімнаті, а 3-я кімната є неізольованою та не може бути місцем для проживання, не є обґрунтованою та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на обставини, викладені позивачкою, просив суд задовольнити позов, при цьому пояснив суду, що на цей час у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають: вона, її неповнолітній син [PERSON] та її батьки [PERSON] та [PERSON] Її сестра - [PERSON] у вказаній квартирі не зареєстрована та не проживає. Порядок користування житловими приміщеннями між позивачем та третіми особами не встановлювався та не визначався. Позивач з неповнолітнім сином та її батьки користуються усіма жилими приміщеннями, які є у квартирі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed