Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Як підставу позову зазначила, що з 09.11.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння, різних поглядів на життя та ведення господарства, внаслідок чого спільно не проживають. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, проте у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Останнім часом витрати на утримання дитини суттєво збільшилися. Самостійно забезпечити дитину всім необхідним вона не в змозі. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у частці від його доходу у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів, позивач підтримала позов та наполягала на його задоволенні, відповідач визнав позов повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 09.11.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 84 (а.с. 3). Відповідач є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося, через відсутність взаємного порозуміння, різних поглядів на життя та ведення господарства, внаслідок чого спільно не проживають. Дитина проживає з позивачем у [ADDRESS] (а.с. 5) та перебуває на її утриманні. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у [ADDRESS] (а.с. 11), працює водієм у ЦПЗ № 5 (с.м.т. Шевченкове) Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», отримує заробітну плату, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved