Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] року його діда - [PERSON] право на приватизацію та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 400 кв.м, для ведення садівництва в садівничому кооперативі «Берізка» в м. Червонограді Львівської області. Вимоги обґрунтовані тим, що його дідові на підставі рішення виконкому Червоноградської міської ради від 19.02.1998 року № 61 було передано безоплатно у приватну власність вказану вище земельну ділянку. 05.11.2001 року дідом позивача посвідчено заповіт, згідно з яким він усе своє майно, в тому числі й земельну ділянку, заповів позивачу. [INFO] року [PERSON] помер. За життя останній не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та не виготовив на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Звернувшись в нотаріальну контору з метою успадкувати вказану вище земельну ділянку згідно з заповітом, у такому йому було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, згідно з яким право власності спадкодавця було б зареєстроване у встановленому законом порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на думку суду. Заслухавши сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що згідно з Витягом з рішення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 19.02.1998 року № 61 [PERSON], як члену садівничого кооперативу «Берізка», передано у приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку [NUMBER], площею 400 кв.м (а.с. 4). Як видно із заповіту, посвідченого 05.11.2001 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповів позивачеві належну йому на праві приватної власності земельну ділянку [NUMBER], що в садівничому кооперативі «Берізка» (а.с. 6). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 5). За життя державного акта на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] не отримав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. У позовній заяві позивач посилається на те, що він звертався до нотаріуса з метою успадкування земельної ділянки, проте у вчиненні відповідної нотаріальної дії йому було відмовлено, так як відсутній правовстановлюючий документ на неї. Це твердження суд не бере до уваги, оскільки позивачем не подано доказів такого звернення (зареєстрованої у нотаріальній конторі відповідної заяви, копії постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Аналіз наведених норм свідчить, що визнання того чи іншого права за спадкоємцем у зв'язку із спадкуванням можливе лише за наявності такого права у спадкодавця. Оскільки позивачем не подано суду жодного доказу, який би свідчив про право [PERSON] на приватизацію земельної ділянки [NUMBER] ([NUMBER]), площею 400 кв.м, для ведення садівництва, що знаходиться у садівничому кооперативі «Берізка», та отримання свідоцтва про право власності на неї, позовні вимоги є необґрунтовані. Позивачем не доведено й те, що спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації, а саме по собі рішеннявиконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 19.02.1998 року № 61, яким спадкодавцюпередано у приватну власність вищезазначену земельну ділянку, про таке не свідчить. Як на підставу позову позивач посилається на абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, відповідно до якого рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Проте з витягу з рішеннявиконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 19.02.1998 року № 61 не видно та позивачем не подано суду жодних доказів, які б підтвердили те, що передача [PERSON] спірної земельної ділянкиу приватну власність була безоплатною та щозазначене рішення прийняте відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Разом з тим обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права чи інтересу не відповідає способу, визначеному законом, згідно з яким за наявності указаних у ньому умов, зокрема, спадкоємці мають право на виготовлення та видачу їм державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed