Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними: її довіреність, посвідчену нотаріально 01.09.2012р., на уповноваження [PERSON] оформити права на земельну ділянку, на розпорядження, володіння та користування належною їй часткою домоволодіння по [ADDRESS] в м.Миколаєві, та договір від її імені, посвідчений нотаріально 19.12.2012р., про дарування нею вказаного житла [PERSON], посилаючись в обґрунтування вимог на те, що вказані правочини були вчинені під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, оскільки у серпні 2012р. її донька [PERSON] у важкому стані потрапила до лікарні, де перенесла операцію, тривалий час лікувалася, тому вона як інвалід 1 групи в обмін на матеріальну допомогу їй та дочці була вимушена погодитися на відчуження своєї власності племінниці [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідачі - проти позову заперечили, стверджуючи, що з їх сторони ніякого тиску на позивача чи примусових заходів щодо скорішого оформлення довіреності не здійснювалося; позивачка неодноразово висловлювала бажання подарувати своє житло [PERSON], яка постійно здійснювала догляд за позивачем, оскільки її рідна донька цього не робила; на чергову пропозицію позивача переоформити власність у вересні 2012р. вони погодилися, та були оформлені спірні правочини. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 01.09.2012р. [PERSON] на підставі усного договору доручення уповноважила відповідача [PERSON] на розпорядження від її імені, зокрема на дарування [PERSON], 1/5 частки домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] в м.Миколаєві. Довіреність про це складена в письмовій формі та посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.86). 19.12.2012р. [PERSON], діючи на підставі вказаної довіреності, оформив дарування від імені позивача [PERSON] відповідачу [PERSON] 1/5 частки вказаного домоволодіння. Договір про це складено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.84). Встановлено, що на момент укладання правочину позивач проживала сама та, будучи людиною похилого віку (67 років), інвалідом 1 групи, потребувала за станом здоров'я постійного стороннього догляду. Допомога по догляду надавалася позивачу відділенням Заводського району міського територіального центру соціального обслуговування (а.с.112-113). Також, певну допомогу позивач отримувала від родичів: в більшій частині - від племінниці [PERSON], в меншій - від інших, - про що свідчили суду свідки: [PERSON].(сусідка позивача), [PERSON].(брат позивача, батько відповідача [PERSON].), [PERSON] (соціальний працівник), [PERSON].(лікуючий лікар), [PERSON] (бувша невістка позивача). Встановлено, що 20.08.2012р. дочка позивача [PERSON] у критичному стані з підозрою на тяжку хворобу була терміново госпіталізована до лікарні, де була прооперована та знаходилася на лікуванні тривалий час (а.с.9-10). Витрати на лікування [PERSON] понесла відповідач [PERSON], про що свідчили суду сторони та підтвердила свідок [PERSON] З тверджень позивача, тяжка хвороба дочки та особистий безпомічний стан змусили її прийняти запропоновану [PERSON] допомогу на лікування дочки за умови оформлення довіреності на дарування свого житла. Відповідно до положень ч.1ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 ЦК України. Наведені положення ст.203 ЦК України встановлюють, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.233 ЦК України правочин визнається недійсним, якщо вчинений особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного суду України (п.23 постанови №9 від 06.11.2009р.) тяжкою обставиною може бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів. Виходячи з наведених правових норм та сукупності встановлених фактичних обставин у справі (оформлення правочину позивачем-інвалідом під час тяжкої хвороби дочки, знаходження останньої у лікарні та необхідність витрат на її лікування, надання допомоги у цьому відповідачами та обіцянки здійснення догляду за позивачем), суд дійшов висновку, що спірний правочин на уповноваження на безоплатну передачу власності на єдине своє житло є укладеним на вкрай невигідних умовах під впливом зазначених тяжких обставин та не відповідав внутрішньої волі позивача (передача майна в обмін на допомогу та догляд), а тому довіреність слід визнати недійсною. Як наслідок недійсності довіреності, в силу відсутності вільного волевиявлення позивача на укладення договору на безоплатну передачу власності, даний правочин є таким, що не відповідає вимогам цивільного законодавства, а тому договір дарування також підлягає визнанню недійсним. Доказів, які б спростовували викладені факти, не надано, за такого наведені відповідачами доводи про безпідставність вимог є непереконливими. Крім того, суд вважає, що підстав для відмови в позові через пропуск строку позовної давності не має, так як пропуск строку, враховуючи безпомічний стан позивача та факт оформлення дарування без її участі, має місце з поважних причин та недійсність дарування є наслідком недійсності повноважень представника дарувальника. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved