Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У лютому 2019 року заявник [PERSON] звернулась до суду із скаргою у якій просить визнати дії приватного виконавця Трофименко М.М. щодо передачі на реалізацію житлової квартири [ADDRESS] неправомірними, зобов`язати останнього усунути порушення порядку реалізації майна боржника шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме житлової квартири [ADDRESS] , на публічних торгах через ДП «СЕТАМ»; встановлення порядку (черговості) реалізації арештованого майна відповідно до вимог ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження». Скаргу заявник обґрунтовує тим, що приватним виконавцем на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01.02.2011 року у справі № 2-931/11 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, був виданий виконавчий лист. Дата видачі виконавчого листа 18.05.2011 року. 09.11.2018 року приватним виконавцем Трофименко М.М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири двокімнатної, загальною площею 67,9 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. 07.12.2018 року Приватним виконавцем Трофименко М.М., було подано заявку за № 1 на реалізацію арештованого майна Державному підприємству «СЕТАМ» Філії у м. Києві та Київській області. Заявник зазначає, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу. Заявник зазначає, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано та фактично проживають дві особи, [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] [INFO]. За результатом звернення [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо захисту житлових прав малолітньої дитини було отримано відповідь про те, що станом на 01.02.2019 року дозвіл органів опіки та піклування щодо вчинення будь-якого правочину, в тому числі реалізації через електронні торги, стосовно квартири [ADDRESS] не надавався. Заявник зауважує, що матеріали виконавчого провадження № 57478726 взагалі не містять документів, щодо намагань Приватного виконавця Трофименко М.М. встановити коло осіб зареєстрованих у вищевказаній квартирі, та отримання відповідних дозволів на її реалізацію. Також заявник вказує, що матеріали виконавчого провадження № 57478726 не містять документів, щодо дотримання Приватним виконавцем Трофименко М.М. порядку звернення стягнення на майно боржника визначеного ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, заявник звертає увагу, що 03 червня 2014 року прийнято Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким запроваджено мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, а саме: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-ІУ, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно: загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Отже, заявник вважає, що передаючи на реалізацію житлову квартиру [ADDRESS] , Приватний виконавець Трофименко М .М. визначив, що вищезазначений Мораторій на вказану житлову квартиру не розповсюджується, оскільки боржник володіє іншим нерухомим майном (будинком). Проте, приватним виконавцем не враховано, що дія мораторію можлива на наявності певних умов, зокрема наявність у боржника іншого нерухомого житлового майна. Вказаний будинок хоча і зазначений в реєстрі речових прав як «житловий», до фактичного проживання не придатний. Також заявник зазначає про те, що всупереч зазначеній у заяві ПАТ «Укргазбанку» про відкриття виконавчого провадження адресі [PERSON] ( [ADDRESS] ), Приватним виконавцем Трофименко М.М. усі документи виконавчого провадження були адресовані [PERSON] лише на адресу [ADDRESS] . За цією адресою скаржниця не проживає з 2011 року. Жодного поштового повідомлення про направлення чи поштового повідомлення про вручення документів [PERSON] матеріали виконавчого провадження не містять. Таким чином, остання не була належним чином повідомлена про факт відкриття ВП про вчинені приватним виконавцем дії. За таких обставин, заявник вважає, що дії Приватного виконавця Трофименко М.М. щодо передачі на реалізацію житлової квартири [ADDRESS] є передчасними та незаконними. У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про причини неявки не повідомив, про час, місце та дату розгляду повідомлявся належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу Київської області - Трофименко Михайло Михайлович в судове засідання не з`явився, подав суду відзив, у якому заперечує проти задоволення зави з підстав викладених у ньому. Представник ПАТ «Укргазбанк» у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на скаргу, проти задоволення скарги заперечують у повному обсязі, вважають дії приватного виконавця Трофименко М.М. законними. Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2018 року приватним виконавцем Трофименко М.М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири двокімнатної, загальною площею 67,9 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві приватної власності. 07.12.2018 року Приватним виконавцем Трофименко М.М., було подано заявку за № 1 на реалізацію арештованого майна Державному підприємству «СЕТАМ» Філії у м. Києві та Київській області. За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Зі змісту ст. ст. 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусова реалізація майна за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду. Згідно п. 1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. За ч. 5 ст. 177 Сімейного кодексу України однією з підстав відмови органу опіки і піклування у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини є обставина, яка свідчить про те, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Аналіз вищевказаної статті дає підстави для висновку про те, що попередня згода органу опіки та піклування потребується на здійснення правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти. У даному випадку, має місце реалізація арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості. Крім того, положеннями ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із ч. 7 цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з Урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». При цьому, ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом Україйи «Про іпотеку» не передбачено отримання дозволу органу опіки та піклування для примусової реалізації предмета іпотеки. Таким чином, положення Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-54цс16 та від 16 листопада 2016 року у справі №466/7467/15-ц. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, квартира [ADDRESS] є іпотечним майном у відповідності до договору іпотеки від 31.07.2008 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Заєць І.О., іпотекодердателем якої є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк». Таким чином, приватний виконавець Трофименко М.М.,

Outcome: dismissed