Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» (далі ТОВ «Комфі Трейд»),мотивуючи вимоги тим,що 23 січня 2014 року придбала у відповідача холодильник марки «Веко» серії CS 334022, заводський № [NUMBER], гарантійний строк, визначений програмою розширеного сервісу - п*ять років . Вартість холодильника складає 3 604,29 грн. У жовтні 2016 року холодильник зламався та позивач звернулась до сервісного центру. Відповідно до акта оцінки технічного стану від 26 жовтня 2016 року № 50521, складеного спеціалістом ПП «Коліс-Сервіс», за результати огляду холодильника не холодить холодильна камера , витік в запіненій частини, здуття платика, виріб по гарантії виробника не обслуговується, ремонт по ПРС неможливий.Оскільки на холодильник була встановлена гарантія, строк якої не закінчився , відповідальність за виявлені недоліки повинен нести відповідач, однак останній відмовляється провести заміну холодильника. Просила суд зобов*язати відповідача здійснити заміну придбаного нею холодильника марки «Веко» серії CS 334022, заводський № [NUMBER], на аналогічний холодильник належної якості, судові витрати покласти на відповідача. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 червня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Зобов*язано ТОВ «Комфі Трейд» здійснити [PERSON] заміну холодильника марки «Веко» серії CS 334022, заводський № [NUMBER], на аналогічний холодильник належної якості, а у разі відсутності такої можливості, на такий самий товар іншої моделі. Стягнуто з ТОВ « Комфі Трейд» судовий збір у розмірі 640 грн. В апеляційній скарзі представник ТОВ « Комфі Трейд» - [PERSON] просить рішення суду скасувати , ухвалити нове про відмову в задоволенні позову з тих підстав ,що судом першої інстанції неповно з*ясовано обставини ,що мають значення для справи ,висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права .В обгрунтування доводів зазначила,що оскільки гарантійний строк на товар позивача закінчився, норми абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані, умовами укладеного позивачем договору про надання послуг розширеного сервісу не передбачена заміна товару, а передбачена компенсація сплачених за товар грошових коштів та відмовляючи в задоволенні заяви [PERSON] про заміну товару, відповідачем не було порушено право позивача та зобовязання за публічним договором. У судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] та її представник [PERSON] просили апеляційну скаргу відхилити , рішення суду залишити без змін. У судове засідання апеляційного суду представник ТОВ « Комфі Трейд» не з*явився,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи . Представник відповідача ,що діє на підставі довіреності [PERSON] , надала суду заяву про можливість розгляду справи за відсутністю представника ( а.с.120-122,123). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз*ясненням Пленуму Верховного Суду України ,що міститься в п.2. постанови « Про судове рішення у цивільній справі « № 14 від 18 грудня 2009 року , рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права,що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України , а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права ). Обгрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються ,як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами,які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість,або обставин,що не підлягають доказуванню,а також,якщо рішення містить вичерпні висновки суду,що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам,які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції, посилаючись на п.п.2,3 ч.1 ст.8 Закону України » Про захист прав споживачів»,зазначив про те,що страховий сертифікат дійсний з 23 січня 2014 року по 23 січня 2018 року. Продавець не спростував доводів позивача щодо наявних недоліків товару. Виявлення дефекту товару ,має усунути відповідач ,як продавець і саме у спосіб визначений позивачем заміну товару холодильника з нижньою морозильною камерою «Веко» серії CS 334022 на аналогічний . Судом відхилені доводи відповідача про те, що між сторонами діє публічний договір про надання послуг розширеного сервісу, яким визначено лише право на отримання вартості холодильника, оскільки із долученого до справи службового документу, в якому викладено умови комплексного договору добровільного страхування майна та відповідальності № 222.230141500403054279 від 23 січня 2014 року не вбачається, що страхувальник своїм підписом підтвердив факт ознайомлення із Правилами на сайті http://service.сomfy.ua та відповідно погодився з ними . Правила, на які посилається відповідач, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 23 січня 2014 року. Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного . Відповідно до ст.3 ЦПК України ,кожна сторона має право у порядку,встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України передбачає,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязання, у тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). На споживача покладається обовязок лише довести наявність дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліку товару, покладений на продавця. Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону «Про захист прав споживачів» (далі Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця) споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця (виробника ) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, а також вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Отже умовою застосування правил цієї норми є виявлення істотного недоліку товару протягом гарантійного строку на даний вид товару. Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону гарантійний строк це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання щодо здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або на етикетці чи в будь-якому іншому документі, що додається до продукції (частина 2 статті 7 Закону). Аналогічно вирішують питання щодо гарантій якості товару, обчислення гарантійного строку та правових наслідків продажу товару неналежної якості і загальні норми цивільного законодавства статті 675, 676 та 678 ЦК. Умови та порядок проведення гарантійного обслуговування і ремонту також визначається і Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженим Постановою КМУ від 11 квітня 2002 року №506 з наступними змінами та доповненнями ( далі Порядок). Пуктом 6 Порядку встановлено, що закінчення гарантійного терміну означає вичерпання дії гарантійних зобов'язань виробника (продавця, виконавця). З касового чеку № 11220 від 23 січня 2014 року на суму 3 604,29 грн. вбачається, що 23 січня 2014 року [PERSON] придбала у ТОВ « Комфі Трейд « холодильник марки «Веко» серії CS 334022, заводський № [NUMBER] вартістю 2699 грн. та додатково сплатила на надані послуги розширеного сервісу та приєдналась до умов публічного договору без його підписання на період до 23 січня 2018 року ,про що свідчить оформлення сертифікату № 2134012315004054047,уклала комплексний договір добровільного страхування майна та відповідальності № 222. 230141500403054279 строком дії до 23 січня 2015 року та комплексний договір добровільного страхування фінансових ризиків № 209.230141500458054279 строком дії до 27 липня 2014 року (а.с.5). За гарантійним талоном для холодильників (а.с.116) гарантійний період складає два роки. Публічним договором передбачено перелік послуг ,які додатково надаються покупцеві сервіс-провайдером ,в тому числі проведення ремонту після закінчення гарантійного строку виробника ,та зазначено,що у разі ,якщо ремонт зробити неможливо,клієнт отримує компенсацію коштів за товар в розмірі його вартості за чеком (абз.4 п.1.1). Пунктом 8.1. Публічного договору передбачено, що зобов*язання сервіс-провайдера ТОВ «Технобуд « не є гарантійними зобов*язаннями виробника чи продавця (а.с. 29-31). 26 жовтня 2016 року актом № 50512 сервісної служби ПП «Коліс-Сервіс» встановлено, що не холодить холодильна камера , витік в запіненій частини, здуття платика, виріб по гарантії виробника не обслуговується, ремонт по ПРС неможливий (а.с. 28). 14 листопада 2016 року позивач звернулася до ТОВ « Комфі Трейд « магазину «Комфі» із заявою про заміну товару на аналогічний у зв*язку з неможливістю проведення ремонту її товару за програмою розширеного сервісу ,посилаючись на акт оцінки технічного стану № 50512 від 26 жовтня 2016 року ,виданий сервісним центром « Коліс-Сервіс» (а.с. 25). 09 грудня 2016 року відповідачем [PERSON] надана відповідь № 4805 п-03/07 з посиланням на умови публічного договору про надання послуг розширеного сервіс,з обгрунтуванням неможливості задоволення вимог про заміну товару та з пропозицією повернення позивачу сплачених за товар грошових коштів,на умовах передбачених публічним договором (а.с. 26-27). Звертаючись до суду з позовом ,позивач посилаючись на норми абз.2 ч.1 ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів « просив зобов*язати відповідача здійснити заміну придбаного нею холодильника марки «Веко» серії CS 334022, заводський № [NUMBER], на аналогічний холодильник належної якості. Зміст абз.2 ч.1 ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів « свідчить, що споживач набуває права на заміну товару виключно у разі виявлення у товарі істотних недоліків і виключно, якщо такі недоліки були виявлені протягом встановленого гарантійного строку . Як вбачається з матеріалів справи гарантійний строк на товар холодильник «Веко» серії CS 334022, арт. [NUMBER], заводський № [NUMBER] встановлений виробником товару, зазначений у супровідній документації на товар та становив два роки з моменту продажу/передачі товару споживачу (а.с.116). Тобто, судом апеляційної інстанції встановлено ,що гарантійний строк на холодильник закінчився 23 січня 2016 року ,що означає закінчення обов*язків продавця по задоволенню вимог покупця на заміну товару,передбаченого абз.2 ч.1 ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів». Доводи позивача ,про встановлення програмою розширеного сервіса гарантійного строку п*ять років не є слушними . Оскільки ,гарантійний строк визначається виробником товару та зазначається у супровідних документах на товар . Крім того,такий строк не може бути визначений умовами публічного договору про надання послуг розширеного сервісу та умовами публічного договору регулюються відносини ,що виникли після закінчення гарантійного строку на товар. Програма розширеного сервісу на побутову техніку ,пропонувалася ТОВ « Комфі Трейд», як публічний договір , від імені ТОВ « Технобум «,який виступав сервіс-провайдером по договору та програма передбачала усунення дефектів товару ,що виникли внаслідок невиробничого недоліку та/або природнього зносу ,що виникли після закінчення гарантійного терміну на товар. Відповідно до ч.1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір ,в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов*язок здійснювати продаж товарів ,виконання робіт або надання послуг кожному ,хто до неї звернеться (роздрібна торгівля ,перевезення транспортом загального користування ,послуги зв*язку ,медичне,готельне ,банківське обслуговування тощо ). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів ,крім тих, кому за законом надані відповідні пільги . Публічний договір є змішаним договором та включає в себе елементи договору приєднання ,публічного договору ,порядок укладання якого викладений у ст.642 ЦК України. Відповідно до розділу 6 Договору ,договір та його умови вважаються офертою сервіс-провайдера і укладається шляхом акцепту клієнтом публічної оферти ,що містить в собі всі істотні умови договору ,без підписання його сторонами . Моментом акцепту публічної оферти вважається момент укладання цього договору ,а факт акцепту підтверджується оплатою клієнтом вартості послуг розширеного сервісу. Договір ,укладений клієнтом за допомогою акцепту публічної оферти,має юридичну чинність у відповідності за ст.642 ЦК і є рівносильним договором, підписаним сервіс-провайдером та клієнтом . Публічний договір програми розширеного сервісу є відкритою та доступною інформацією і кожен покупець має можливість ознайомитись з умовами цього договору на інтернет-сторінці за адресою : http://service.сomfy.ua/ serv-prs.html та або у кутку споживача в кожному магазині «Комфі» . Таким чином ,Публічний договір про надання послуг розширеного сервісу є цілком законною формою договору ,укладання якого повністю відповідає нормам цивільного законодавства та не потребує підписання сторонами . Згідно зазначеного у фіскальному чеку на покупку товару публічний договір з позивачем укладено на 4 роки ,тобто строк дії сертифікату № 2134012315004054047 на послуги розширеного сервісу становив до 23 січня 2018 року . Сплативши послуги розширеного сервісу 23 січня 2014 року, [PERSON] приєдналась до умов Публічного договору без його підписання відповідно до статей 633, 634 ЦК та пунктів 6.1, 6.4 Публічного договору . Гарантійний строк на товар ,визначений виробником товару - два роки закінчився 23 січня 2016 року ,після чого до товару застосовувалися умови програми розширеного сервісу із строком дії до 23 січня 2018 року , які не є гарантією виробника . До позовної заяви позивачем надано акт оцінки технічного стану товару № 50512 від 26 жовтня 2016 року ,який складено після закінчення гарантійного строку на товар та в межах дії публічного договору про надання послуг розширеного сервісу . Згідно викладеного в акті спеціалістами сервісного центру додатково підтверджено ,що товар позивача по гарантії виробника не обслуговується та ремонт товару за програмою розширеного сервісу неможливий . Згідно умов Публічного договору ,сервіс-провайдер звільняється від обов*язку здійснити ремонт товару за наявності механічних пошкоджень ,експлуатації товару з порушенням правил експлуатації або наявності ознак спроб самостійного ремонту та/або ремонту товару третіми особами ,згоду на здійснення ремонту якими сервіс-провайдер не надав. Ремонт товару не розповсюджується на витратні матеріали . Публічним договором передбачено перелік послуг, які додатково надаються покупцеві сервіс-провайдером, в тому числі проведення ремонту після закінчення гарантійного строку виробника, та зазначено, що у разі, якщо ремонт зробити неможливо, клієнт отримує компенсацію коштів за товар в розмірі його вартості за чеком ( абзац 4 пункту 1.1). Про що ,позивача було проінформовано та запропоновано здійснити повернення грошових коштів ,згідно викладених умов договору ,проте позивач відмовилась. Пунктом 8.1 Публічного договору передбачено, що зобов'язання сервіс-провайдера (ТОВ «Технобум») не є гарантійними зобов*язаннями виробника чи продавця. 26 жовтня 2016 року сервісною службою ПП «Коліс-Сервіс» виявлено дефект холодильної камери холодильника та визначена неможливість проведення ремонту . Встановлені обставини свідчать про те,що з часу придбання товару 23 січня 2014 року між ТОВ « Комфі Трейд» ,як продавцем ,та [PERSON] ,як покупцем ,виникли правовідносини з гарантії якості товару протягом строку ,визначеного виробником (гарантійного строку ) ,який для холодильника складає два роки. Закінчення гарантійного строку 23 січня 2016 року означає і закінчення обов*язків продавця по задоволенню вимог покупця ,в тому числі і права на заміну товару,передбаченого абз.2 ч.1 ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів». Водночас, з 23 січня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «Технобум», як сервіс-провайдером, виникли правовідносини щодо розширеного сервісу, зміст яких визначається публічним договором. Строк дії цих правовідносин до 23 січня 2018 року. ТОВ «Комфі Трейд» не є стороною правовідносин з розширеного сервісу та не набуває будь-яких обов*язків, в тому числі і обов*язку обміняти неякісний товар, протягом дії публічного договору. Такого обов* язку не має і сервіс-провайдер (пункт 1.1 Публічного договору). Доводи заперечень позивача,про те,що згідно програми розширеного сервісу гарантійний строк на виріб було встановлено тривалістю п*ять років з дня придбання товару,тобто до 23 січня 2019 року спростовується дослідженими матеріалами справи (сертифікат № 2134012315004054047 дійсний у період з 23 січня 2014 року по 23 січня 2018 року) та пов*язаний з помилковою оцінкою правовідносин ,які виникли між сторонами та окремо між [PERSON] і ТОВ «Технобум» (а.с.5) . Гарантійний строк, який надає виробник товару і в межах якого за якість товару відповідає продавець, не може бути змінений публічним договором, укладеним між покупцем та сервіс-провадером. Зміст рекламного буклету програми розширеного сервісу ,наданий позивачем , не може бути достатньою підставою для виникнення тих прав та обов*язків, які не передбачені публічним договором, а тим більш обов*язків третіх осіб (продавця) (а.с. 9). Не має правового значення і посилання позивача на те, що оскільки [PERSON] послуги розширеного сервісу оплачувала в магазині, то і правовідносини щодо розширеного сервісу виникли між сторонами . Приймаючи оплату за такі послуги та оформлюючи відповідні документи ТОВ «Комфі Трейд» діяв за дорученням та в інтересах ТОВ «Технобум» (а.с. 29). Таким чином,на підставі належним чином оцінених доказів,наданих сторонами,з урахуванням заперечень сторін, апеляційний суд вважає встановленим, що у разі виявлення виробничого недоліку товару поза межами гарантійного строку, незалежно від дії публічного договору, покупець не набуває права на ті вимоги за абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону, які не передбачені публічним договором. Враховуючи викладене ,апеляційний суд вважає,що вимоги позивача є необґрунтованими та правові підстави для задоволення позову відсутні,тому,рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в порядку ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Комфі Трейд» про захист прав споживачів. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Відповідно до розяснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір « не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору ,то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України ,наприклад статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII» Про захист прав споживачів» . За подання до суду апеляційної скарги на рішення від 21 червня 2017 року ТОВ « Комфі Трейд» сплачена сума судового збору у розмірі 704 грн.(а.с. 65,77),яка у зв*язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та відповідно вимог ст.22 Закону України « Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.88 ЦПК України,компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України .

Outcome: dismissed