Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

У позовній заяві вказано, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У даній квартирі разом з ним зареєстрований відповідач [PERSON], який протягом останнього року проживає в іншому місці та його фактичне місце проживання невідоме. У квартирі відсутні будь-які речі, які належать відповідачу. Самостійно у добровільному порядку з реєстрації [PERSON] не знявся, у зв'язку з чим позивач не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі. [PERSON] у квартирі не проживає більше року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті. Тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. З'явитись у судове засідання не має змоги, у зв'язку з тим, що знаходиться за межами України, а саме у Сполучених Штатах Америки. За адресою: [ADDRESS] не проживає з 2013 року. Представник третьої особи - Василівська міська рада Запорізької області у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі на розсуд суду відповідно до норм діючого чинного законодавства. Суд, враховуючи думку учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача 20 років. Син [PERSON] - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше 10 років. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача з 1999 року. [PERSON] виїхав з матір'ю за кордон. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості № 42 від 07 серпня 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до копії технічного паспорту, складеного у Мелітопольському міжміському бюро технічної інвентаризації обласного житлово-комунального управління виконавчого комітету Запорізької обласної Ради народних депутатів станом на 02.04.1993 р., власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с. 7-8). Той факт, що відповідач [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [ADDRESS], протягом останнього року і більше у м. Василівка не з'являвся, підтверджується актом обстеження по факту проживання від 21 червня 2016 року, складеним секретарем Василівської міської ради Запорізької області [PERSON], у присутності сусідів: [PERSON] та [PERSON], підписаний депутатом Василівської міської ради Запорізької області [PERSON] (а.с. 9). Не зняття з реєстрації відповідача [PERSON] порушує майнові права позивача, оскільки він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб, що підтверджується копіями квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17-35). Відповідач [PERSON] вибув з належної позивачу квартири за власним бажанням, не користуються нею тривалий час, а тому має бути визнаний такою особою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається у п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або 107 ЖК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], без поважних причин, не мешкає у житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS] Запорізької області протягом останнього року, тобто більше ніж шість місяців, а у відповідності до ст. 71,72 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем на протязі шести місяців, а особи, які відсутні у житловому приміщенні понад встановлені строки, можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved