Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільської міської ради про визначення [PERSON] , додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю в один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, який належав останній на праві приватної власності. Оскільки інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно після смерті матері не було, позивач не поспішав звертатися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як на день її смерті проживав разом з нею та вважав себе таким, що прийняв спадщину, хоча і був зареєстрований за іншою адресою. Вже понад п`ять років та до теперішнього часу позивач проживає в цьому будинку, користується ним, слідкує за його станом. 06 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Добропільського нотаріального округу Донецької області з заявою про прийняття спадщини, однак 11 грудня 2018 року отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через пропущення ним встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини, в якій було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування. У червні 2019 року він звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та ухвалою суду від 24 січня 2019 року заяву було залишено без розгляду та рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки, до суду не звертався. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 13 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.7) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 1955 року міськ.РАЦС м. Добропілля (а.с.6), позивач [PERSON] доводиться померлій сином. Згідно з довідкою голови квартального комітету від 06 червня 2019 року (а.с.22) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17 грудня 2018 року (а.с.23-24) з 2013 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] до дня її смерті і продовжує проживати до сьогоднішнього дня за адресою [ADDRESS] , хоча і зареєстрований за іншою адресою. (а.с.22-24) За життя спадкодавиці належав житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 серпня 1995 року. (а.с.8-9) З заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , позивач звернувся до Приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. 06 грудня 2018 року. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 грудня 2018 року, приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного терміну подання заяви про прийняття спадщини (а.с.21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов`язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) За приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Нормами ст. 1270 ЦК України, встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичні обставини. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, оскільки є сином померлої [PERSON] . Інших спадкоємців у померлої судом не встановлено, що підтверджується копією спадкової справи № 332/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Однак, звертаючись до суду із даним позовом, [PERSON] не надав суду жодного доказу про те, що пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог. Крім того, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від14 вересня 2016 року,якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Даний висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 червня 2018 у справі № 592/9058/17-ц. З огляду на наведені вище обґрунтування, враховуючи, що в порушення вимог ст. 1270 ЦК України позивач в шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори та понад 4 роки не реалізовував своє право на звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed