Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до позичальника [PERSON] про стягнення 180 900,17 Доларів США заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказували на те, що 25.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назва якого змінена на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014-380-КЖ за яким останній отримав цільовий кредит на фінансування будівництва (інвестування) квартири у розмірі 289 936 Доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 24.10.2022 року. 06.05.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору за якою сторонни узгодили право на дострокове погашення кредиту (частини кредиту) без сплати комісій, але за умови письмового попередження кредитора про свої наміри. Також, передбачено порядок дострокового погашення нарахованих відсотків за час фактичного користування кредитом. Інші умови залишено без змін та підтверджено за ними свої зобов`язання. [PERSON] отримав кошти, при цьому згодом припинив виконувати взяті на себе зобов`язання по сплаті відсотків та внесення чергових платежів. Заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків, відповідно до розрахунку станом на 03.04.2015 року становить 180 900,17 Доларів США. Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» просило про стягнення з [PERSON] існуючої заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Представники ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити вимоги банку з підстав викладених у позовній заяві. [PERSON] і представник відповідача просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в позові вказуючи на зміну строку виконання зобов`язань і можливість позичальнику звернутися до суду за захистом порушеного права лише до 11.09.2013 року, тобто протягом 3 (трьох) років з 11.06.2010 року від дати коли позивач міг дізнатися про порушення умов виконання зобов`язань позичальником + 90 (дев`яносто) календарних днів. Суд, заслухавши пояснення представників ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] і представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 25.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №014-380-КЖ. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] цільовий кредит на фінансування будівництва (інвестування чотирикімнатної квартири [ADDRESS] секція 1, поверх 8, житловий комплекс «ОАЗІС», загальною проектною пл. 141, 57 кв.м., житловою пл. 74, 49 кв.м., згідно договору про участь у ФФБ «Столиця»-4 виду А №фк01341032 від 28.09.2007 року) у сумі 289 936 Доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 24.10.2022 року. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту містяться в додатку №1 до Договору та доведено до відома позичальника. При цьому, наступний порядок погашення суми заборгованості із зазначенням часу та розміру щомісячних платежів чітко визначені в п.1.1.1 Договору. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кошти в іноземній валюті у розмірі 289 936 Доларів США, що підтверджується, крім іншого, заявою на отримання кредиту та не заперечувалося відповідачем. В забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , зі згоди дружини [PERSON] , 25.10.2007 року укладено іпотечний договір №014-389-ЗЖ за умовами якого іпотекодавець передав у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту №014-380-КЖ від 25.10.2007 року майнові права на незакінчену будівництвом квартиру [ADDRESS] , поверх 8, житловий комплекс «ОАЗІС». 06.05.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору за якою сторонни узгодили право на дострокове погашення кредиту (частини кредиту) без сплати комісій, але за умови письмового попередження кредитора про свої наміри. Також, передбачено порядок дострокового погашення нарахованих відсотків за час фактичного користування кредитом. Інші умови залишено без змін та підтверджено за ними свої зобов`язання. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] припинив виконувати взяті на себе зобов`язання належним чином. Згідно наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 03.04.2015 року складає 180 900, 17 Доларів США з яких: заборгованість за договором кредиту у розмірі 155 257,31 Доларів США та сума заборгованості за відсотками у розмірі 25 642,86 доларів США. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до позичальника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором мають право на існування. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до підпункту 3.3.7, п 3.3, ст. 3 Договору позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за використання кредиту і порядку визначеному п. 2.4 цього Договору. Підпункт 3.3.8, п. 3.3, ст. 3 Договору зазначає, що позичальник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час їх використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору. З п.4.5, ст. 4 кредитного Договору вбачається, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього Договору, протягом більше 90 (дев`яносто) календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). За п. 7.4 ст. 7 кредитного Договору у разі настання обставин, визначених п.п.3.2.2 ., 4.4., 4.5., 5.4 цього договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Заперечуючи проти позову та ініціюючи питання застосування наслідків спливу строку позовної давності відповідач вказував, що перестав належно виконувати свої обов`язки у частині внесення передбаченого п.п. 1.1.1, п.1.1., ст. 1 кредитного Договору платежу, ще 10.06.2010 року. Порядок погашення суми заборгованості із зазначенням часу та розміру щомісячних платежів чітко визначені в п.1.1.1 Договору. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту містяться в Додатку №1 до договору. З розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] вбачається, що останнім 10.06.2010 року достроково було внесено в рахунок погашення заборгованості за кредитом 83 588.44 (у валюті кредиту) та в рахунок погашення відсотків 16 411.56 (у валюті кредиту), що значно перевищило суму щомісячного платежу визначеного порядком погашення заборгованості. П.2.5 ст. 2 кредитного Договору визначає порядок та послідовність погашення заборгованості позичальника за цим договром згідно якого: першопочатково погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за кредитом; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; інші щтрафні санкції. У відповідності до таблиці погашення нарахованих відсотків позичальника [PERSON] до 23.01.2014 року продовжував сплачувати кошти в погашення кредиту, більше того, періодично з платежами, які значно перевищували суму щомісячного платежу визначеного порядком погашення заборгованості. Ч.1, ч.5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому, ст. 264 ЦК України вказує, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, на думку суду, періодична оплата позичальником коштів, що значно перевищувала розмір щомісячних платежів визначених порядком погашення заборгованості свідчить про визнання [PERSON] свого боргу та переривання перебігу позовної давності. З штампу вхідної кореспонденції та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оболонського районного суду м. Києва вбачається, що позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості з [PERSON] подана до суду 02.02.2017 року, тобто з урахуванням часу останньої оплати заборгованості, п.4.5, ст. 4 кредитного Договору та положень ст. 264 ЦК України в межах строку, встановленого ст.257 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк». Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України з врахуванням суми сплаченого позивачем судового збору у відповідності до Платіжного доручення №0000370775 від 16.11.2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved