Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

у лютому 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з [PERSON] ([INFO], ОРНКПП [NUMBER]) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 11436 (одинадцять тисяч чотириста тридцять шість гривень) 20 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1762 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16.05.2016 приблизно о 18 год. 35 хв. відповідач керуючи транспортним засобом «Volkswagen» р.н. [NUMBER], допустив зіткнення з транспортним засобом «Ford» р.н. [NUMBER] в результаті чого було пошкоджено вказані транспортні засоби, оскільки автомобіль потерпілої особи був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», їй було нараховано страхове відшкодування у розмірі 11436 грн 20 коп., тому у відповідача виникло право регресної вимоги до відповідача. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 45). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 16.05.2016 о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Multivan», державний номерний знак [NUMBER], який належать йому на праві власності, та рухаючись по вул. Малинській, 18 у м. Києві, під час руху заднім ходом, не забезпечив безпеку руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Ford Fusion», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено штраф (а.с. 35). Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 01.02.2012 серія АА№107533 із встановленим лімітом у розмірі 50000 грн 00 коп., який дійсний з 15.05.2016 по 14.05.2017 (а.с. 24-26). [PERSON], як потерпіла сторона 17.05.2016 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку (а.с. 27, 28), а також подав заяву про страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Ford» р.н. [NUMBER] (а.с. 30). На підставі рахунку №ККК00002591/КСС00001373 від 17.05.2016 та згідно з страховим актом №UA2016051600050/L01/02 від 20.07.2016 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» нарахувала страхове відшкодування у розмірі 11436 грн 20 коп. [PERSON]/. що підтверджується платіжним дорученням №44163 від 21.07.2016 та довідкою про Акт взаємозв'язку (а.с. 31-34). Для досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача надіслав регресну вимогу вих. №879-12/16 від 12.12.2016, однак погашення вказаної заборгованості не було (а.с. 36). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно п. 3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із положеннями ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку регресу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved