Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Штенгелов О.В., звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант») та [PERSON] про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 28821,92 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1518,43 грн. та витрати на проведення оцінки колісного транспортного засобу у розмірі 1500,00 грн., а також просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.09.2018р. ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власник транспортного засобу «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , уклали договір страхування обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100\~000 грн., франшиза - 2\~000 грн. (поліс №АМ/5134992). 04.06.2019р., під час дії полісу №АМ/5134992, відбулась перереєстрація транспортного засобу «BMW 520і», VIN (номер кузова) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок якого право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] та видано новий державний реєстраційний номер автомобіля - [NUMBER] . 28.08.2019р. в місті Запоріжжя сталась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] , та автомобіль «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2019р. дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження, в зв`язку з чим 28.08.2019р. він звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 11.12.2019р. адвокат Штенгелов О.В., в інтересах [PERSON] , звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із запитом про надання інформації про рішення прийняте по заяві про страхове відшкодування. 19.12.2019р. ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на адвокатський запит, повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування із зазначенням, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях. Проте, позивач вважає таку відмову безпідставною, в зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом. При цьому зазначає, що відповідно до звіту №9 від 17.01.2020р., станом на 28.08.2019р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30\~821,92 грн., що не перевищує ліміту відповідальності власника застрахованого транспортного засобу «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Тому вважає, що з урахування суми франшизи, зі страховика - ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 28821,92 грн., а з власника автомобілю «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] 2000 грн. Крім того, оскільки страховик у термін 90 днів з дати звернення [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування, не здійснив страхову виплату, то починаючи з 29.11.2019р. слід здійснювати нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання за договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, та розмір якої станом на 05.02.2020р. за розрахунками позивача становить 1518,43 грн. Також позивач вважає, що зі страхової компанії підлягають стягненню на його користь витрати пов`язані з оплатою експертного дослідження в розмірі 1500 грн. Ухвалою суду від 17.02.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. 05.03.2020р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов в якому вона не заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, оскільки матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, яка сталась 28.08.2019р. за участю її застрахованого в ТДВ СК «Альфа-Гарант» автомобіля, не перевищує страхового ліміту відповідальності за майнову шкоду, згідно полісу цивільної відповідальності, а тому відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» повинен виплатити позивачу страхове відшкодування. Посилання страховика на те, що заподіяна при використанні забезпеченого транспортного засобу шкода не може бути відшкодована, оскільки транспортний засіб приймав участь у тренувальній поїздці чи в офіційних змаганнях, є безпідставним та не відповідає дійсності. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Штенгелов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та уточнили, що транспортний засіб, яким керувала [PERSON] та відповідальність власника якого застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», є автомобіль «BMW 520і» з державним реєстраційним номером [NUMBER] . Просили задовольнити позов, а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені до неї, визнала в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Додатково пояснила, що під час придбання автомобіля «BMW\~520і»,\~колишній власник\~передав їй\~поліс №АМ/5134992,\~відповідно до\~якого цивільна-правова\~відповідальність власника\~автомобіля застрахованау\~ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» до 13.09.2019р. Оскільки при зміні власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії, про наявність полісу страхування на місці ДТП було повідомлено [PERSON] , який в подальшому звернувся до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. [PERSON] , з вини якої сталось ДТП, керувала її автомобілем на законних підставах, з її відома та дозволу, тобто є законним володільцем та користувачем. Причини, по яким страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в судове засідання не прибув по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про розгляд справи у відсутність представника, відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Пункт 9\~ч.1\~ст.7\~Закону України «Про страхування», відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до обов`язкового виду страхування. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ч.2\~ст.8 Закону України «Про страхування»). Частиною 1\~ст.25\~Закону України\~«Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відносини у цій сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтями 3, 5, 6 вказаного Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст.9 цього ж Закону,\~страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно зі ст.20-1 вказаного Закону, у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Відповідно до ст. 22, 28, 29 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, зокрема, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до\~п.\~32.5\~ст.32\~цього Закону,\~страховик або\~МТСБУ не\~відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях. Відповідно до п. 33.3 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Пунктами 34.1,\~34.2,\~34.3\~ст.34\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»\~страховик зобов`язаний\~протягом двох\~робочих днів\~з дня\~отримання повідомлення\~про настання\~події,\~що містить\~ознаки страхового\~випадку,\~розпочати її\~розслідування,\~у тому\~числі здійснити\~запити щодо\~отримання відомостей,\~необхідних для\~своєчасного здійснення\~страхового відшкодування. Протягом\~10\~робочих днів\~з дня\~отримання повідомлення\~про дорожньо-транспортну\~пригоду страховик\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього\~Закону,\~-\~МТСБУ)\~зобов`язаний\~направити свого\~представника (працівника,\~аварійного комісара\~або експерта)\~на місце\~настання страхового\~випадку та/або\~до місцезнаходження\~пошкодженого майна\~для визначення\~причин настання\~страхового випадку\~та розміру\~збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41\~\~цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п.36.2 ст.36 вказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35\~цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених\~статтями 32\~та/або\~37\~цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно з п. 36.5 ст.36 вказаного Закону,\~за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно з п.36.6 ст.36 вказаного Закону, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (арк.6). 28.08.2019р. в місті Запоріжжя на вул.Випробувачів 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , та автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач [PERSON] . Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.09.2019р. вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (арк.10). Також судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] 14.09.2018р. укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) [NUMBER] , 1989 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну 100\~000 грн., франшиза - 2\~000грн. Строк дії полісу з 15.09.2018р. по 14.09.2019р., що підтверджено полісом №АМ/5134992 (арк.9) 04.06.2019р. відбулась перереєстрація транспортного засобу марки «BMW 520і», VIN (номер кузова) [NUMBER] , 1989 року випуску, внаслідок якого право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] , новий державний реєстраційний номер автомобіля - [NUMBER] (арк.8). 28.08.2019р. [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, яке сталось 28.08.2019р. за участю транспортного засобу, відповідальність власника якого застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до поліса №АМ/5134992 від 14.09.2018р. (арк.25). 11.12.2019р. адвокат Штенгелов О.В. в інтересах [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із запитом про надання інформації про прийняте рішення за заявою [PERSON] від 28.08.2019р. про страхове відшкодування (арк.26). 19.12.2019р. ТДВ СК «Альфа-Гарант», у відповідь на адвокатський запит, повідомило про прийняте рішення у справі ЦВ 19/4426, а саме про відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] на підставі п.32.5 ст.32 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~оскількистраховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при використанні забезпеченого транспортного засобу під час тренувальної поїздки чи для участі в офіційних змаганнях (арк.27). Відповідно до звіту №9 від 17.01.2020р., складеного спеціалістом-автотоварознавцем [PERSON] Р [PERSON] О [PERSON] , станом на 28.08.2019р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні та/або вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30\~821,92 грн. (арк.11-20). Згідно з договором №9 від 17.01.2020р. про проведення незалежної оцінки колісного транспортного засобу (КТС), укладеного між експертом [PERSON] О. та Новак С.М., та квитанцією від 17.01.2020р., за проведення оцінки транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номер [NUMBER] , [PERSON] сплачено 1500 грн. (арк.21-22). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , в зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд виходить з того, що ДТП, в якому було пошкоджено автомобіль позивача, з необхідністю відновлення якого він зазнав матеріальної шкоди, сталося з вини [PERSON] , яка на законних підставах керувала автомобілем марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , за спричинену третім особам шкоду була застрахована відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант», останній відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов укладеного між ним та власником автомобіля марки «BMW 520і» договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язаний сплатити потерпілій особі - позивачу [PERSON] страхове відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої з вини [PERSON] в результаті ДТП 28.08.2019р. При цьому, позивач [PERSON] своєчасно звернувся до страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант» з письмовою заявою про отримання виплати страхового відшкодування. Вказана обставина відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» не спростовується, навпаки підтверджується листом від 19.12.2019р., відповідно до якого страхова компанія повідомляє адвокату позивача про відмову в задоволенні його заяви та виплаті страхового відшкодування відповідно до ст.32 п.32.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власності». Під час розгляду справи судом з`ясовано, що фактично між сторонами, а саме\~позивачем [PERSON] та відповідачем ТДВ СК\~«Альфа-Гарант», наявний спір щодо визнання страховою компанією ДТП, яке сталось 28.08.2019р., страховим випадком. В той же час, відповідачем ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 28.08.2019р. ДТП сталось за участю забезпеченого транспортного засобу - «BMW\~520і»,\~державний реєстраційний\~номер [NUMBER] ,який приймав участь у тренувальній поїздці або в офіційних змаганнях. Таких даних матеріали справи не містять та в ході судового розгляду такі обставини не встановлені. Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу - «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 28.08.2019р. була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», суд приходить до висновку про те, що 28.08.2019р. настав страховий випадок і відносини, що виникли між позивачем [PERSON] та відповідачем - ТДВ СК «Альфа-Гарант» регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також судом встановлено, що з моменту звернення позивача до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування та до надання позивачу інформації про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування пройшов безпідставно великий проміжок часу, зокрема, що свідчить про неправомірну бездіяльність страхової \~компанії. Так,\~позивач звернувся\~до ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~з заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~28.08.2019р.,\~тому 90-денний\~строк,\~протягом якого\~страховик повинен\~був прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, сплив 29.11.2019р. До теперішнього часу страхове відшкодування не виплачено. З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про необхідність визначення та стягнення з ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» на користь позивача страхового відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, в сумі 28\~821,92 грн., виходячи з розрахунку: вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля/матеріального збитку 30821,92 грн. - франшиза 2000,00грн. = 28\~821,92 грн. Вказана сума визначена в межах ліміту страхової виплати за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (100000,00грн) та з урахуванням звіту №9 від 17.01.2020р., складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача/матеріальні збитки становлять 30821,92 грн. При цьому суд вважає, що вказаний звіт в розумінні вимог ст.77-78 ЦПК України\~є належним та допустимим доказом підтвердження розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди, оскільки складений належною особою, суб`єктом оціночної діяльності, який в установленому порядку зареєстрований суб`єктом оціночної діяльності, має відповідний сертифікат. Звіт викладений в установленій формі, є логічно побудованим, повним, має необхідні реквізити, розділи, розрахунки, висновки, додатки, підписаний оцінювачем і засвідчений його печаткою. Також суд враховує, що цей звіт складений на підставі огляду пошкодженого транспортного засобу позивача, який також здійснювався оцінювачем, в присутності потерпілого [PERSON] , з запрошенням винної особи [PERSON] . Вказаний акт, на думку суду, також є належним та допустимим доказом на підтвердження обсягу та характеру пошкоджень автомобілю позивача в результаті ДТП 28.08.2019р., з урахуванням яких і було визначено в подальшому вартість відновлювального ремонту/матеріальні збитки цього автомобіля. Також суд враховує, що страхова компанія обґрунтованих заперечень щодо вказаного звіту не надала, доводи позивача в частині розміру матеріальної шкоди не спростувала. Також суд вважає необхідним стягнути з ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» на користь позивача пеню за прострочення сплати страхового відшкодування, оскільки судом достовірно встановлено, що через бездіяльність страхової компанії, яка починаючи з 28.08.2019р. в порушення вимог статей 35-37\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» не направила свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, не повідомила позивача про рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування, не виплатила таке відшкодування, порушила право позивача на відшкодування шкоди, заподіяної його майну унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки заява позивача про виплату страхового відшкодування отримана ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» 28.08.2019р., встановлені 90 днів для виплати страхового відшкодування сплили 29.11.2019р. Таким чином, строк прострочки сплати страхового відшкодування за період з 29.11.2019р. по день визначений позивачем 05.02.2020р. становить 69 днів. В період з 28.11.2019р. по 12.12.2019р. облікова ставка НБУ становила 15,5%, а з 13.12.2019р. по 05.02.2020р. 13,5%. Отже, розмір пені, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 1518,43 грн. з такого розрахунку: (28821 грн. х 2 х 15,5% /365дн. /100% х 15дн. = 367,17грн.) + (28821 грн. х 2 х 13,5% /365дн. /100% х 54дн. = 1151,26грн.). При цьому суд бере до уваги, що заперечень з приводу правильності арифметичного розрахунку пені, а також щодо періоду її нарахування страхова компанія до суду не надала. Щодо позовних\~вимог про\~стягнення зі\~страхової компанії\~витрат на\~проведення оцінки\~КТС в\~розмірі 1500\~грн.,\~то суд\~вважає необхідним\~вказані вимоги\~задовольнити,\~оскільки страхова\~ компанія\~в порушення\~ст.34 Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» не направила свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, в зв`язку з чим потерпілий [PERSON] самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди і тепер страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). На підставі викладеного позовні вимоги, заявлені [PERSON] до ТДВ СК «Альфа-Гарант» до підлягають повному задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2000 грн., то суд враховує, що відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Відповідно до ст.9\~Закону України\~«Про страхування»\~ франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Як встановлено судом, згідно з полісом №АМ/5134992 від 14.09.2018р. франшиза складає 2000,00 грн., а тому страхове відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу позивача, яке підлягає стягненню з страхової компанії, якою була застрахована цивільна-правова відповідальність водія «BMW 520і», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була зменшена на 2000,00 грн. Отже, вказану суму слід стягнути з власника вказаного автомобіля «BMW 520і» - відповідача [PERSON] . При цьому суд враховує, що [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення та стягнення з неї суми франшизи за полісом №АМ/5134992 від 14.09.2018р. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіляючи судові витрати, понесені сторонами, суд керується ч.1 ст. 141 та п.1, 2 ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частинами 1-4 ст.137 ЦПК України,\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору та витрати, пов`язані із оплатою професійної правничої допомоги покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 791,11 грн. з розрахунку: 31840,35 грн. (розмір задоволених вимог) х 100% : 33840,35 грн. (загальний розмір вимог) = 94,09%. 94,09% х 840,80грн. (розмір сплаченого судового збору) : 100 % = 791,11 грн. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 49,69 грн. з розрахунку: 2000,00 грн. (розмір задоволених вимог) х 100% : 33840,35 грн. (загальний розмір вимог) = 5,91%. 5,91% х 840,80грн. (розмір сплаченого судового збору) : 100 % = 49,69 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд встановив, що позивачу надавалася правнича допомога адвокатом Штенгеловим О.В., який здійснював представництво інтересів позивача на підставі ордеру від 10.12.2019р. про надання правової допомоги, виданим на підставі договору від 10.12.2019р. та який здійснює свою діяльність згідно зі свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП №001123 від 29.02.2016р. Представник позивача [PERSON] - адвокат Штенгелов О.В. здійснював представництво інтересів свого довірителя у цивільній справі та брав безпосередню участь у судовому засіданні у суді. Представником позивача [PERSON] адвокатом Штенгеловим О.В. разом з позовною заявою подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи в розмірі 4340,80 грн., з яких 3500,00 грн. витрати на правову допомогу. В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. В обґрунтування посилається на копію угоди про надання правової допомоги б/н від 10.12.2019р., укладеної між адвокатом Штенгеловм О.В. та Новак С.М; ордер від 10.12.2019р. серії АР № 1006906 про надання правової допомоги, виданим адвокатом на підставі договору від 10.12.2019р.; розрахунок суми витрат на правову допомогу, відповідно до якого вартість наданих [PERSON] послуг на професійну правничу допомогу склала 2500,00 грн., з яких: підготовка та подача позовної заяви - 1500 грн.; участь у судовому засіданні 500 грн., підготовка та подача адвокатського запиту 500 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2020р., копію квитанції від 07.02.2020р. про оплату [PERSON] послуг щодо надання професійної правничої допомоги. З розрахунку сум витрат на професійну правничу допомогу також вбачається час, витрачений адвокатом на кожний вид правничої допомоги. Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Жодних заперечень щодо неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги від відповідачів не надійшло. Ухвалюючи рішення у даній справі суд дійшов висновку, що оцінка дій, що полягали в підготовки та подачі адвокатського запиту та позовної заяви, участь у судовому засіданні, відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів ч.2-4 ст.137 ЦПК України. \~Зважаючи на викладене вище, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача та відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн., з покладанням на відповідачів обов`язку по відшкодуванню таких витрат пропорційно задоволеним вимогам. Таким чином з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2352,25 грн. грн. з розрахунку: 31840,35 грн. (розмір задоволених вимог) х 100% : 33840,35 грн. (загальний розмір вимог) = 94,09%. 94,09% х 2500 грн. : 100 % = 2352,25 грн. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу в розмірі 147,75 грн. з розрахунку: 2000,00 грн. (розмір задоволених вимог) х 100% : 33840,35 грн. (загальний розмір вимог) = 5,91%. 5,91% х 2500 грн. : 100 % = 147,75 грн. Повний текст рішення виготовлено 12.03.2020 року

Outcome: approved