Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] пред`явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 11 серпня 2001 року по 24 жовтня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей, повнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , які з 01 вересня 2018 року навчаються на денному відділенні «Дніпропетровський індустріальний коледж» на бюджетній основі, проте відповідач після досягнення дітьми повноліття перестав матеріально допомагати в утриманні доньок, а у позивача відсутня можливість самотужки матеріально утримувати доньок, оскільки станом на сьогодні вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною [INFO] до досягнення нею трирічного віку, а самі доньки позбавлені можливості працювати, оскільки навчаються на денній формі, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 23 років за умови, якщо вони продовжують навчання. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила про підтримання своїх позовних вимог в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак електронною поштою до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, надав копію довідки про його доходи з місця роботи. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули та у поданих через канцелярію суду заявах позовні вимоги підтримали і клопотали про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, проте таке право припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що визначено ч.3 ст.199 СК України. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей, які на час розгляду справи досягли повноліття - [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , виданими Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 19 квітня 2002 року (а.с.5,6). За даними Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 11 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з матір`ю позивачем у справі у [ADDRESS] (а.с.11,12), що також узгоджується з відомостями, які містяться в довідці про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 09 січня 2020 року(а.с.18) та, з урахуванням відсутності власних доходів перебувають на її утриманні. За даними довідок «Дніпропетровський індустріальний коледж» від 16 січня 2020 року №62-15-н/г [PERSON] та [PERSON] навчаються у навчальному закладі Міністерства освіти і науки України «Дніпропетровський індустріальний коледж» на 2 курсі денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання до 28 лютого 2022 року (а.с.16,17), оригінали довідок надані позивачем до заяви про розгляд справи у її відсутність. Одночасно судом встановлено, що відповідач знаходиться у працездатному віці, встановленої інвалідності не має, працює за основним місце роботи у Коледжі Радіоелектроніки на посаді завідувача навчально-методичного кабінету та має постійний заробіток, а саме: за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року отримано заробітної платні в загальному розмірі 76 384,56 грн., з яких сукупно сплачено аліментів на утримання дітей в розмірі 20 810,19 грн.. Оскільки судом з`ясовано, що відповідач з доньками [PERSON] та [PERSON] - третіми особами у справі, не проживає, після досягнення повноліття регулярного утримання їм не надає, з огляду на те, що рішення суду про стягнення аліментів на доньок до досягнення повноліття припинило свою дію з січня 2020 року, то належить визнати, що ним не виконується покладений на нього статтею 199 СК України обов`язок станом на сьогодні. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, визначаючи розмір утримання (аліментів) у відповідності з вимогами ст. 182, 200 СК України, суд враховує рівний обов`язок обох батьків з утримання повнолітньої доньок на час навчання, а також вік дітей, їх потяг до навчання, який має істотне значення, майновий стан дітей, які самосійних достатніх доходів не мають, майновий стан матері, яка знаходиться у декретній відпустці про догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, матеріальний і сімейний стан батька, який є працездатним, отримує стабільний заробіток від трудової діяльності, відсутність у нього на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, та інші обставини, які мають істотне значення, зокрема, визнання позову відповідачем, розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, та, відповідно, приходить до висновку у відповідності із ст.ст. 183, 200 СК України, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання повнолітніх доньок на час їх навчання аліменти з відповідача в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 23 років за умови, якщо вони продовжують навчання, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову - 27 лютого 2020 року та до закінчення навчання, тобто не менш ніж до 28 лютого 2022 року, але не більш ніж до досягнення доньками двадцяти трьох років. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved