Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

У лютому 2015 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 13 червня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір № АС/4005992 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на забезпечення транспортного засобу Vokswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER]. 14 листопада 2013 року о 01 год. 35 хв. в м. Києві на бульв. Лесі України водій [PERSON], керуючи автомобілем Vokswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER], під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], який від удару зіштовхнувся з автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER], та автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушила п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. Відповідно до довідки ВДАІ № 9302581 від 26 листопада 2013 року, ДТП сталось внаслідок порушення водієм [PERSON], яка відмовилась від перевірки на стан сп'яніння, що передбачено п. п. 2.5., 12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому було завдано матеріальної шкоди. 15 листопада 2013 року потерпілий звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування № 2300028912. 15 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до страхової компанії із повідомленням про подію, що відбулась за № 2300028824. У відповідності до положень чинного законодавства України, вказане ДТП було визнано страховим випадком, про що 21 січня 2014 року було складено страховий акт № 2300028912 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300028912 від 20 січня 2014 року визначено, що до виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 3 426 грн. 43 коп.. Розрахунок суми страхового відшкодування проводився на підставі ремонтної калькуляції № 2300028912, складеної 20 січня 2014 року. Страхова компанія повністю виплатила потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3 426 грн.43 коп., що підтверджується відомістю № ВПТ-008394 від 01 квітня 2014 року та платіжним дорученням № 013387 від 01 квітня 2014 року. Враховуючи викладене, позивач ПрАТ «СК «Провідна» просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Провідна» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 3 426 грн. 43 коп. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «Провідна» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2013 року між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено договір № АС/4005992 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на забезпечення транспортного засобу, відповідно до умов якого страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року, [PERSON] 14 листопада 2013 року о 01 год. 35 хв., в м. Києві по бульв. Лесі Українки, керуючи автомобілем Vokswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER], порушила Правила дорожнього руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахувала дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Рено», реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON].), який від удару зіштовхнувся з автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON].), та автомобілем марки Toyota, реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON].). В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2014 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави. 13 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою № 2300028912 про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яке сталося за участю транспортного засобу страхувальника ПрАТ «СК «Провідна». 15 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з повідомленням № 2300028824 про вчинення ДТП за участю транспортного засобу страхувальника «СК «Провідна» Vokswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується довідкою № 9302581 інспектора дізнання ВДАІ Печерського РУГУ в м. Києві [PERSON] Згідно страхового акту №1 2300028912 від 21 січня 2014 року загальна сума завданих збитків транспортному засобу ВАЗ 21072110, реєстраційний номер [NUMBER], становить 3 426 грн. 43 коп.. Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі № 2300028912 транспортного засобу потерпілого складає 3 426 грн. 43 коп. Згідно постанови Печерського районного суду від 15 січня 2014 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку з малозначністю діяння, та оголошено їй усне зауваження. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] 14 листопада 2013 року об 01 год. 35 хв. в м. Києві по бульв. Лесі України, керувала автомобілем марки Vokswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху. Згідно письмових пояснень [PERSON], вона зазначила, що відмовилась від проходження медичного огляду, оскільки поспішала у нагальних справах. Згідно довідки № 1877 від 14 листопада 2013 року Київської міської клінічної лікарні № 17 [PERSON] перебувала у тверезому стані. В мотивувальній частині постанови суд зазначив, що беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, та враховуючи ту обставину, що [PERSON] до адміністративної відповідальності притягується вперше, суд звільнив [PERSON] від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі вимог ст. 22 КУпАП. Відповідно до положень ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував щодо безпідставного посилання позивача на відсутність перевірки відповідача щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. В своїх запереченнях представник відповідача посилався на те, що [PERSON], перебуваючи в шоковому стані, не усвідомлювала значення своїх дій, через що вона й відмовилась на місці ДТП від проходження огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. В той день [PERSON] все ж проходила обстеження щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. На підтвердження даної обставини представник відповідача надав суду для огляду довідку Київської міської клінічної лікарні № 1877 від 14 листопада 2013 року, копія якої долучена до матеріалів справи. Згідно вказаної довідки [PERSON] знаходилась у психо-емоційному шоці, однак перебувала у тверезому стані - огляд нарколога, протокол № 006031 від 14 листопада 2013 року. Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року, суд на підставі вимог ст. ст. 22, 284 КУпАП закрив провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку з малозначністю діяння та оголосив їй усне зауваження. Стаття 22 КУпАП не передбачає обов'язковості звільнення від адміністративної відповідальності за всі малозначні правопорушення, а передбачає тільки право прийняти таке рішення. У зв'язку із цим посадова особа зобов'язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особистість порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність тощо. Печерський районний суду м. Києва своєю постановою від 15 січня 2014 року не спростував вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а лише закрив провадження по справі у зв'язку з малозначністю діяння [PERSON], що не звільняє відповідача від настання наслідків юридичної відповідальності. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ПрАТ «СК «Провідна» повністю виплатила потерпілому [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3 426 грн.43 коп., що підтверджується відомістю № ВПТ-008394 від 01 квітня 2014 року та платіжним дорученням № 013387 від 01 квітня 2014 року. За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи викладене, заявлені вимоги позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування з відповідача [PERSON] в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 3 426 грн. 43 коп., підлягають задоволенню. За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПрАТ «СК «Провідна».

Outcome: approved