Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суд із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-гарант» на його користь 9710,10 грн. недоплаченого страхового відшкодування. Також просить стягнути з [PERSON] на його користь 23949,55 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2020 року. Крім того просить стягнути з [PERSON] на його користь 2201,00 грн. витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження. Стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Позов обґрунтований наступним. Позивач є власником транспортного засобу Fiat Linea р.н. [NUMBER] . 23.07.2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля позивача під керуванням [PERSON] та автомобіля Barkas 1000 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність якого, на момент ДТП, була застрахована ТДВ СК «Альфа-гарант», розмір франшизи становить 2600,00 грн. Зі згоди водіїв, на місці ДТП було складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленої форми (європротокол). Відповідач [PERSON] визнав свою вину в скоєнні ДТП. Дане повідомлення надано у відповідні строки страховику, також надано копії необхідних документів, транспортний засіб на огляд та заява про страхове відшкодування. У серпні 2020 року страховиком було повідомлено позивача про те, що нарахована до виплати сума страхового відшкодування складає 37689,9 грн. Позивач не погодився із таким нарахуванням та звернувся до експерта для проведення дослідження. Відповідно до висновку № АВє-268 експертного автотоварознавчого дослідження від 06.08.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Fiat Linea р.н. [NUMBER] внаслідок ДПТ 23.07.2020 року, становить 73949,55 грн. в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження. Відповідач [PERSON] був присутній під час огляду транспортного засобу позивача, протокол огляду від 31.07.2020 року підписав без зауважень. Представник страхової компанії не з`явився на огляд, повідомлявся. 01.09.2020 року позивач звернувся до страховика із письмовою заявою про врахування висновку дослідження при здійсненні страхового відшкодування, просив його здійснити у розмірі 50000,00 за мінусом франшизи (50000,00 2600,00 = 47400,00). Відповіді не отримав. 21.10.2020 року на користь позивача страховиком здійснено страхове відшкодування у сумі 37689,00 грн. Відповідач [PERSON] добровільно сплатив розмір франшизи 2600,00 грн., витрати у сумі 2201,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження позивач вважає збитками, які особа зазнала для відновлення свого порушеного права. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Заявив про подання доказів оплати витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Представник ТДВ СК «Альфа-гарант» не вийшов на зв`язок в режимі відеоконференції. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Бабіч О.П. не погодились із позовом. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бабіч О.П. зазначив, що проти обставин ДТП не заперечує, вважає, що європротокол складено із порушеннями вимог закону, оскільки водії не перевірялись на стан алкогольного сп`яніння. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував обставин ДТП, визнав, що підписував повідомлення про ДТП, не заперечував своєї вини в скоєнні ДТП, визнав, що був присутній при огляді автомобіля позивача при проведенні автотоварознавчого дослідження та підписував протокол огляду. Не заперечував, що сплатив позивачу розмір франшизи. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] належить транспортний засіб Fiat Linea р.н. [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] . Згідно полісу АР/5373798 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу Barkas 1000 р.н. [NUMBER] застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» станом на 23.07.2020 року. Даний факт підтверджено витягом перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ. 23.07.2020 року сталося ДТП за участю транспортних засобів Fiat Linea р.н. [NUMBER] . 23.07.2020 року під керуванням [PERSON] та автомобіля Barkas 1000 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в с. Зимівник Білозерське шосе, що вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке підписано водіями. [PERSON] зазначив у даному повідомленні про визнання своєї вини, зауважень не має. Відповідно до висновку № АВє-268 від 06.08.2020 року експертного автотоварознавчого дослідження, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного легкового автомобілю Fiat Linea р.н. [NUMBER] , внаслідок пошкодження 23.07.2020 року в результаті ДТП, в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 73949,55 грн. З протоколу огляду транспортного засобу вбачається, що під час огляду автомобіля позивача був присутнім відповідач [PERSON] , оскільки він підписав даний протокол. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 389 від 30.07.2020 року вбачається, що [PERSON] за проведення автотоварознавчої експертизи сплатив 2201,00 грн. В заяві від 01.09.2020 року на ім`я ТДВ СК «Альфа-Гарант» Сворін Я.Є. просить врахувати висновки автотоварознавчого дослідження та виплатити страхове відшкодування у розмірі 50000,00 грн. за мінусом франшизи. З накладної № 730030861003, опису вкладення вбачається, що позивач направив страховику дану заяву, висновок автотоварознавчого дослідження, витяги з бази МТСБУ 01.09.2020 року за допомогою «Укрпошти». Відповідно до перевірки статусу відправлення вручене. З виписки за контрактом вбачається, що на рахунок позивача перераховано 37689,90 грн. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. П.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону. - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно із роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» - при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Враховуючи, що відповідачі не оспорювали висновок експертного автотоварознавчого дослідження, відповідач [PERSON] був присутній при огляді автомобіля, заперечень не написав в протоколі, суд приймає в якості належного та допустимого доказу висновок № АВє-268 від 06.08.2020 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду складено із порушенням вимог закону, оскільки учасники події не перевірялись на предмет алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного. Відповідно до\~п.\~33.2\~ст.\~33\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у\~разі настання\~дорожньо-транспортної\~пригоди за\~участю лише\~забезпечених транспортних\~засобів,\~за умови\~відсутності травмованих\~(загиблих)\~людей,\~а також\~за згоди\~водіїв цих\~транспортних засобів\~щодо обставин\~її скоєння,\~за відсутності\~у них\~ознак алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння\~або перебування\~під впливом\~лікарських препаратів,\~що знижують\~увагу та\~швидкість реакції,\~ці водії\~мають право\~спільно скласти\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду. У\~такому разі\~водії транспортних\~засобів після\~складення зазначеного\~в цьому\~пункті повідомлення\~мають право\~залишити місце\~дорожньо-транспортної\~пригоди та\~звільняються від\~обов`язку\~інформувати відповідні\~підрозділи Національної\~поліції про\~її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Таким чином Закон не зобов`язує перевіряти водіїв на предмет наявності алкогольного сп`яніння при складанні повідомлення про ДТП. Тому суд вважає, що відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант» має здійснити страхове відшкодування, відшкодувати шкоду в розмірі страхової суми, визначеної Полісом №АР7439225 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за виключенням франшизи, сплаченої суми страхового відшкодування - у розмірі 9710,10 грн. (50000-2600-37689,9=9710,10), а відповідач [PERSON] має відшкодувати шкоду у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, за мінусом франшизи, яка вже ним сплачена, в розмірі 23949,55 грн. (73949,55-47400-2600=23949,55). Витрати позивача на оплату вартості автотоварознавчого дослідження в сумі 1000 грн. не є збитками в значенні ст.22 ЦК України, або судовими витратами. Тому не підлягають відшкодуванню. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial