Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У лютому 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» ( далі - ПрАТ «Євроінс Україна» ) в особі представника - адвоката Наливайка Олега Романовича звернулося до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку суброгації матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 9 553 грн. 68 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Позов мотивований тим, що між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (як страховиком) та [PERSON] (страхувальником) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою страхування «РОЗУМНЕ КАСКО Плюс» № 021001-2105-1000004 від 18 серпня 2017 року (далі - договір добровільного майнового страхування), за умовами якого страховик застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням належного їй на праві власності автомобіля марки «Toyota Highlander» реєстраційний номер [NUMBER] (далі - застрахований автомобіль). 06 вересня 2017 року у м. Харкові по вул. Бібліка відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] й автомобіля марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження, і потерпіла [PERSON] 07.09.2017 року повідомила ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про настання цього страхового випадку та подала заяву про виплату страхового відшкодування. 09 жовтня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова ухвалив постанову, якою визнав винним у настанні вищевказаної ДТП відповідача [PERSON] , яким були порушені Правила дорожнього руху України. Відповідно до умов укладеного договору добровільного майнового страхування позивач 12.10.2017 року сплатив на користь потерпілої ( відповідно до рахунку відновлюваного ремонту станції технічного обслуговування ) суму страхового відшкодування у розмірі 27196,11 грн. (на підставі звіту № 313/2017 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 26.09.2017, складеного страхового акту № 1338-2105/17-021001 та розрахунку до нього). Позивач також зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на дату ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу АК/1772302, яким відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 27.02.2018 року за вих. № 103-ЮР на користь позивача здійснено відшкодування у розмірі 17662,43 грн. Тому сума зобов`язання, що не покривається полісом ОСЦПВ АК/1772302 становить 9553,68 грн., яку позивач в порядку суброгації просить стягнути з відповідача [PERSON] . Подалі представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у порядку спрощеного провадження за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В установлений судом строк відповідач [PERSON] не надав до суду відзив на позов, передбачений ст. 178 ЦПК України. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіна О.С. від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2020 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] справа була передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В., ухвалою якого від 21 серпня 2020 року справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, ухваливши у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18 серпня 2017 року між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою страхування «РОЗУМНЕ КАСКО Плюс» № 021001-2105-1000004, за умовами якого страховик застрахував майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням належного їй на праві власності автомобіля марки «Toyota Highlander» реєстраційний номер [NUMBER] . Страхова сумаза страховим випадком згідно з п. 6.1.1. договору складала 50 000 грн., франшиза - 1000 грн., загальний страховий платіж 295 грн., строк дії договору до 31.08.2018 року. В особливих умовах зазначено, що цей договір не діє окремо від полісу ОСЦППНТЗ ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та укладається виключно на строк його дії до 31.08.2018 року ( а.с. 7,15). 06 вересня 2017 року у м. Харкові по вул. Бібліка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] й автомобіля марки «ВАЗ- 21099», реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок цієї ДТП застрахований автомобіль «Toyota Highlander», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються копією довідки № 3017255369115840 від 06.09.2017 про дорожньо-транспортну пригоду Національної поліції України (а.с. 10). Згідно копії постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2017 року [PERSON] було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави. Дана постанова набула законної сили(а.с.9). Потерпіла [PERSON] 07.09.2017 року надала ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомлення № 15160 про настання цього страхового випадку та подала заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 11-12). Як вбачається з копії звіту № 313/2017 дослідження спеціаліста- автотоварознавця від 26.09.2017 року матеріальний збиток, завданий власникові «Toyota Highlander» реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 27 196,11 грн. (а.с. 17-29). Відповідно до умов укладеного договору добровільного майнового страхування, страхового акту № 1338-2105/17-021001 від 12.10.2017 та розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» сплатив на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 27 196,11 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3284 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 30-33). З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ- 21099», реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу АК/1772302 від 20.01.2017 року за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи 1000 грн. (а.с. 16). Позивач зазначає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на заяву ПрАТ «СК «Євроінс Україна» від 27.02. 2018 року на виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 27196,11 грн. здійснило відшкодування у розмірі 17 662,43 грн. (а.с.4, 33). У зв`язку із чим позивач вважає, що відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України повинен сплатити на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» різницю в розмірі 9553,68 грн. Тому представником позивача 16 серпня 2019 року направлена претензія за вих.№ 455 на адресу відповідача [PERSON] про компенсування в порядку суброгації виплаченого потерпілій страхового відшкодування в розмірі 9553,68 грн. (а.с.34), на яку відповідач відповіді не надав і ніяких перерахувань коштів позивачу не здійснив. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з статтею 1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено: «[…] стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілій [PERSON] страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Уклавши з відповідачем [PERSON] договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе в межах суми страхового відшкодування - 99000 грн. (з урахуванням франшизи в розмірі 1000 грн.) виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Між тим сам позивач вказує, що на його заяву про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 27196,11 грн. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату тільки в сумі 17 662,13 грн., що не перевищує ліміт страхового відшкодування за полісом АК/1772302, укладеним з відповідачем [PERSON] . Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З огляду на вищевикладене суд вважає, що на відповідача [PERSON] , відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВ АК/1772302, згідно з цим договором та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди позивачу ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в розмірі 9553,68 грн., оскільки ліміт страхового відшкодування за полісом АК/1772302 не перевищений регресною сплатою ПАТ «НАСК «ОРАНТА» . Тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 2102 грн., сплачений позивачем, підлягає віднесенню на останнього.

Outcome: dismissed