Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

У період з 2001 року по 2006 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Протягом останніх десяти років сторони проживають окремо, діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні. Самостійно утримувати дітей вона не має можливості, так як окрім зазначених трьох дітей дітей має ще двох. Відповідач на утримання дітей добровільно матеріальної допомоги не надає. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак до початку судового засідання звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивач просила розгляд даної справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, та просить суд розгляд справи провести за його відсутності. Згідно з ч. 2ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3) батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], батьками [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження а.с.4) є [PERSON] та [PERSON], батьками [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження а.с.5) є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою Ставківською сільською радою 01.12.2016 року (а.с.2), до складу сім'ї [PERSON] входить [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON][INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Ч. 1,2 ст.126 Сімейного кодексу України визначає, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до копій свідоцтв про народження дитини (а.с.3-5) відповідач - [PERSON] записаний батьком лише однієї дитини - [PERSON] [INFO]. Встановити походження двох інших зазначених вище неповнолітніх дітей від [PERSON] не представилось можливим, оскільки сторони не надали суду відомості про те, що він дійсно є їх батьком. Крім того, позивач не зверталась до суду із позовом про встановлення батьківства, що передбачено вимогами Сімейного кодексу України. З урахуванням викладеного та враховуючи те, що факт походження [PERSON] та [PERSON] від батька - [PERSON] судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити. Щодо решти вимог, то з матеріалів справи вбачається та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дочки - [PERSON] [INFO]. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial