Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалося з тих підстав, що вони з відповідачем різні люди, мають різні характери та погляди на життя, а тому вважає, що одруження із відповідачем виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які б ґрунтувалися на взаємоповазі один до одного. На даний час шлюб існує лише юридично, оскільки вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Спору щодо проживання дитини та розподілу майна не мають. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 270 (а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх спільної дитини, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved