Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У листопаді 2018 року заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті [INFO] в м. Луганську свого батька [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви вказувала, що Жовтневим відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], однак вказаний документ не є дійсним на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану заяву. Заінтересована особа [PERSON], яка була дружиною померлому в судове засіданні не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій підтвердила факт смерті [PERSON], [INFO], зазначила про відсутність інших заінтересованих осіб у встановленні вказаного факту та підтримала заяву своєї доньки [PERSON] Представники Оболонського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. Оскільки документ, який виданий на тимчасово окуповані території є недійсним і не створює правових наслідків, заявниця звернулася до суду. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження батьком заявниці був [PERSON] За відомостями заявниці [PERSON], помер [INFO] в м. Луганську, що підтверджується: лікарським свідоцтвом про смерть №1467 від 22.10.2018 року, виданим Республіканським бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ЛНР; Довідкою про причини смерті від 22.10.2018 року; свідоцтвом про смерть Жовтневого відділу запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 25.10.2018 року; заявою [PERSON] Судом встановлено, що Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив заявниці у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть Жовтневого відділу запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, оскільки заявником пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У абзаці першому п. 13 постанови від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що факт смерті [PERSON], [INFO] в м. Луганську підтверджується наданими заявником доказами, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

Outcome: approved