Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11.10.2014 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №2098. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що на даний час син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, що становить 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, що становить 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, стверджував, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи 11.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за №2098 (а.с.5). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.6). Як встановлено судом та не заперечується сторонами справи, на даний час малолітній [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. За таких обставин, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також згоду відповідача сплачувати на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлено 20.02.2017 року, а тому аліменти суд присуджує саме з цього дня. Ч.2 та ч.4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На час розгляду справи в суді позивач перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трьохрічного віку. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини ним не наведено. Таким чином, [PERSON] має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що розмір утримання повинен становити 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення малолітнім [PERSON] трьох років. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1280,00 грн. в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial