Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК України заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області до [PERSON] та просив стягнути з останньої на користь держави в особі управління соціального захисту населення Городнянської РДА неправомірно виплачені бюджетні кошти тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, у сумі 24194,91 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1600 грн. на користь прокуратури Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що у ході вивчення особових справ №604111, 441878, 605317 отримувача тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів [PERSON] та опрацювання інформації Центрального та Деснянського відділів ДВС м. Чернігова, виявлено, що відповідачка у період з 2009 року по 2015 рік внаслідок неповідомлення органу соціального захисту населення про отримання аліментів на дитину неправомірно отримала тимчасову державну допомогу у сумі 24194,91 грн. Відповідно до п. 5 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 (далі Порядок ) тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання ( перебування ) одного з батьків, який утримує дитину, управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі створення ) рад. Пункт 2 вищевказаного Порядку передбачає, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно п. 6 Порядку за такої підстави для призначення допомоги органу соціального захисту населення подається рішення суду ( виконавчий лист ) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на заявника. 19.10.2009 року відповідачка звернулась до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА із заявою про призначення їй на дитину [PERSON], [INFO], тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. До заяви [PERSON] додала передбачені Порядком документи, зокрема рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина та довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати [PERSON] аліментів протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. На підставі поданої заяви [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу з 01.10.2009 року строком на 6 місяців по 31.03.2010 року. У подальшому з аналогічними заявами відповідачка зверталась до Управління 20.04.2010 року ( допомогу призначено з 01.04.2010 року по 30.09.2010 року ), 22.10.2010 року ( допомогу призначено з 01.10.2010 року по 31.03.2011 року), 12.04.2011 року (допомогу призначено з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року ), 20.10.2011 року ( допомогу призначено з 01.10.2011 року по 30.11.2011 року ), 06.12.2011 року ( допомогу призначено з 01.12.2011 року по 31.03.2012 року ), 06.04.2012 року (допомогу призначено з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року ), 12.10.2012 року (допомогу призначено з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року), 02.04.2013 року ( допомогу призначено з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року), 02.10.2013 року ( допомогу призначено з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року), 01.04.2014 (допомогу призначено з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року), 03.10.2014( допомогу призначено з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року), 06.04.2015 року( допомогу призначено з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року), 21.10.2015 року( допомогу призначено з 01.10.2015 року та згідно розпорядження з 01.01.2016 року виплату припинено). Згідно п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Про виникнення зазначеної обставини одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла обставина. Про такий обовязок [PERSON] було відомо, про що свідчать долучені до усіх заяв розписки з підписами заявниці, згідно яких вона зобовязалася у десятиденний строк повідомляти управління соціального захисту населення про зміну обставин, які впливають на виплату допомоги, зокрема про добровільне виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Однак, нехтуючи своїм обовязком, відповідачка не повідомила Управління соціального захисту населення Городнянської РДА про добровільне перерахування аліментів на дитину [PERSON] за період з жовтня 2009 по грудень 2015 року. Факт сплати аліментів [PERSON] підтверджується копіями квитанцій про переказ через ЧД УАППЗ «УКРПОШТА» за відповідні місяці грошових коштів та інформацією ВДВС про відсутність у [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів за період 2009-2015 років, а також заявою [PERSON] від 21.08.2015 року, адресованої державному виконавцю, про відсутність претензій до [PERSON], оскільки останнім сплачено аліменти у повному обсязі. Таким чином, [PERSON] незаконно, внаслідок власної недобросовісності неправомірно отримала допомогу за період з жовтня 2009 року по грудень 2015 року у сумі 24194,91 грн., яку прокурор просить стягнути з відповідачки на користь особи, в інтересах якої заявлений позов. Ухвалою судді від 26.05.2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні прокурор Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник особи, в інтересах якої предявлений позов - Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Управління соціального захисту населення, позов підтримують. (а.с.96) Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні предявлений позов визнала повністю, пояснила, що аліменти на дитину у 2009-2015 роках дійсно отримувала. Не повідомила управління соціального захисту, бо розмір аліментів був дуже малим, на утримання дитини цих коштів не вистачало. Зараз вона розуміє, що необхідно було повідомити про отримання нею аліментів. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та відповідачки по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги грунтуються на законі та підтверджені матеріалами справи, а визнання позову відповідачкою не порушує законних прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що за рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.08.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2008 року і до 07.02.2024 року ( а.с. 70). 19.10.2009 року відповідачка звернулась до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА із заявою про призначення їй на дитину [PERSON], [INFO], тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Письмовими доказами справи підтверджено, що на підставі поданої заяви [PERSON] було призначено тимчасову державну допомогу з 01.10.2009 року строком на 6 місяців по 31.03.2010 року. У подальшому з аналогічними заявами відповідачка зверталась до Управління 20.04.2010 року ( допомогу призначено з 01.04.2010 року по 30.09.2010 року ), 22.10.2010 року ( допомогу призначено з 01.10.2010 року по 31.03.2011 року), 12.04.2011 року (допомогу призначено з 01.04.2011 року по 30.09.2011 року ), 20.10.2011 року ( допомогу призначено з 01.10.2011 року по 30.11.2011 року ), 06.12.2011 року ( допомогу призначено з 01.12.2011 року по 31.03.2012 року ), 06.04.2012 року (допомогу призначено з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року ), 12.10.2012 року (допомогу призначено з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року), 02.04.2013 року ( допомогу призначено з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року), 02.10.2013 року ( допомогу призначено з 01.10.2013 року по 31.03.2014 року), 01.04.2014 (допомогу призначено з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року), 03.10.2014( допомогу призначено з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року), 06.04.2015 року( допомогу призначено з 01.04.2015 року по 30.09.2015 року), 21.10.2015 року( допомогу призначено з 01.10.2015 року та згідно розпорядження з 01.01.2016 року виплату припинено). (а.с. 44-69) За даними квитанцій про переказ через ЧД УАППЗ «УКРПОШТА» у період 2009-2015 роки відповідачці систематично перераховувались грошові кошти. За інформацією ВДВС у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів за період до серпня 2015 року включно. З копії заяви [PERSON] від 21.08.2015 року, адресованої державному виконавцю, вбачається, що вона не мала претензій до [PERSON], оскільки станом на 01.09.2015 року останнім сплачено аліменти у повному обсязі. ( а.с. 21-43 ). Згідно ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Зі змісту статті 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно розрахунку переплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, складеного Управлінням соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, встановлено, що сума незаконно отриманої [PERSON] допомоги за період з жовтня 2009 року по грудень 2015 року становить 24194,91 грн. ( а.с. 26 ). Дослідивши в судовому засіданні докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що відповідачка внаслідок власної недобросовісності безпідставно отримала бюджетні кошти у вигляді тимчасової соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у сумі 24194,91 грн. Вказана сума в силу ст. 1215 ЦК України підлягає поверненню. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved