overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 21.06.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на їх утримання. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 01.09.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилися сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просила розірвати шлюб в судовому порядку, а також визначити місце проживання дітей з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі однієї третини від усіх видів заробітку (доходів). Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, у якій уточнила позовні вимоги, виключивши з їх складу позовну вимогу про визначенні місця проживання дітей. В подальшому, подала заяву, в якій підтримала решту позовних вимог, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 31.08.2013 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 05.08.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний 22.07.2019 року за Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова. У шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі в утриманні дитини не бере, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду про стягнення аліментів у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Позивач подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач подав заяву, у якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 05.06.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі з відповідачем у них народився [PERSON] , [INFO] . Відповідач участі в утриманні дитини не бере, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду про стягнення аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, додаткових витрат за період з вересня 2016 року по лютий 2020 року на утримання дітей в розмірі 60 813 гривень, а також судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.03.2020 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Позивач свої позовні вимоги уточнила, було вирішено питання розподілу, судових витрат, а саме просила стягнути аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Від позивача надійшла заява, в якій вона підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому визнав частково позовні вимоги. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

у лютому 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що 18 лютого 2005 року між ними був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського району м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 93. Спільне життя у них не склалось. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявники у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 лютого 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). 31 січня 2020 року заявники уклали нотаріальний договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О., зареєстрований в реєстрі за № 4105 (а.с. 14) У зазначеному договорі визначили, що дитина після розірвання шлюбу буде постійно проживати з матір`ю, визначили порядок здійснення батьківських прав, а також порядок та розмір сплати аліментів. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. З позовної заяви вбачається, що вона бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище заявника на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.01.2016 [PERSON] підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримав кредитний ліміт до 5000 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16213,25 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102.00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.06.2011 [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримав кредитний ліміт до 12000 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30310,32 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102.00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.10.2020 відповідачем надано відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог зважаючи на наступне. Доказів отримання відповідачем кредиту позивач не надав, а матеріали справи містять лише заяву -анкету. Разом з тим, відповідач не підписував договорів, заяв з банком та кредитні кошти не отримував. Зважаючи на обставини, викладені у відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У лютому 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.09.2012 [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31786.56 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102.00 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.03.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, позов просив задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial