Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке згідно з рішенням Харківської міської ради від 08.11.2017 року за № 797 перейменовано на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, звернулось до суду із позовом в інтересах малолітньої [PERSON], яким просили суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти з [PERSON] на користь третьої особи [PERSON], на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів доходів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] від виховання якої злісно ухиляється. Запис про батька в свідоцтві про народження відсутній. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2012 року № 405 над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку, опікуном призначено бабусю малолітньої [PERSON], оскільки мати дитини з 07.12.2010 року була засуджена Кузьмінським районним судом м. Москви до 5 років покарання та відбувала покарання у Федеральній казенній установі виправна колонія № 28. Після звільнення з місць позбавлення волі, [PERSON], свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя. Враховуючи викладене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2017 року провадження у справі відкрито. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. В матеріалах справи містить нотаріально посвідчена заява [PERSON], в якій вона відмовляється від утримання та виховання своєї дитини, [PERSON], [INFO], та просить справу про позбавлення її батьківських прав в суді розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що малолітня [PERSON] є її онукою, з 2012 року вона офіційно є опікуном дитини, займається її вихованням та утримання, у зв'язку із чим просить суд позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини, а також стягнути аліменти на утримання дитини. Суд, вислухавши представника позивача та третю особу, а також дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-МЮ № 655796, виданого Люблінським відділом запису актів громадянського стану Управління запису актів громадянського стану Москви від 07.06.2011 року, копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи. В свідоцтві про народження дитини серії V-МЮ № 655796, виданого Люблінським відділом запису актів громадянського стану Управління запису актів громадянського стану Москви від 07.06.2011 року, у графі батько запис відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2012 року № 405 над малолітньою [PERSON] було встановлено опіку та призначено опікуном бабусю [PERSON] АнжелуМиколаївну, оскільки мати дитини 21.05.2012 року була засуджена Кузьмінським районним судом м. Москви до 5 років позбавлення волі та відбувала покарання у Федеральній казенній установі виправна колонія № 28. Як вбачається з матеріалів справи, після звільнення з місця позбавлення волі, [PERSON], свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до доньки, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя. Крім того, матеріали справи містять заяву [PERSON] від 29.06.2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 465, відповідно до якої [PERSON] відмовляється від утримання та виховання своєї дитини, [PERSON], [INFO], та просить справу про позбавлення її батьківських прав в суді розглядати без її участі. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідачка не виконує. Як вже було зазначено, відповідачка не проявляла до доньки материнської турботи, не цікавилася її життям, не турбувалася про її фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на її виховання. Суду наданий висновок № 659 від 14.11.2017 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики, яке перейменовано на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, відповідно до якого [PERSON] не займається вихованням своєї дитини, байдуже до неї ставиться, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у її вихованні. Також, у висновку зазначено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що надала нотаріальну посвідчену заяву. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи викладене та рекомендації Комісії, Управління служб у справах дітей Департаменту парці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав. Відповідачка ухиляється від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка визнала позов в частині позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини. Таким чином, у зв'язку з такою поведінкою відповідачки, свідомим нехтуванням нею своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON]. Одночасно відповідачці роз'яснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на вихованні та утриманні опікуна - бабусі [PERSON], на підставі рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2012 року № 405. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На виконання вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідачки, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідачки, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 СК України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз'яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved