Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до кредитного договору №ZPE0RX00320372 від 18.11.2006р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 1269,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами станом на 03.02.2014р. обсяг невиконаних зобов'язань відповідача складає 15549,46 гривень, в тому числі заборгованість за кредитом - 1067,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6151,85грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 188,54грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8141,15 грн., а також штрафи відповідно до умов п. 5.3 Договору: 500,00 грн. - фіксована частина, 568,80 грн. - процентна складова. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 4173,49грн., яка була стягнута з відповідача за судовим наказом Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.08.2008 року. Отже, заборгованість до стягнення становить 12444,77грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача надав суду заяву від 02.06.2014р., в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України за відсутністю відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №ZPE0RX00320372 від 18.11.2006р Згідно договору, який складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», [PERSON] отримав кредит у розмірі 1269,40грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.11.2007р. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 03.02.2014р. обсяг невиконаних зобов'язань відповідача складає 15549,46 гривень, в тому числі заборгованість за кредитом - 1067,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6151,85грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 188,54грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8141,15 грн., а також штрафи відповідно до умов п. 5.3 Договору: 500,00 грн. - фіксована частина, 568,80 грн. - процентна складова. Згідно судового наказу № 2н-693/2008 року Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25.08.2008 року з відповідача стягнуто на користь позивача сума заборгованості у розмірі 4173,49грн., різниця заборгованості становить 12444,77грн. Договором встановлена позивна давність за вимогами про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки - пені , штрафів тривалість в 5 років. Згідно з ст. 526, 530 ЦПК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості заборгованість за кредитом - 1067,92 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6151,85грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 188,54грн., а також штрафи відповідно до умов п. 5.3 Договору: 500,00 грн. - фіксована частина, 568,80 грн. - процентна складова, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується пені, то в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір заявленої до стягнення пені у сумі 8141,15 грн. значно перевищує розмір основної суми боргу, яка становить 1067,92 грн., суд вважає за необхідне зменшити розмір пені і співмірно до суми основного боргу стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню в сумі 1100,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial