Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] (далі [PERSON]) звернулася до суду із вищенаведеним позовом до [PERSON] (далі [PERSON]В.). В поданому позові [PERSON] просить стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 лютого 2018 року указана позовна заява передана для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с. 1) Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.8). До суду 01 березня 2018 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.9). Ухвалою судді від 05 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с.10-11). Позивач надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.13, 18-19). Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за його відсутності і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 вересня 2011 року, який було зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до статті 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначені розміру аліментів, який відповідач має сплачувати позивачу на утримання їхньої малолітньої дитини, суд враховує положення ст. 182 та ст. 183 Сімейного кодексу України, у звязку із чим суд приходить до висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Відповідно з ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Ураховуючи вимоги ст.\~191\~СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 14 лютого 2018 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 267 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial