Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У листопаді 2020 року ТОВ «ФК «Есаймент» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 101307,64 грн, а також понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 15 березня 2011 року між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено кредитний договір № IKIPG2.3842.001. 13 вересня 2019 року між ПАТ «ВБР» та позивачем укладено Договір про відступлення прав вимоги № 147 від 13.09.2019 р. та Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 23.05.2011 р., відповідно до яких позивач набув право вимоги до відповідачів за вищевказаним кредитним договором в сумі 101307,64 грн, з яких: 14817,27 грн поточна заборгованість за кредитом; 34169,48 грн прострочена заборгованість за кредитором; 60,51 грн заборгованість за процентами по кредиту; 29462,78 грн прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 22797,60 грн прострочена заборгованість комісії по кредиту. Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року провадження у даній справі відкрито, розгляд справи постановлено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, причину неявки суду не повідомили, відзиву на позов не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що 15 березня 2011 року в м. Донецьку між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKIPG2.3842.001, відповідно до якого банк надав відповідачу-1 кредит в сумі 64400,00 грн терміном до 14 березня 2021 року зі сплатою 12% річних (а.с.5-7). Згідно копії договору поруки від 15.03.2011 року, підписаного представником ПАТ «ВБР» та відповідачами, [PERSON] зобов`яався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № IKIPG2.3842.001 від 15 березня 2011 року (а.с.11). Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Зобов`язання за кредитним договором не виконані, у зв`язку із чим, станом на 13 вересня 2019 року утворилась заборгованість у сумі 101307,64 грн, що складається з: 14817,27 грн поточна заборгованість за кредитом; 34169,48 грн прострочена заборгованість за кредитором; 60,51 грн заборгованість за процентами по кредиту; 29462,78 грн прострочена заборгованість за відсотками по кредиту; 22797,60 грн прострочена заборгованість комісії по кредиту. Відповідно до Договору №147 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 вересня 2019 року та витягу з додатку №1, ПАТ «ВБР» відступило, а позивач прийняв право вимоги, в тому числі й за кредитним договором № IKIPG2.3842.001 від 15 березня 2011 року (а.с.19-20,21-22). Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved