Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 22 січня 2014 року ним був підписаний додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» на суму 5000 грн з ПАТ «Альфа-Банк». За зазначеною програмою він отримав кредитну картку, з рахунку якої використав близько 3000 грн у 2014 році, а у січні 2016 року закінчився строк дії даної кредитної картки, після чого він припинив використання коштів за даною кредитною карткою. Протягом 2016-2020 років жодних платежів він не здійснював та не отримував жодних претензій зі сторони банку, проте наприкінці жовтня 2020 року в бухгалтерії підприємства дізнався, що надійшов виконавчий лист № 63334296 від 19\~жовтня 2020 року від приватного виконавця Закорка В.В. на підставі виконавчого напису № 921 від 14\~вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Секістовою Т.І. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 58807 грн 90 коп. Зазначає, що цей виконавчий напис нотаріуса є незаконним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не згоден із розміром заборгованості, яку безпідставно було нараховано відповідачем. Крім того, нотаріусом не враховано, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років (строк дії картки закінчився 31 січня 2016 року), а також нотаріусу не було надано оригінал кредитного договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, зареєстрований у реєстрі за № 921 про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №\~630083324 від 22\~січня 2014 року у сумі 58807 грн 90 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 16 грудня 2020 року на 14-годину 00 хв. 16 грудня 2020 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 20 січня 2021 року на 13-годину 30 хв. у зв`язку з клопотанням позивача про витребування доказів. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04 березня 2021 року на 13-30 хв. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова\~Т.І., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. про причини неявки суд не повідомили, пояснення щодо позову у встановлений судом строк не подали. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 січня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, на підставі якого в рамках продукту «Максимум-готівка» банк відкрив йому рахунок та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком на 2 (два) роки з моменту її випуску. Ліміт відновлювальної кредитної лінії становив 75000 грн, сума кредиту, що була доступною клієнту на момент видачі картки складала 5000 грн (а.с. 7). Як зазначено на лицьовій стороні кредитної картки, виданої на ім`я позивача, строк її дії до січня 2016 року (а.с. 8). 14 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою\~Т.І. вчинено виконавчий напис за № 921, за яким було запропоновано звернути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 630083324 від 22 січня 2014 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21 червня 2016 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», правонаступником якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», на загальну суму 58807 грн 90 коп. ( а.с. 10). \~ \~ \~ \~Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 58807 грн 90 коп. (а.с. 9). За загальним правилом статей 15, 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.\~1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 14 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Укладений між АТ «Альфа-Банк» та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. При цьому, неодноразові запити суду про витребування у ТОВ «Вердикт Капітал» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І. належно завірених копій документів, які були подані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису і на підставі яких було вчинено виконавчий напис залишені відповідачем та третьої особою без виконання (а.с. 51, 61, 62), що відповідно до частини 10 статті 84 ЦПК України дає суду підстави для визнання обставин, для з`ясування яких витребовувались ці докази. Крім того, заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною, так як строк дії кредитного договору відповідав строку дії кредитної картки, тобто, до 31 січня 2016 року (а.с. 8). Отже, з дня виникнення у відповідача права вимоги за кредитним договором минуло більше трьох років, що виключає наявність правових підстав для вчинення виконавчого напису нотаріусом. Однак, на зазначене порушення нотаріус уваги не звернув та вчинив оспорюваний виконавчий напис, у тому числі, на підставі виписки з особового рахунка позивача, яка не містить розрахунку суми заборгованості із зазначенням періоду її виникнення (а.с. 11). Таким чином, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір вирішено на користь позивача, тому з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у сумі 840 грн 80 коп. (а.с. 18) та за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420\~грн 40 коп. (а.с. 24), а всього 1261 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved