Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, предмет якого було змінено під час розгляду справи, до [PERSON], яка також діє в інтересах [PERSON], треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», [PERSON], Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 05.05.2005 року. Відповідач [PERSON] є колишньою дружиною сина позивачки [PERSON], а [PERSON] - його дочкою, які були зареєстровані в 2009 році без права власності на житло. З листопада 2011 року відповідач [PERSON] з дочкою не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги, шлюб з [PERSON] розірвано 16.11.2011 року. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, представник позивача, третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах своєї дочки [PERSON] вимоги позову не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Суду пояснила, що дійсно вона з дочкою з 2011 року не проживають у спірній квартирі у зв'язку з тим, що між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. Постійного місця проживання вона не має, а проживає у своїх батьків. Дитині потрібно місце реєстрації, а тому вона заперечує проти позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову щодо визнання такою, що втратила прав проживання малолітня дитина та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи ТОВ «Кийградсервіс» в судове засідання не з'явився, про день та час розглодяу справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третьої особи [PERSON] та представника третьої особи Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 05.05.2005 року.. Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 18.03.2015 року №376 в даній квартирі зареєстровані : [PERSON] - з 25.06.2009 року, [PERSON] - з 25.06.2009 року, [PERSON] - з 24.01.2008 року. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було укладено 04.11.2006 року. [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03.06.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх дочки [PERSON] З відповіді Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21.10.2014 року вбачається, що за період часу 2011-2014 роки офіційних викликів, скарг чи заяв щодо перешкоджання проживання в [ADDRESS] не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України). Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, яким є Відділ ГУ ДМС України. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач [PERSON] з дочкою [PERSON] не проживають в [ADDRESS] понад один рік, суд дійшов висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право користування квартирою.

Outcome: approved