Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У листопаді 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від [PERSON] надійшла заява, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення у справі № 361/7127/17 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 051 (вісімнадцять тисяч п'ятдесят одна) грн. За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд даної заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється без виклику сторін та інших учасників справи, так як суд не вбачає необхідності їх присутності у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ч.1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що у провадження Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із матеріалів справи вбачається, що 01 грудня 2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4001/10 від 17.06.2009 р. видане Радою адвокатів) укладено Договір про надання правничої допомоги № 73/18. До матеріалів справи також доданий ордер серії КС № 313618 (а.с. 91). Згідно із п. 4.2. гонорар адвоката складає 600 грн. за годину роботи. 16 грудня 2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до вищевказаного договору, відповідно до якої пункт 4.2. договору викладено в іншій редакції, а саме, зазначено, що розмір оплати витрат на надання правничої допомоги адвоката складає 800 грн. Гонорар адвоката складає 2 % від ціни позову. 30 січня 2018 року адвокат [PERSON] разом із відзивом на позовну заяву подала до суду орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які відповідач очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Згідно вказаного попереднього орієнтовного розрахунку для адвоката необхідно витратити: 1 годину для ознайомлення з матеріалами справи в суді, 2 години для вивчення матеріалів цивільної справи та узгодження практики захисту з клієнтом, 2 години для підготування відзиву на позовну заяву, приблизно по 1 годині захисту в судових слуханнях, яких приблизно очікується 2. За таких обставин, майбутній орієнтовний розмір понесених витрат клієнтом судових витрат у випадку відмови у задоволенні позову складатиме 5600 грн. в якості оплати витрат на надання правничої допомоги та гонорару у розмірі 2 % від ціни позову у розмірі 10 051,98 грн. Матеріалами справи встановлено, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від сторони позивача не надходило. 07 листопада 2018 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала заяву, в якій просила надати можливість подати остаточний розрахунок судових витрат протягом п'яти днів з моменту ухвалення судом рішення у справі. 07 листопада 2018 року у даній цивільній справі Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовлено у повному обсязі. Однак, ухвалюючи дане рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, не враховано витрати відповідача на професійну правничу допомогу. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем [PERSON] надано: договір про надання правової допомоги за № 73/17 від 01 грудня 2017 р., свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 4001/10, посвідчення адвоката, ордер серії КС № 313618, акт прийому-передачі виконаних робіт від 09 листопада 2018 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 4 від 09 листопада 2018 року на суму 18 051 (вісімнадцять тисяч п'ятдесят одна) грн. Зі змісту акту прийому-передачі виконаних робіт від 09 листопада 2018 року вбачається, що на ознайомлення з матеріалами справи адвокатом витрачено 1 годину, вивчення матеріалів справи та узгодження тактики захисту адвокатом витрачено 2 години, на підготовку та написання відзиву - 2 години, участь у судовому слуханні 19.09.2018 р. - 1 година, підготовка та написання заперечення - 2 години, підготовка до судових дебатів - 2 години, участь у судовому засіданні 07.112018 р. - 1 година. З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що при ухваленні рішення 07.11.2018 р. судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення. Однак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, при цьому дослідивши перелік наданих адвокатом послуг та обсяг робіт, суд враховує складність справи, ціну позову та значення справи для сторін, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, зокрема, написання відзиву та заперечення, участь його у судових засіданнях, які були недовготривалими (в сукупності всього понад одну годину). Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. При цьому, суд бере до уваги, що адвокат [PERSON] також є представником інших двох відповідачів у даній справі, і підготовлений та поданий відзив на позовну заяву [PERSON] є аналогічним за змістом до поданого відзиву [PERSON], що свідчить про завищення часу для підготовки відзиву. Також, суд критично ставиться та вважає значно завищені години підготовки адвоката [PERSON] до промови у судових дебатах, оскільки сама промова зводиться до змісту відзиву на позовну заяву та не містить інших правових позицій, пошук яких потребував додаткового часу. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення із позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Outcome: partial