Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («Ербовітал 2 - С.Р.Л.») в особі Представництва «Ербовітал 2 - С.Р.Л.» в Україні - про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15.05.2006 працювала у представництві фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («Ербовітал 2 - С.Р.Л.») на посаді головного бухгалтера. 30.09.2015 позивач була звільнена за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією представництва. Зазначає, що починаючи з червня 2015 року заробітну плату позивачу перестали виплачувати, у зв'язку з чим у жовтні 2015 вона звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2015 у справі №757/38422/15-ц стягнуто з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 122 175,19 грн. Водночас, заборгованість по заробітній платі не виплачена позивачу по теперішній час, у зв'язку з чим вона просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.10.2015 по день ухвалення рішення. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.10.2015 по день ухвалення рішення в розмірі 823014,29грн. Представник відповідача у судовому засідання позов не визнав, посилаючсиь на викладене в письмоивх запереченнях, просив відмовити в повному обсязі. У письмових запереченнях та у судовому засіданні зазначив, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені у справі №173/15 про визнання банкрутом в процесі ліквідації «Ербовітал 2 - С.Р.Л.», що знаходиться в провадженні Колегії четвертої по цивільних справах та по справах про банкрутство Суду м. Болонья, а тому, звернувшись до суду з даним позовом позивач має на меті покласти на відповідача подвійну відповідальність. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом їх дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 15.05.2006 працювала на посаді головного бухгалтера у представництві фірми HERBOVITAL 2 - S.R.L. («Ербовітал 2 - С.Р.Л.»), що підтверджується копією трудової книжки позивача, Витягом з Наказу №1і від 02.01.2015 та трудовим договором із співробітником від 30.01.2015. (а.с. 4, 18-19) 30.09.2015 позивача було звільнено із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією представництва, що підтверджується копією трудової книжки та витягом з Наказу №139і від 30.09.2015. (а.с. 5, 18-19) Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Водночас, з позивачем у день звільнення не проведено остаточного розрахунку, даний факт не заперечувався представником відповідача. Судовим наказом Печерського районного суду м. Києва від 22.10.2015 у справі №757/38422/15-ц стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 122 175,19 грн. (а.с. 11) Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної служби м. Києва [PERSON] від 16.11.2016 відкрито виконавче провадження на виконання судового наказу Печерського районного суду м. Києва №757/38422/15-ц. (а.с. 12) Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем судового наказу. Разом з тим, в матеріалах справи міститься рішення Колегії четвертої по цивільним справах та по справах про банкрутство Суду м. Болонья (Італія) у справі № 173/15 (173/2015) від 01.09.2015, відповідно до якого встановлено для кредиторів та третіх осіб, які заявляють свої речові права на майно, яке перебуває у володінні боржника, крайній термін не пізніше, ніж 30 днів до вищезазначеного засідання, для надання вимог кредиторів конкурсному управляючому. Також, 16.12.2015 Колегія четвертої по цивільним справах та по справах про банкрутство Суду м. Болонья (Італія) визнала вимоги позивача про стягнення не виплаченої заробітної плати при звільненні. Водночас, суд враховує те, що рішення Італійського суду не визнане в установленому законом порядку на території України відповідно до ст. 390 ЦПК України, Закону України «Про правонаступництво», положення Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів 1978 року, Конвенції між СРСР та Італійською Республікою про правову допомогу у цивільних справах № 4210 1979 року, що також підтвердили представники сторін у судовому засіданні. Отже, чинним трудовим законодавством України передбачено стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в порядку ст. 117 КЗпП України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (в день звільнення), при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Водночас, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством, про що зазначено в правовому висновку Верховного Суду України у справі за №6-2807цс16 визначено, що механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Середньоденна заробітна плата позивача становить 1 141,49 грн., що вбачається з Довідки про середньоденну заробітну плату за підписом головного бухгалтера [PERSON] (а.с.14) Отже, зважаючи на те, що відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні, з урахуванням положень ст. 117 КЗпП України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 01.10.2015 по 20.09.2017 (494 робочих дні), що становить 563 896,06 грн. (494 х 1 141,49 грн.). У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 5 638,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial