Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Камянської міської ради, третьої особи: Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, в якій просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 31.12.2010 року помер його батько [PERSON], у звязку з чим, після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №28 розташованої в будинку №10 по вулиці Комунарна (нині Манаєнкова Іосіфа) у м. Камянське. Даний будинок належав [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.07.1996 року №2098. 07.09.2015 року позивач звернувся до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 31.12.2010 року, постановою від 07.09.2015 року було відмовлено. Згідно цієї постанови позивачу було відмовлено на підставі того, що на час відкриття спадщини [PERSON] не проживав постійно із спадкодавцем, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, тому і пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій прохав позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі та не заперечував проти розгляду справи без участі відповідачів та розгляду справи без застосування технічних засобів. Представник відповідача: Камянська міська рада за довіреністю в судове засідання не зявились, але надав до суду заяви в яких просили розглянути справу без участі їх представників та винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за довіреністю в судове засідання не зявились, але надав до суду заяви в яких просили розглянути справу без участі їх представників та винести рішення згідно чинного законодавства. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії І-КИ № 384882 від 04.01.2011 року виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що [PERSON] помер 31.12.2010 року у віці 69 років, про що зроблено відповідний актовий запис №08.(а.с.8). Згідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 07.09.2015 року [PERSON] звернувся до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] з метою прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], померлого 31.12.2010 року, але йому було відмовлено. Факт звернення підтверджується «Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 07.09.2015 року, згідно якої [PERSON] було відмовлено на підставі того, що він звернувся до нотаріальної контори після спливу 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця, документи які б підтверджували факт прийняття спадщини - відсутні. (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Позивачем був пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, у звязку з інвалідністю І-ої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням №127714 від 05.06.1992 року, тяжким матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідність до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідність до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. У відповідність до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідність до ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що позивач [PERSON] має поважні причини, повязані з обєктивними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, так як він являється інвалідом І-ої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням №127714 від 05.06.1992 року, тяжким матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що з моменту смерті [PERSON], який помер 31.12.2010 року та на час звернення позивачем [PERSON] до державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] з метою прийняття спадщини після померлого батька, та враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які повязані з обєктивними, труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, позивач довів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги вважаються обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved