Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі відповідач). В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.12.2011 року між сторонами укладено договір № SAMDN50000055262474, про надання відповідачу кредиту в розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на норми ст.ст.509, 525, 526, 527, 530,ч.1 ст.598, ст.ст.599, 610, 615, 629,1050, 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України та те, що відповідач свої зобовязання за договором не виконує, у звязку із чим утворилась заборгованість у сумі 14879,55 грн., яка складається з наступного: 4424,88 грн. заборгованість за кредитом; 7740,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1529,75 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 684,74 грн. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.58), позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на підставі наданих ним заперечень (а.с.51-52), посилаючись на те, що 04 травня 2016 року між ним та банком укладено генеральну угоду, якою було реструктуризовано заборгованість. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 24 грудня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір SAMDN500000552624, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, а також виконувати інші умови договору (а.с 6). Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконував, у звязку із чим утворилась заборгованість сумі 14879,55 грн., яка складається з наступного: 4424,88 грн. заборгованість за кредитом; 7740,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1529,75 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 684,74 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Також установлено, що 04.03.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі угода), яка підписана з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору № SAMDN500000552624 від 24.12.2011 року. Даною угодою було реструктуризовано заборгованість (а.с. 55). Пунктом 1.1.1. угоди, передбачено, що сторони домовились про зменшення розміру заборгованості, яка виникла з дати надання кредиту відповідачу, а саме: проценти зменшено на 992,26 грн., комісію на 194,49 грн., штраф на 2962,01 грн.. Загальна сума заборгованості з дати підписання угоди склала 14121,79 грн.. Підпунктом 1.2. передбачено, що з метою забезпечення зобовязань, відповідач в день підписання угоди повинен мати на рахунку залишок 3000,00 грн.. Вказаною угодою, також визначено, що з 1 по 25 число кожного місяця відповідач повинен вносити платіж в сумі 556,53 грн. до повного погашення заборгованості. Дата кінцевого погашення заборгованості по кредитному договору 31 березня 2018 року (п. 2). Відповідач згідно з умовами угоди здійснив платежі в рахунок погашення заборгованості перед банком, що підтверджується платіжним дорученням № 160304B1DT103812UBLQ від 04.03.2016 року про сплату на користь позивача суми 3000 грн. (а.с.57) та квитанцією № ICKTG04250BHYS від 25.04.2016 року про сплату на користь позивача суми 1000 грн. (а.с.56). Таким чином, зазначеною угодою від 04 березня 2016 року сторони фактично змінили первісне зобов'язання, яке виникло на підставі попереднього кредитного договору, новим кредитним зобов'язанням на встановлених цією угодою умовах. Відповідно до ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Враховуючи, що з укладення сторонами угоди від 04 березня 2016 року зобов'язання, які виникли на підставі кредитного договору № SAMDN500000552624 від 24 грудня 2011 року, припинились, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 24.12.2011 року, а відтак позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1378 гривень слід залишити на позивачеві.

Outcome: dismissed