Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У листопаді 2020 року, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 30 серпня 2018 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №514028811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі. Проте, відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку, має заборгованість, загальний розмір якої станом 31 серпня 2020 року становить 14 107,62 грн. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем її проживання та через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, щоміж Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , 30 серпня 2018 року, було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №514028811 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п. п. 3.1. та 3.4 Заяви про приєднання шляхом підписання клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб та банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до чинного законодавства України документів, відкриває клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Як вбачається із вищевказаної Заяви про приєднання (п.п. 3.4.1) Банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах. Згідно Висновку-рішення погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № АА356769086/310519 від 31 травня 2019 року, банк встановив [PERSON] кредитний ліміт у сумі 16 000, 00 грн. та процентну ставку за кредитом є фіксованою і 38 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 1.5 Розділу ХХІІ загальних умов надання кредити (далі Розділ) Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії уповноваженим представником Банку, датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту. Згідно п. 1.6 Розділу передбачено, що Банк зобов`язується надати Клієнту Кредит на умовах, передбачених Кредитним договором. Пунктом 1.14 Розділу, передбачено, що Клієнт зобов`язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суду Кредиту сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Згідно пункту 1.16 Розділу за користування Кредитом клієнт зобов`язується сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку №1 до Договору, а в разі зміни умов кредитування згідно п. 11.1.3. Розділу ХХ Договору. Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала в частині повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31 травня 2019 року, заборгованість відповідача становить 14 107,62 грн., яка складається з: загальної суми основної заборгованості - 13 888,60 грн.; комісії - 8,00 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 64,15 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 35,16 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 93,72 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 15,66 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 14,44 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 0,89 грн. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 14 107,62 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 14 107,62 грн. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved