Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У лютому 2014 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала , що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина , за законом на житловий будинок з прибудинковими будівлями та спорудами. Оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок не був належним чином зареєстровані . Позивач, посилаючись на те , що вона не має змоги оформити належним чином прийняття спадщини , просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , який розташований по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини справи викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову . Суд ознайомившись із позовною заявою , заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи , взявши до уваги позицію відповідача вважає , що позов підлягає задоволенню . По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.4). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за законом на спадкове майно , а саме на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями , який розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець , за свого життя , отримав правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право власності на спадщину за законом ( а.с.5) , однак реєстрація будинку в установленому порядку не була здійснена , на що вказує інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 17817298 від 14.02.2014 року ( а.с.32-33). За наведених підстав нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини ( а.с.16). Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено , що позивач має право на спадщину , що залишилась після померлого за законом , оскільки ст. 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач являється спадкоємцем першої черги , оскільки він є сином спадкодавця ( а.с.9) , та вона бажає прийняти спадщину. Наведене відповідає положенням ст. 1261 ЦК України, яка вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки. Крім того, відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] - дочка спадкодавця також є спадкоємцем першої черги ( а.с.10-14 ), однак вона на спадщину не претендує не заперечує проти прийняття спадкового майна позивачем . Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку. Встановлені судом обставини справи вказують, що позивач не має змоги належним чином прийняти та оформити спадщину , оскільки реєстрація права власності на спадковий житловий будинок в установленому порядку не була здійснена. Отже, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Outcome: approved