Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №11215274000 від 14 вересня 2007 року, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 117000 доларів США 00 центів, з кінцевим строком повернення кредиту до 14 вересня 2028 року, зі сплатою відсотків у розмірі 11,30% річних. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11215274000 від 14 вересня 2007 року, [PERSON] уклала із банком договір поруки, згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання взятих на себе зобовязань, встановлених кредитним договором, позивач просив стягнути з останніх суму заборгованості за кредитним договором №11215274000 від 14 вересня 2007 року в розмірі 70111 доларів США 68 центів, пені у розмірі 16578, 88 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 28093,97 грн. Представник позивача, діючий за довіреністю від 29 грудня 2017 року, в судове засідання не зявився, раніше надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути поданий позов у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 62-63). Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с. 71, 72, 74, 77, 78). У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №11215274000 від 14 вересня 2007 року, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав, а [PERSON] отримав кредит в іноземній валюті в сумі 117000 доларів США 00 центів з кінцевим строком повернення кредиту до 14 вересня 2028 року, зі сплатою відсотків у розмірі 11,30% річних (а.с. 12-15). В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №11215274000 від 14 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №138779 від 14 вересня 2007 року, згідно якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобовязанням [PERSON], що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору (а.с. 27). Встановлено, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17 вересня 2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») (а.с. 6-11). Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався погашати кредит та сплачувати передбачені договором платежі шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачі від виконання своїх зобовязань ухиляються. Через невиконання зобовязань за кредитним договором №11215274000 від 14 вересня 2007 року у відповідачів станом на станом на 21 листопада 2017 року утворилась заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», в сумі 70111 доларів США 68 центів та пені у загальному розмірі 16578 гривень 88 копійок, яка складається з: - заборгованості за кредитом 64454, 21 доларів США; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5657,47 доларів США; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 7150, 40 грн.; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 9428,48 грн.; Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №11215274000 від 14 вересня 2007 року (а.с.29-36). Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобовязань по кредитному договору в добровільному порядку, але останні свої зобовязання не виконують (а.с. 37-38). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, статтею 533 ЦК передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пункт 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями. Згідно п. 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001 року № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином банк як фінансова установа може укладати кредитні договори, предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовими наслідками порушення основного зобовязання, забезпеченого порукою, є солідарна відповідальність або додаткова /субсидіарна/ відповідальність, якщо така відповідальність встановлена договором поруки. Солідарна відповідальність означає, що у разі невиконання боржником основного зобовязання, кредитор має право вимагати виконання зобовязання в повному обсязі або частково як від боржника, так і від поручителя, або від них обох. Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обовязку в повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором. Встановлено, що умовами п.п. 2.2 договору поруки №138779 від 14 вересня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й позичальник. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (а.с. 27). Тому позивач має право вимагати виконання зобовязання як від боржника, так і від поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії згідно із законом та умовами договорів кредиту та поруки для досудового врегулювання спірних правовідносин, направлено на адресу відповідачів лист-вимогу про усунення порушень зобовязання. (а.с. 39-41). Відповідачами не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутніми у судових засіданнях відповідачі також розпорядилися на свій розсуд. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договорами та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 28093,97 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

Outcome: approved