Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області про знання арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер рідний брат позивача- [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частки житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого по [ADDRESS], що належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] від 06.04.2007 р. 25 листопада 2015 року позивач звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, на об'єкт нерухомого майна, а саме: 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який зареєстровано 19.10.2007 р. Першою київською обласною державною нотаріальною конторою. Арешт був накладений відділом ДВС Києво-Святошинського управління юстиції відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.10.2007 р. № 367704. 09 грудня 2016 року позивач звернулася до відділу ДВС із заявою про зняття арешту зі спадкового майна у зв'язку зі смертю брата. 17 січня 2017 року відділом ДВС надана інформація, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану без виконання та згідно з базою даних АСВП станом на 17.01.2017 р. у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON]. Так позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом померлого [PERSON] та у зв'язку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права. Майно, що знаходиться під арештом фактично перебуває у її користуванні та володінні. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд звільнити з під арешту спадкове майно померлого [PERSON], а саме: 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], який зареєстровано Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 19 жовтня 2007 року за № 5875787 на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження відділу ДВС у Києво-Святошинського районного управління юстиції від 10 жовтня 2007 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, проси суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Звернувся до суду із клопотанням про слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 54. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 06.04.2007 року померлому [PERSON] належала на правові власності 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. 25 листопада 2015 року позивач звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, на об'єкт нерухомого майна, а саме: 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який зареєстровано 19.10.2007 р. Першою київською обласною державною нотаріальною конторою. Арешт був накладений відділом ДВС Києво-Святошинського управління юстиції відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.10.2007 р. № 367704. Відповідно до довідки виданої 17 січня 2017 року відділом ДВС державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану без виконання та згідно з базою даних АСВП станом на 17.01.2017 р. у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявність арешту на спадкове майно майно істотно порушуєправа останньої. Тому, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved