Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачка, яка є її дочкою, у вказаній квартирі не проживає з 2005 року, проте з реєстраційного обліку так і не знята, у звязку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги також і за неї, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Особистих речей відповідачки у домоволодінні не зберігається. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 5 в будинку № 50 по пр.Ілліча в м.Маріуполі Донецької області. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» №57(5677) від 25 березня 2016 року, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 листопада 2006 року, а також свідоцтва про право власності на житло від 04 серпня 1998 року, є власницею 2/5 частин кварири № 5 в будинку № 50 по пр.Ілліча в м.Маріуполі Донецької області. З копії довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя від 23 грудня 2015 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивачка, її син [PERSON], [INFO], її онуки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], праонука [PERSON], [INFO], а також дочка [PERSON], [INFO] відповідачка по справі. Відповідачка не проживає у вказаній квартирі з 2005 року, що підтверджується довідкою ЖКП «Іллічівець» від 23 березня 2016 року № 163. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування квартирою 5 в будинку 50 по пр.Ілліча в м.Маріуполі, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідачка не мешкає за місцем реєстрації більше десяти років.

Outcome: approved