Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила: стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття; стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) грн. щомісячно, до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 26 червня 2010 року. Ухвалою судді від 22.05.2018 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 08 вересня 2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб не розірвано, але з червня 2017 року вона с синами проживають окремо від чоловіка. Відповідач всіляко ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 08 вересня 2015 року, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 492 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 272367). Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 451123 від 29.06.2016) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 488996 від 13.07.2017). Згідно зазначених свідоцтв про народження дітей, позивач зазначена матір'ю дитини, відповідач - батьком. Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання малолітніх дітей судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дітей не досягнуто. Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] не в повному обсязі виконує у відношенні своїх малолітніх синів передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з їх утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. З наданих документів убачається, що позивач не має можливості працевлаштуватися для заробітку коштів на забезпечення гідного існування.\~ При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд, виходячи з положень ст. 84 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано. Відповідач [PERSON] є фізично здоровим та працездатним, має постійне місце роботи та заробітну плату. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дітей у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) [PERSON] Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню та стягує аліменти на утримання позивача у розмірі однієї шостої частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно- на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до положень ст. 84 СК України. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 грн., відповідно до частини задоволених вимог. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial