Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

у лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного договору № б\\н від 13.10.2014 року між Банком та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 34817,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушує боргові зобовязання та своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не надає. У звязку з цим, станом на 07.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 68534,44 грн., яка складається із: 31963,16 грн. заборгованість за кредитом; 11559,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 23635,27 грн. заборгованість за комісією, а також 1376,55 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору № б\\н від 13.10.2014 року. \~Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. \~Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. \~Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 13.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н, який складається з Заяви клієнта, «Умов і правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 34817,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 07.12.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 13.10.2014 року у розмірі 68534,44 грн., яка складається із: 31963,16 грн. заборгованість за кредитом; 11559,46 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 23635,27 грн. заборгованість за комісією, а також 1376,55 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача в рахунок виконання умов договору № б\\н від 13.10.2014 року. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 13.10.2014 року, яка виникла станом на 07.12.2016 року в розмірі 68534,44 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved