Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

У листопаді\~2019\~року позивачі\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~в своїх\~інтересах та\~інтересах неповнолітнього\~ [PERSON] \~пред`явили через\~суд зазначений\~позов до\~Департаменту житлового\~господарства Дніпровської\~міської ради,\~на предмет\~встановлення юридичного факту того, що [PERSON] та [PERSON] не використовували житлових чеків для приватизації державного житлового фонду та не використовували свого права на приватизацію державного житлового фонду на території України у період з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року та на предмет визнання за ними права на безоплатну приватизацію житла - квартири за адресою: [ADDRESS] , відповідно до\~Закону України від 19 червня 1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»,\~без\~надання довідки\~про використання/невикористання\~житлових чеків,\~посилаючись при\~цьому на\~те,\~що вони\~є користувачами\~зазначеної вище\~квартири з\~2003\~року,\~однак при\~зверненні до\~відповідача з\~питання приватизації\~квартири їм\~було відмовлено\~з підстав\~відсутності документальної\~інформації про\~використання чи\~невикористання житлових\~чеків для\~приватизації державного\~житлового фонду\~раніше,\~що підтверджувало\~б чи\~спростовувало їх\~право на\~приватизацію зазначеним\~шляхом. Позивачі вважають, що відповідають визначеним законом критеріям, що дозволяють їм брати участь у приватизації житла, що стало причиною звернення до суду з позовом про визнання за ними такого права. 17 червня 2020 року [PERSON] та [PERSON] позов уточнили та просили визнати за ними права на безоплатну приватизацію житла - квартири за адресою: [ADDRESS] . З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 15 листопада 2019 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року за клопотанням представника позивачів ухвалено про перехід від спрощеного провадження до загального з призначенням підготовчого засідання у справі. 01 червня 2020 року представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Григоренко А.В. подала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала повністю з тих підстав, що позивачами наданий пакет документів не відповідав встановленому та мав недоліки, тобто відсутнє підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду в період з 13 жовтня 2000 року по 03 липня 2003 року та з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року, що унеможливлює передачу квартири у власність на законних підставах, однак не позбавляє позивачів повторно після усунення зазначених недоліків звернутися до відповідача з приводу приватизації квартири. Оскільки станом на сьогодні існує порядок приватизації житла державного житлового фонду, тому позов поданий необґрунтовано та безпідставно та в його задоволенні слід відмовити. Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року позов в частині вимог позивачів [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] про визнання права на безоплатну приватизацію залишені без розгляду. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в частині встановлення юридичного факту невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року залишені без розгляду. Ухвалою суду від 16 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги про визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права на безоплатну приватизацію житла - квартири за адресою: [ADDRESS] , підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав. Додатково зазначила, що позивачі дійсно не брали участь у приватизації та не використовували чеків для приватизації державного житлового фонду, про що зазначено у відповіді Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області на запит суду, оскільки позивачі в період з 1998 року по 2003 рік проживали на території Катеринопільського району Черкаської області, що підтверджує неправомірну відмову відповідача у приватизації житла позивачами та обґрунтованість вимог позивачів. Суд, вислухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши подані у справі докази, розглянувши позовні вимоги в заявлених межах, дійшов до наступних висновків. Згідно з ч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.\~ Згідно з частиною третьою\~статті 9 Житлового кодексу України\~громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. У відповідності зі\~статтею 345 Цивільного кодексу України\~фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що на підставі ордеру №480 серії С від 20 червня 2003 року, виданому на підставі рішення виконкому Кіровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 20 червня 20003 року №371, [PERSON] у складі сім`ї з [PERSON] та [PERSON] отримали право користування службовою квартирою [ADDRESS] (а.с.6). 09 березня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після шлюбу взяла прізвище [PERSON] , у відповідності до свідоцтва про шлюб, долученого до матеріалів справи в копії (а.с.37). Згідно ордеру №4571 серії Б від 16 січня 2012 року, виданого на підставі рішення виконкому Кіровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, змінено статус службової квартири [ADDRESS] , яка взята на облік КП ЖРЕП Кіровського району, та [PERSON] , як працівнику КП ЖРЕП Кіровського району, виділено в користування квартиру, зі складом сім`ї п`яти осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.7). 22 червня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після шлюбу взяла прізвище [PERSON] , у відповідності до свідоцтва про шлюб, долученого до матеріалів справи в копії(а.с.39). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 06 січня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище позивача залишено без змін(а.с.40). 11 серпня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після шлюбу взяла прізвище [PERSON] , у відповідності до свідоцтва про шлюб, долученого до матеріалів справи в копії(а.с.38). У відповідності до довідки №3397 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Відділом проживання фізичних осіб Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР 13 червня 2019 року, за адресою [ADDRESS] зареєстрованими значиться: [PERSON] , як основний квартиронаймач, [PERSON] , [PERSON] , який зареєстрований 03 квітня 2007 року та знятий з реєстрації 06 грудня 2018 року, [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Згідно відповіді КП «ДМБТІ» №5995 від 20 квітня 2019 року встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , в який увійшла квартиру [ADDRESS] , зареєстрований за Місцевою радою на підставі рішення виконкому №1261 від 16 липня 1993 року, про що видано реєстраційне посвідчення від 07 жовтня 1993 року, та станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційних справах відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.9). За правилами, встановленими частинами першою\~третьою\~статті 8 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Частиною першою\~статті 2 Закону №2482-XII\~передбачено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до частин четвертої, пятої\~статті 5 Закону №2482-XII\~право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Аналіз приведених вище норм, свідчить про те, що позивачі мають безумовне право на приватизацію, оскільки зареєстровані і постійно проживають у вказаному вище житлі на законних підставах. 20 червня 2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту житлового господарства ДМР із заявою про оформлення безоплатної передачі у приватну спільну часткову власність квартиру в порядку приватизації державного житлового фонду, у складі членів сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітня дитина [PERSON] з відповідним пакетом документів.(а.с.16). 27 червня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] засвідчили нотаріально заяви про те, що у період з 1998 року по 2003 рік проживали без реєстрації за адресою: Черкаська область, Катеринопільский район, с. Петраківка(а.с.31-33). Відповіддю Департаменту житлового господарства ДМР №3/16-4468 від 21 жовтня 2019 року [PERSON] повідомлено про відмову у наданні адміністративної послуги з проведення приватизації житла у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію та невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду [PERSON] з 13 жовтня 2000 року по 03 липня 2003 року, [PERSON] з 13 жовтня 2000 року по 03 липня 2003 року, [PERSON] з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року(а.с.41). У відповідності до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства 16 грудня 2009 року №396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404, передбачений перелік документів, які подаються громадянами до органу приватизації, в якому, зокрема, зазначено подання документу, що підтверджує невикористання громадянином та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. На виконання цієї норми встановленого порядку позивач [PERSON] разом із іншими документами подала до відповідача, як до органу приватизації, довідку Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області №494/02-16 від 20 серпня 2019 року, в якій зазначалось про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по Петраківській сільській раді у період з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року у приватизації участі не брали(а.с.22). Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] в період з 1998 року по 2003 рік дійсно проживали на території Катеринопільсокого району Черкаської області у с. Петраківка без реєстрації місця проживання згідно погосподарських книг за ці роки та не брали участі у приватизації державного житлового фонду, що знайшло підтвердження у інформаційній довідці КП «ДМБТІ» ДОР № 5995 від 29 квітня 2019 року та у довідці Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області № 651/02-16 від 29 жовтня 2020 року, отриманої на виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2020 року. В судовому засіданні знайшли підтвердження обставини того, що позивачі не використовували з 13 жовтня 1998 року по 03 липня 2003 року житлові чеки та не використали своє право на безоплатну приватизацію житла. Разом з цим, суд вважає саму вимогу органу приватизації про підтвердження позивачами відомостей про те, що раніше вони не використали своє право на приватизацію (не використали житлові чеки), безпідставною, оскільки перевірка дійсності обставин за поданими документами громадян має відноситись до виключної компетенції держави, яка, виконуючи функції з владного регулювання усіх без винятку суспільних правовідносин, ззобов`язана мати власний, самодостатній, незалежний, а головне\~ефективний механізм з отримання такої інформації, не покладаючи цей тягар на громадян. Відтак, оскільки право позивачів на безоплатну приватизацію житла було порушено органом приватизації, спосіб захисту такого права, як визнання права, заявлений позивачами, суд вважає ефективним, отже позов є огрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати належить покласти на позивача.

Outcome: approved