Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 20000 доларів США та понесені судові витрати, обґрунтовуючи тим, що 31 жовтня 2020 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого він надав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20000 доларів США строком до 03 листопада 2020 року. Однак відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував та позику в добровільному порядку не повернув, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання, просить справу розглянути без участі позивача та його представника. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з позикою грошей. З розписки [PERSON] вбачається, що 31 жовтня 2020 року він отримав позику від [PERSON] у сумі 20000 доларів США, зобов`язавшись повернути кошти до 03 листопада 2020 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Доказами належного виконання боргового зобов`язання відповідно до положень ст.545 ЦК України є, зокрема, розписка кредитора, повернення ним боргового документа боржнику, внесення боргу в депозит нотаріуса (ст.537 ЦК України). З матеріалів справи слідує, що боргового документа або інших передбачених законом допустимих доказів, які б підтверджували належне виконання боржником свого боргового зобов`язання перед кредитором, відповідачем суду не надано. А згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики грошових коштів не виконав. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені та документально підтверджені ним судові витрати у розмірі 5674,82 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved