Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У лютому 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Третьої міської лікарні м. Кременчука про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначав, що наказом головного лікаря Третьої міської лікарні м. Кременчука за № 5 від 10 листопада 2014 року про застосування дисциплінарного стягнення його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за ненадання допомоги хворому. Застосування дисциплінарного стягнення вважав безпідставним і таким, що суперечило ст.ст.147-149 КЗпП України. Вважав, що підставою для оголошення догани стало те, що 22 жовтня 2014 року виконуючи функції як лікаря ортопеда-травматолога травматологічного пункту Третьої міської лікарні, так і чергового лікаря приймального відділення, начебто не надав допомогу хворому [PERSON], хоча він був прийнятий та зареєстрований в журналі амбулаторних хворих, що з'явилися без направлення. Необхідності фіксування його даних в травматологічному пункті не було, в зв'язку з тим, що пошкодження, які були у хворого не мали травматологічного характеру. Просив визнати незаконним та скасувати наказ № 5 від 10 листопада 2014 року про застосування дисциплінарного стягнення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Третьої міської лікарні м. Кременчука - [PERSON] у судових засіданнях 18 лютого 2015 року, 02 березня 2015 року, 10 березня 2015 року, 18 березня 2015 року, 30 березня 2015 року з позовом не погодився. Пояснив, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за свідоме порушення трудової дисципліни, оскільки він повинен був надати невідкладну кваліфіковану медичну допомогу хворому у вигляді огляду, обробки ран, направити хворого на рентген обстеження, внесення до журналу реєстрації у травмпункті лікарні запису про хворого, що і не було зроблено позивачем. Третя особа - головний лікар Третьої міської лікарні м. Кременчука - [PERSON] у судовому засіданні 02 березня 2015 року, 10 березня 2015 року з позовом не погодився, надавши пояснення, які є тотожними поясненням представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. На підставі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що позивач працює у Третій міській лікарні м. Кременчука з 17 листопада 1982 року з перервами, а на посаді лікаря ортопеда-травматолога травматологічного пункту лікарні з 18 травня 2006 року. Наказом головного лікаря Третьої міської лікарні м. Кременчука за № 5 від 10 листопада 2014 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку під час виконання своїх функціональних обов'язків, а саме ненадання допомоги хворому «Б». Під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що 22 жовтня 2014 року близько 23 год. до травматологічного пункту лікарні звернувся [PERSON] з посиланням на одержання травми голови. Позивач [PERSON], як черговий лікар травматолог травмпункту лікарні, здійснив огляд [PERSON], направив його до приймального відділення лікарні, у зв'язку з поставленням діагнозу щодо відсутності відповідної травматологічної патології за своїм фахом. Крім того, позивачем було надано розпорядження черговій медсестрі приймального відділення щодо направлення [PERSON] на рентген-обстеження та виклику чергового лікаря хірургічного відділення лікарні для огляду щодо встановлення хірургічної та нейрохірургічної патології. Після проведення рентген-обстеження та огляду [PERSON] черговим лікарем хірургічного відділення лікарні [PERSON] пацієнта було направлено до отоларингологічного відділення Першої міської лікарні м. Кременчука у зв'язку із встановленням характеру травми, яка відносилася до лорпатології. Позивач не надав розпорядження черговій медсестрі по травмпункту лікарні та особисто не здійснив будь-які записи щодо реєстрації звернення [PERSON] з травмою до травмпункту лікарні. У приймальному відділенні відповідача реєстрація звернення [PERSON] була здійснена. Вказані обставини постають з пояснень позивача, свідка [PERSON], яка підтвердила, що була черговою операційною медсестрою травмпункту лікарні разом з позивачем і, що пацієнт [PERSON] був оглянутий позивачем, направлений до приймального відділення, хоча у той час у травмпункті вони з лікарем оглядали та надавали медичну допомогу двом пацієнтам, які отримали травми внаслідок ДТП. Крім того, свідок [PERSON] підтвердив факт огляду [PERSON] у приймальному відділенні і на час здійснення огляду рентген-обстеження пацієнта було вже здійснено. Також, у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив факт надання медичної допомоги та огляду у травмпункті і приймальному відділенні Третьої міської лікарні м. Кременчука, пояснив, що жодних претензій до лікарів Третьої міської лікарні м. Кременчука не має, з будь-якими письмовими чи усними зверненнями на дії позивача, а також інших лікарів Третьої міської лікарні м. Кременчука не звертався, подавши про це додатково письмову заяву, яка була засвідчена у нотаріальному порядку. Відповідач та третя особа не подали до суду належні і допустимі докази на спростування позову, та встановлених судом обставин, а також на підтвердження законності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Посилання представника відповідача та третьої особи щодо ненадання позивачем медичної допомоги [PERSON] у вигляді нездійснення позивачем реєстрації звернення пацієнта [PERSON] до травмпункту лікарні, суд оцінює критично, оскільки сам факт нездійснення реєстрації не свідчить про не надання медичної допомоги вказаній особі та не є самостійною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за ненадання медичної допомоги. Таким чином, наказ № 5 від 10 листопада 2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани суперечить ст. 147 КзпП України, оскільки такий наказ не було обґрунтовано та, що під час розгляду справи факт ненадання медичної допомоги позивачем свідку [PERSON] не знайшов свого підтвердження. Отже, за наведених обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи, що наказ № 5 від 10 листопада 2014 року є незаконним та протиправним, оскільки позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за дії, які він не вчиняв. Необхідно визнати протиправним та скасувати наказ за № 5 від 10 листопада 2014 року головного лікаря Третьої міської лікарні м. Кременчука про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та стягнути з Третьої міської лікарні м. Кременчука на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved