Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У лютому 2021 року Акціонерне товариство Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 01 червня 2020 року між АТ Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0602 - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит №602.403 від 01 червня 2020 року, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 56% річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 червня 2025 року. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит №602.403 від 01 червня 2020 року, позивач просив суд стягнути з [PERSON] станом на 24 грудня 2020 року суму заборгованості в розмірі 51708,13 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 40-42). Представник позивача, діючий за довіреністю від 20 липня 2020 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, надав до суду заяву про визнання позовних вимог (а.с. 46, 47, 48). Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що 01 червня 2020 року між АТ Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0602 - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №602.403 від 01 червня 2020 року, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою 56% річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 червня 2025 року(а.с. 10-15). Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі, однак відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється. Згідно п. 3.3.3 Договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року. Встановлено, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про споживчий кредит №602.403 від 01 червня 2020 року, станом на 24 грудня 2020 року за останнім утворилась заборгованість у розмірі 51708,13 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 45833,35 грн., процентів за користування кредитом - 5726,58 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 40,64 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 20,97 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 10,83 грн., інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 75,76 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору про споживчий кредит №602.403 від 01 червня 2020 року, станом на 24 грудня 2020 року та випискою з особового розрахунку (а.с. 17-18, 19-25). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи те, що відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 2270,00 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті повністю визнав позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне повернути останньому 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову та стягнути з відповідача інші 50% - в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Outcome: approved