Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що відповідач на її прохання відмовляється нести витрати на забезпечення дитини необхідними матеріальними благами, а тому з цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 5000 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, надав до суду відзив у якому просив суд врахувати його доводи при ухваленні судового рішення та оцінки доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що дитина постійно проживає з матір`ю [PERSON] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] не працює, пенсію не отримує, має захворювання цукровий діабет, на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка є інвалідом І групи та батько пенсійного віку. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1197,50 грн., оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини його мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1197,50 грн. щомісячно, починаючи з 17.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та,

Outcome: partial