Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, в обґрунтування якого вказувала, що [INFO] року померла її троюрідна племінниця [PERSON], [INFO], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Зазначила, що [PERSON] була інвалідом першої групи, потребувала сторонньої допомоги і постійно з 2011 року проживала разом із позивачкою, що підтверджується актом квартальної від 08.02.2017 року та довідкою Сартанської селищної ради № 550 від 08.02.2017 року. Крім того, рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 10.10.2013 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON]. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], родичів після смерті останньої не залишилось, на спадкове майно ніхто не претендує. Просила визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Представник відповідача Маріупольської міської ради не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Частиною 2 ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже, законодавець чітко визначив три юридичні ознаки, які складають поняття сім'ї: 1) спільне проживання, 2) пов'язання спільним побутом, 3) наявність взаємних прав і обов'язків. Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За правилами статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивачки, вказував, що [PERSON] мешкала разом із [PERSON] в [ADDRESS] з 2011 року. [PERSON] була інвалідом, постійно потребувала сторонньої допомоги. [PERSON] доглядала за померлою, вела суспільний побут. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що [PERSON] була опікуном померлої [PERSON], яка мешкала разом із нею з 2011 року в [ADDRESS]. Позивачка доглядала за нею, вела суспільний побут. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Сартанської селищної ради Кальміуського району м. Маріуполя 21.11.2016 року (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме 1 житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2013 року. (а.с. 12, 13). [INFO] року померла [PERSON] - рідна матір [PERSON] (а.с. 15). Рішенням Іллічвського районного суду м. Маріуполя від 10.10.2013 року [PERSON] призначено піклувальником над [PERSON], [INFO]. [INFO] року померла рідна бабка [PERSON] - [PERSON] (а.с. 14). Згідно відповіді № 579/01-16 від 16.03.2017 року, наданої Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, в справах держнотконтори мається спадкова справа після смерті [PERSON], що померла [INFO] року (а.с. 34). Згідно матеріалів вказаної спадкової справи із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. З поквартирної картки наданої Кальміуською районною адміністрацією Маріупольської міської ради вбачається, що по [ADDRESS] [PERSON], [INFO] зареєстрована з 03.08.2001 року, 22.11.2016 року знята з реєстрації (а.с. 8). Згідно із довідкою селищного голови Сартанської селищної ради та актом квартального с. Сартана м. Маріуполя від 08.02.2017 року [PERSON], [INFO] мешкала в [ADDRESS] разом із племінницею [PERSON], [INFO] з 2011 року однією родиною, вели сумісний побут (а.с. 9, 10). Таким чином, факт спільного проживання та ведення побуту доведений. Що стосується взаємних прав та обов'язків, то після ухвалення Іллічівським райсудом м. Маріуполя 10.10.2013 року рішення про призначення позивачки опікуном над [PERSON], до смерті своєї підопічної [PERSON] мала обов'язки по її догляду та забезпеченню умов проживання. Проаналізувавши встановлені по справі фактичні обставини, оцінивши надані в силу вимог ст. 60 ЦПК України позивачем докази в їх взаємному зв'язку у сукупності, суд вважає, що [PERSON] доведено факт і обставини її спільного проживання однією сім'єю з померлою [PERSON], що між ними за життя останньої склалися усталені сімейні відносини у розумінні положень статті 3 Сімейного кодексу України, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення її позову. Враховуючи той факт, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, а тому є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved