Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкода Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] адвокат Кобилецький В.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №745 від 26.02.2019, вчиненим приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М. про звернення стягнення на автомобіль [NUMBER], рік випуску -2008. Зазначає, що звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, але виконавче провадження за оскаржуваним виконавчим документом продовжується. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про виконавче провадження» серед виконавчих документів, які можуть бути оскаржені в судовому порядку є: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування культовими будівлями та майном; рішення Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень у передбачених законом випадках; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу; рішення інших органів державної влади у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на Державну виконавчу службу. Із наданих матеріалів убачається, що [PERSON] у позовній заяві просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М. таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що при вчиненні напису нотаріус не дотримався вимог чинного законодавства. Разом з тим, [PERSON] не обґрунтовано жодним чином ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду. При зверненні до суду із вказаною заявою, сторона позивача обмежилась констатацією факту відкриття виконавчого провадження та проведення відповідної оцінки майна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №745 від 26.02.2019, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М. про звернення стягнення на автомобіль [NUMBER], рік випуску -2008, задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed