Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Хмельницького міського територіального центру соціального обслуговування, який обґрунтовує тим, що 27.05.2015 року вона звернулась до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради щодо прийняття її на соціальне обслуговування (надання соціальних послуг), затверджених постановою Кабінету Міністрів від 29.12.2009 року за №1417 у звязку із наданням медичного висновку про те, що вона не здатна себе само обслуговувати та потребує постійної соціальної допомоги. Після надходження означених документів до територіального центру, він складає карту індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні (наданні соціальних послуг), визначає їх зміст, уточнює обсяг складає план його здійснення (їх надання), укладає договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома одинокого (проживаючого самотньо) непрацездатного громадянина та приймає рішення про необхідність соціального обслуговування про що видається наказ. Оскільки з часу подання нею заяви договір так і не був укладений, а з відповіді начальника управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради за № 6257 від 30.09.2015 року подана нею заява та медичний висновок від 04.06.2015 року направлені відповідачу. З відповіді начальника тер центру від 20.10.2015 року за № 640/01-10 зазначено, що станом на 19.10.2015 року заяву про укладання договору не отримано і договір не укладено, внаслідок чого порушено ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» Крім того, неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, котру вона оцінює у 49 608 грн. (мінімальна заробітна плата за три роки) Вона є незряча, одинока. Просить зобовязати відповідача укласти договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома, видати наказ про соціальне обслуговування та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просять їх задоволити із означених підстав. [PERSON] не заперечує, що вона не впускала, і не буде в подальшому впускати у квартиру представників відповідача для визначення кола потреб у наданні соціальних послуг вдома. Мотивує це тим, що вона не довіряє працівникам територіального центру. Вона не буде цього робити і в присутності свого представника. Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав та суду пояснив, що позивач не впускає у квартиру спеціалістів терцентру, що унеможливило проведення складення індивідуального плану вдома з вини самої [PERSON] питання про укладення договору З [PERSON] на надання допомоги вдома, не вирішено це питання лише внаслідок її навмисних дій у зв»язку із категоричної відмови [PERSON] бути присутньою у вчиненні працівниками відділення соціальної допомоги вдома дій, передбачених пунктами 3.2, 4.2. і 5.2 Державного стандарту для визначення індивідуальних потреб отримувача соціальної послуги догляду вдома не визначені, індивідуальний план не складений, договір про надання допомоги вдома не укладений. Суд, вислухавши доводи позивача та її представника, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до позивач, [PERSON] є інвалідом І групи по зору з дитинства, що підтверджується довідкою серії Д71 № 203646. На підставі звернення [PERSON] від 27 травня 2015 року до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та 08.06.2015 року її заява разом із медичним висновком про прийняття позивачку на обслуговування та надання соціальної послуги догляду вдома відділенням соціальної допомоги вдома на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 року за № 1417 та Наказу Міністерства соціальної політики України «Про затвердження Державного стандарту догляду вдома» заява разом з медичним висновком передані до Хмельницького міського територіального центру соціального обслуговування. Відповідно до Типового положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1417 від 29.12.2009 року у територіальному центрі можуть утворюватися такі структурні підрозділи відділення соціальної допомоги вдома. Такий структурний підрозділ у Хмельницькому міському територіальному центрі утворений та діє. Судом встановлено і сторони не заперечують, що управлінням праці та соціального захисту населення направлена заява та медичний висновок [PERSON] щодо надання їй такої допомоги. Попередньо такий договір Хмельницьким міським територіальним центром укладався із позивачем та протягом тривалого часу [PERSON] обслуговувалась відділенням соціальної допомоги вдома, однак 18.07.2013 року її було знято із обслуговування у зв»язку із грубим, зневажливим та принизливим ставленням до соціальних працівників. Однак інші послуги, як-то надання гуманітарної допомоги, перебування на спостереженні лікаря-терапевта, отримання фіто та вітамінотерапії, частування у гостинній кімнаті та інших послуг позивач отримує, чого сама не заперечувала у ході судового розгляду. Позивач не заперечує і того факту, що вона відмовляється щодо проведення обстежень для визначення надання індивідуального кола послуг надання соціальної допомоги вдома, категорично заперечує що надавала і надасть змогу працівникам територіального центру таке обстеження провести, як самій, так і за участю її представника. Підтвердила і той факт, що в неї склалися вкрай напружені відносини із всіма працівниками центру, виникали конфлікти у ході яких вона їх ображала нецензурною лайкою, і вони в свою чергу ображали її. Типовим положенням визначено, що для соціального обслуговування (надання соціальних послуг) громадяни подають письмову заяву управлінню праці та соціального захисту населення за місцем проживання, яке в триденний строк після її надходження надсилає запит до закладу охорони здоров»я за місцем проживання громадянина для одержання медичного висновку про його здатність до самообслуговування та потребу в постійній сторонній допомозі. Такі вимоги означеного нормативного документу було виконано та до Хмельницького міського територіального центру були надіслані заява [PERSON] та медичний висновок про те, що остання частково не здатна до самообслуговування та підлягає наданню соціальних послуг у відділенні соціальної допомоги вдома. За означеним положенням після надходження зазначених документів територіальний центр складає карту індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні (надані соціальних послуг), визначає їх зміст, уточнює обсяг, складає план його здійснення (їх надання), укладає договір про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома одинокого громадянина та приймає рішення про необхідність соціального обслуговування (надання соціальних послуг), про що видається наказ. Тому, як слідує із положення про надання соціальної допомоги одинокому громадянину вдома первинним є складання карти індивідуальних потреб громадянина у соціальному обслуговуванні, визначення їх змісту та обсягу та плану здійснення для забезпечення територіальним центром безоплатне, визначене Державними стандартами соціальне обслуговування. Позивач не бажає сама виконати умови типового положення та норм Державного стандарту щодо надання Державного стандарту догляду вдома, перешкоджає це зробити працівникам територіального центру, що підтвердила сама у судовому засіданні. Означені обставини підтверджуються і численними актами та доповідними записками складеними фахівцями із надавання соціальних послуг допомоги вдома протягом червня-липня місяця 2015 року. Посилання позивача та її представника на те, що означеними нормативними документами не передбачено, що карта індивідуальних потреб має складатися за місцем проживання [PERSON] не заслуговує на увагу та оцінюється критично, адже саме надання соціальної допомоги вдома, і визначає зміст надання таких послуг за місцем проживання позивача Згідно норм пункту 2.2 Державного стандарту догляду вдома рішення про надання соціальної допомоги вдома чи відмову у її наданні приймається суб»єктом, що надає соціальну послугу протягом 14 календарних днів з моменту з моменту звернення подачі заяви отримувачем соціальної послуги з урахуванням ступеня індивідуальних потреб отримувача соціальної послуги соціальної послуги, повинна складати неменше 12 балів. Проведення комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб отримувача соціальної послуги та складання індивідуального плану здійснюються протягом 5 календарних днів з дати отримання суб»єктом, що надає соціальну послугу, відповідного запиту структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. У зв»язку із дослідженими доказами судом, підстав для зобов»язання відповідача видати наказ про соціальне обслуговування вдома (надання соціальної послуги) позивача немає. Державними стандартами (пункт 8.1) визначені основні заходи, що складають зміст соціальної послуги догляду вдома, передбачають для отримувачів соціальної послуги ІІІ групи рухової активності, котрі прямо передбачають дослідження кожного виду допомоги за безпосереднім місцем проживання одинокого громадянина. Суд, при таких обставинах не знаходить підстав і для стягнення моральної шкоди, оскільки на думку суду, вини відповідача у завданні такої моральної шкоди немає. Тому із викладених підстав слід у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed