Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до Територіальної громади Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,в якій просили суд визнати за ними право власності в рівних частинах на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є її діти [PERSON] , [PERSON] . 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєвою І.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що за померлою не зареєстровано право власності на вищевказане майно. Будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами належав їх сестрі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка померла [INFO] . Після її смерті їх мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої дочки [PERSON] , так як на момент смерті проживала із померлою дочкою, але своїх спадкових прав не оформила, право власності на житловий будинок не зареєструвала. У зв`язку з цим, вони не можуть отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлої матері та змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03 грудня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до Територіальної громади Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно передано на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 16 січня 2019 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачі не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади Донецької міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України. Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Проте, коли позивачі, відповідно до вимог законодавства, звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєвою І.В. 15 листопада 2018 року були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що за померлою не зареєстровано право власності на вищевказане майно. Житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 вересня 1999 року державним нотаріусом П`ятої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. З копії постанови приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєвої І.В. від 15 листопада 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, заповіти від її імені відсутні, окрім матері [PERSON] . Оскільки [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачів доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved