Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи в заяві, що 29.12.2006р. з відповідачем був укладений кредитний договір №ZPCARX02180099, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3178,55 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії, пені, штрафних санкцій за порушення зобовязання у виді штрафу згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобовязання за вказаним договором не виконав, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, шо має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог від 29.08.2014р., станом на 27.01.2014р. відповідач має заборгованість у сумі 12783,95 грн., яка складається із заборгованості по процентам у сумі 3016,91 грн., заборгованості по комісії у сумі 889,24 грн., пені у сумі 8877,80 грн., а також штрафів у сумі 500,00 грн. фіксована частина і 639,20 грн. процентна складова, а всього 13923,15 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати Банку по оплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги уточненого позову, просив задвольнити у повнму обсязі з наведених вище підстав. Відповідач посянив, що дійсно отримуаав кредит, у звязку із заборгованістю рішенням суду з ньго було достроково стягнуто всю заборгованість за цим договром, на виконання рішення суду він вніс грошові кошти у січні 2009 року. Не погоджується з нарахованою сумою заборгованості, просить застосувати позовну давність до заявлених вимог. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 29.12.2006р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON] був укладений кредитний договір №ZPCARX02180099, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3178,55 грн. строком на 24 місяці з 29.12.2006р. по 28.12.2008р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 69,93 грн. та одноразової винагороди у сумі 340,56 грн. Позичальник зобовязався погашення заборгованості здійснювати щомісяця в період сплати, за який приймається період з 29 по 02 число кожного місяця, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 219,80 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Укладений між сторонами договір складається із заяви [PERSON] від 29.12.2006р. про приєднання до Умов надання споживного кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) та тарифів банку. Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») у випадку несвоєчасного погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми заборгованості, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Пунктом 5.3 наданих до позову Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Терміни позовної давності, відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») сторонами встановлені тривалістю 5 років. Вказані Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») надані позивачем при зверненні до суду з даним позовом, вказаний документ не містить жодних даних про те, що саме в такій редакції вони діяли на дату підписання [PERSON] кредитного договору з банком, а саме, станом на 29.12.2006р. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як зазначалося, Умови надання споживного кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) разом із заявою [PERSON] від 29.12.2006р. складають укладений між сторонами договір. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2008р. з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» на погашення заборгованості по цьому кредитному договору стягнуто достроково всю суму кредиту у розмірі 5260,05 грн., з яких 3178,56 грн. заборгованість за кредитом (поточна заборгованість 1818,84 грн., прострочена заборгованість 1359,72 грн.), 1098,64 грн. заборгованість по процентам, 769,23 грн. заборгованість по комісії, 213,62 грн. пеня, станом на 24.12.2007р. (а.с. 6, 34, 37-42). Таким чином, судовим рішенням від 25.03.2008р., яке набрало законної сили, уже встановлені обставини щодо укладання між [PERSON] і ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору №ZPCARX02180099 від 29.12.2006р. та умов цього договору, заборгованості за цим договром, розрахованої і стягнутої відповідно до цих умов, а тому судом при вирішенні даної справи приймаються до уваги Умови надання споживного кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) в тій рекакції, в якій вони надавалися банком при зверненні до суду 24.12.2007р. і судом були визнані як складова кредитного договору №ZPCARX02180099 від 29.12.2006р. Вказані Умови надання споживного кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) містяться в матеріалах судової справи №2-н-136/2008, копія якої долучена до даної справи (а.с. 37-42). Зокрема, вказані Умови у п. 5.3 не містять положень, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, а також не містять п.5.5 щодо встановлення сторонами терміну позовної давності. Судом також встановлено, що Ленінським ВДВС ЗМУЮ судовий наказ Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2008р. про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» на погашення заборгованості по кредитному договору №ZPCARX02180099 від 29.12.2006р. суми 5260,05 грн., прийнятий до виконання 10.11.2008р. Постановою державного виконавця від 19.12.2008р. виконавче провадження закінчено у звязку з повним фактичним виконанням рішення, з боржника було стягнуто та перераховано стягувачеві ЗАТ КБ «ПриватБанк» 5301,35 грн. Вказані обставини підтверджуються Довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (а.с.47-52). До заяви про уточнення позовних вимог Банком надано розрахунок заборгованості (а.с.61-63), з якого вбачається, що отримані грошові кошти були зараховані 05.01.2009р. наступним чином: на погашення заборгованість за кредитом 3178,56 грн., на погашення процентів 1098,64 грн., на погашення комісії - 769,23 грн., на погашення пені 213,62 грн. Станом на 05.01.2009р. нараховані проценти становили 4060,83 грн., погашено проценти за судовим рішенням у сумі 1098,64 грн., заборгованість по процентам з 05.01.2009р. становить 3016,91 грн. і після 05.01.2009р. проценти не нараховувалися. Комісія нараховувалася до 29.12.2008р., всього було нараховано 1658,47 грн., погашено за судовим рішенням 769,23 грн., заборгованість по комісі з 05.01.2009р. становить 889,24 грн. Пеня нараховувалася у розмірі 0,15% від суми заборгованості. На погашення пені боржником було сплачено 780,15 грн. 10.04.2008р., погашено 05.01.2009р. за судовим рішенням 213,62 грн., а також здійснено девять платежів у сумі 100,00 грн. кожний 28.03.2011р., 31.03.2011р., 28.04.2011р., 24.06.2011р., 06.07.2011р., 04.08.2011р., 29.09.2011р., 30.11.2011р., 09.02.2012р., а всього 1893,77 грн. З урахуванням здійснених платежів всього станом на 25.01.2014р. заборгованість по пені становить 11380,90 грн. Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 25.01.2013р. по 25.01.2014р. Пеня нараховувалася у вказаний період на заборгованість, яка існувала з 05.01.2009р. (заборгованість по процентам 3016,91 грн., заборгованість по комісії 889,24 грн.). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.01.2013р. (за 33 дні, тобто з 28.12.2012р. по 31.01.2013р.) нарахована пеня 193,35 грн., тому з 25.01.2013р. по 31.01.2013р., тобто за 7 днів, пеня становитиме 41,01 грн. В наступні місяці, з 31.01.2013р. по 25.01.2014р., було нараховано пеню у сумах 164,06 грн., 169,92 грн., 187,49 грн., 181,64 грн., 158,20 грн., 199,21 грн., 175,78 грн., 181,64 грн., 181,63 грн., 169,92 грн., 187,52 грн., 146,48 грн. Таким чином, всього з 25.01.2013р. по 25.01.2014р. сума нарахованої пені згідно наданого позивачем розрахунку становить 2144,50 грн. Надана позивачем виписка по рахунку щодо нарахування пені за період з 25.01.2013р. по 25.01.2014р. у сумі 8877,80 грн. (а.с. 64-76) судом не приймається до уваги, оскільки позивачем не доведено правомірність нарахування пені на зазначені у виписці суми заборгованасті. Наявність такої заборгованості не підтверджується зібраними у справі доказами і позивачем не доводилася. Також у виписці не зазначена ставка, за якою нараховувалася пеня. Крім того, дані виписки по рахунку суперечать наданому позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору, в тому числі пені. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами у сумі 3016,91 грн., заборгованість по комісії у сумі 889,24 грн., пеня у сумі 2144,50 грн. за період з 25.01.2013р. по 25.01.2014р. Вимоги про стягнення штрафу є необгрунтованими, оскільки як зазначалося вище, Умови надання споживного кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) в тій рекакції, в якій вони визнані судом як складова кредитного договору №ZPCARX02180099 від 29.12.2006р., не передбачають такого виду відповідальності за порушення позичальником зобовязань. Під час судового розгляду справи відповідач заявив про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, яка за домовленістю сторін може бути збільшена згідно ст. 259 ЦК України. Стаття 264 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Установлено, що договір №ZPCARX02180099 від 29.12.2006р. укладений 29.12.2006р. на 24 місяці, тобто до 28.12.2008р. З позовом про стягнення заборгованості, яка утворилася після 24.12.2007р., позивач звернувся до суду 13.02.2014р. Здійснені відповідачем у межах строку позовної давності платежі на погашення заборгованості за цим кредитним договром (з 28.03.2011р. по 09.02.2012р.) свідчать про переривання позовної давності. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовна давність щодо заявлених у позові вимог не сплинула. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial