overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2013 року, від якого мають доньку [PERSON] [INFO]. Зазначає, що відповідач обов'язків по її утриманню та утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги добровільно не надає. Пояснює, що її матерілаьне становище не дозволяє забезпечувати дитину усім необхідним. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково, просили стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу). У частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення донькою [PERSON] 3-річного віку просили відмовити. Вислухавши пояснення сторін, преставника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено відповідними документами сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16 грудня 2013 року у Малинівській сільській раді Березнівського району Рівненської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання доньки, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своєї дитини. Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи, інших стягнень з його доходу не проводиться і має можливість виплачувати аліменти на дитину в розмірі 200 грн. щомісячно та на утримання позивачки у розмірі 200 грн. щомісячно. Позов до суду пред'явлений 27 лютого 2015 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей повинні стягуватися з указаної дати. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення, яким визначити місце проживання її малолітньої дитини - [PERSON],[INFO] обґрунтовуючи тим, що це питання не було вирішено при винесенні рішення. Сторони у судове засідання не з'явилися , хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач заперечень на заяву не надав. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Установлено, що 30 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб, укладений 30 квітня 2014 року між нею та [PERSON] , розірвати та малолітню дитину [PERSON] - [INFO] після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 липня 2015 року позов [PERSON], задоволено повністю. Проте, питання щодо визначення місця проживання її малолітньої дитини - [PERSON] указаним рішенням не вирішено. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними згідно положень ст.161 СК України може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками малолітнього [PERSON] є батько [PERSON] та [PERSON], з якою на даний час проживає її син. Спір між батьками дитини щодо місця її проживання не вирішений, на даний час строки виконання рішення суду не закінчилися. Відповідач заперечень проти заявлених вимог не надав . З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, встановити над дочкою опіку та призначити її відносно останньої опікуном. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що її донька [PERSON] являється дитиною-інвалідом підгрупи А2, потребує постійного догляду і нагляду. Хворіє з перших років свого життя. Постійно наглядається з діагнозом: помірна розумова відсталість внаслідок органічного ураження головного мозку, вроджена вада органу зору, вроджена атрофія лівого зорового нерва. Медичне лікування ніяких позитивних наслідків не дає. Внаслідок хвороби дочка не здатна керувати собою, здійснювати будь-які дії, в тому числі правочини, самостійно пересуватися, потребує встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник підтримала заяву повністю з підстав, які зазначені у ній. Представник органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради не заперечувала щодо задоволення заяви та призначення [PERSON] опікуном. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява доведена та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], які проживають разом за однією адресою по [ADDRESS]. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 05 квітня 2017 року №94-83/17 [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання - Помірну розумову відсталість та не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є підставними. Відповідно до ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй опікуна. Згідно представленого висновку від 26 квітня 2017 року, орган опіки і піклування Здолбунівської міської ради Рівненської вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її донькою [PERSON]. Перешкод, які б згідно ст.64 ЦК України, перешкоджали визнанню заявника опікуном, судом не встановлено. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 21 листопада 2002 року в Мізоцькій селищній раді Здолбунівського району Рівненської області /а.з.№31/, розірвати, обґрунтовуючи тим, що нормальні подружні стосунки між ними не склалися, з січня 2014 року проживають окремо, що призвело до припинення сімейних відносин, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. У зустрічній позовній заяві відповідач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] у сумі 400 грн. і на сина [PERSON] [INFO] в сумі 350 грн. щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] свій первісний позов підтримав та з аналогічних мотивів, та повністю визнав вимоги за зустрічним позовом. Відповідач [PERSON] свій зустрічний позов підтримала та з аналогічних мотивів і повністю визнала вимоги за первісним позовом, при розірванні шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Судом роз'яснені відповідачам наслідки визнання позову. На думку суду, визнання відповідачами первісного та зустрічного позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Зустрічна позовна заява до суду надійшла 26 січня 2015 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти на дитину. У зв'язку із задоволенням первісного позову з відповідача за первісним позовом підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. Ураховуючи, що позивач за зустрічним позовом звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача за зустрічним позовом судового збору в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 - 114, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2004 року померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок № 12 по вул. Поштова в смт. Хотінь Сумського району Сумської області. Вказаний будинок за документами належить чоловіку покійної [PERSON] [PERSON] заявниці фактично прийняла спадщину однак належним чином оформити документи на будинок не встигла. Разом з цим, в свідоцтві про право власності на вказаний житловий будинок була зроблена помилка при написанні прізвища власника, а саме: замість вірного «Колбаса» було вказано «Ковбаса» (рус)», що не відповідає іншим записам, а саме в технічному паспорті на вказаний будинок та в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру особі вказано прізвище як «Колбаса». Враховуючи, що внести будь-які виправлення до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.02.1983 р. є неможливим, тому заявниця просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, зазначеного свідоцтва про право власності на житловий будинок № 12 по вул. Поштова в смт. Хотінь Сумського району Сумської області. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Сумської районної державної нотаріальної контори до суду також не зявився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 лютого 1983 року виконавчим комітетом Хотінської селищної ради народних депутатів було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Хотінь, вул. Поштова, №12, Сумського району, Сумської області «Ковбаса Борису Александровичу» (рус.) (а.с. 8). Але в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок були допущені помилки і прізвище власника вказано будинку та зазначено - «Ковбаса» замість правильного «Колбаса», хоча в усіх правовстановлюючих документах, втому числі й картки фізичної особи платника податків, прізвище власника будинку як «Колбаса» (а.с. 15). Технічний паспорт на будинок №12 по вул. Поштова в смт. Хотінь виданий на прізвище «Колбаса» (а.с.9-14). Відповідно\~до п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, встановлена судом наявна невідповідність в зазначенні прізвищі та імя заявниці у вищевказаному правовстановлюючому документі, що перешкоджає їй в реалізації права на розпорядження власністю, а тому суд вважає за потрібне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що в [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. При зверненні до державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори заявниця отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в її свідоцтві про народження по-батькові її батька вказано «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть батька вказано «[PERSON]». На даний час встановлення факту того, що [PERSON] є батьком заявниці необхідно для оформлення спадщини після його смерті. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Сумської районної державної нотаріальної контори до суду не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Заявниця, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори від 16.08.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 14). Підставою відмови стало те, що в свідоцтві про народження заявниці в графі батько вказано «[PERSON]» замість вірного [PERSON] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Степанівської селищної ради Сумського району № 721 від 07.12.2018 року встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.05.1997 року по теперішній час. Згідно даних по господарському обліку була зареєстрована як дитина з батьками станом на 2001 рік книга № 11, особовий рахунок [NUMBER]: мати [PERSON]; батько [PERSON] (а.с. 12). Встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] необхідне для оформлення останньою спадкового майна. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO], є рідним батьком заявниці [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що він звернувся до управління пенсійного фонду в Сумській області в зв`язку з призначенням йому пенсії. Але на дане звернення йому було повідомлено, що в його трудовій книжці є виправлення, зокрема у написанні його по батькові та освіти. Враховуючи, що внести будь-які виправлення до трудової книжки є неможливим, оскільки «передвижной механизированной колонні № 7 г. Конотоп Сумской области Министерства промышленного строительства УССР» не існує, а тому заявник просить суд встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я « [PERSON] » (рос). Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області до суду також не з`явився, направивши заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 травня 1979 року була заведена трудова книжка на ім`я « [PERSON] » (рос). в «передвижной механизированной колонні № 7 г. Конотоп Сумской области Министерства промышленного строительства УССР». В даному документі є виправлення, зокрема у написанні його по батькові та освіти, а саме в по-батькові виправлено букву «н», а також перекреслено «н/среднее» та зазначено ср.спец. (а.с. 5-9). Факт належності спірної трудової книжки заявнику підтверджується: -свідоцтвом про народження заявника « [PERSON] » (рос)., де зазначена дата його народження [INFO] (а.с. 4); -паспортом громадянина України [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 17-18); -карткою платника податків [PERSON] (а.с. 18); -військовим квитком [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (рос), дата народження - [INFO] (а.с. 10-13); -довідкою військового комісара Сумського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2/157 від 11.02.2021 року (а.с. 16). Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] , заведена 09 червня 1980 року, з виправленнями, належить заявнику, а тому суд вважає за потрібне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що він звернувся до управління пенсійного фонду в Сумській області з метою вирахування його стажу роботи та визначення можливого виходу на пенсію. Але на дане звернення йому було повідомлено, що в його трудовій книжці відсутня печатка та невірно зазначена дата народження. Враховуючи, що внести будь-які виправлення до трудової книжки є неможливим, оскільки колгосп «Рыбколхоз «Родина» не існує, а тому заявник просить суд встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я « [PERSON] » (рос). Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області до суду також не з`явився, направивши заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09 червня 1980 року була заведена трудова книжка на ім`я « [PERSON] » (рос) в колгосп «Рыбколхоз «Родина». В даному документі дата народження власника трудової книжки була зазначена: 12 березня 1960 року (а.с. 8-15). Факт належності спірної трудової книжки заявнику підтверджується: -свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , де зазначена дата його народження [INFO] (а.с. 17) -паспортом громадянина України [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 3-6); -карткою платника податків [PERSON] (а.с. 7); -військовим квитком [NUMBER] на ім`я « [PERSON] » (рос), дата народження - [INFO] (а.с. 40); -архівною довідкою № 36 від 28.01.2021 року (а.с. 37); -довідкою Садівської сліьської ради Сумського району Сумської області Ґ№ 375 від 28.01.2021 року (а.с. 38). Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, судом встановлена наявна невідповідність в зазначенні дати народження заявника в трудовій книжці, що перешкоджає йому в реалізації його права на пенсійне забезпечення, а тому суд вважає за потрібне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що він звернувся до управління пенсійного фонду в Сумській області з метою вирахування його стажу роботи та визначення можливого виходу на пенсію. Але на дане звернення йому було повідомлено, що в його трудовій книжці невірно зазначена дата народження. Враховуючи, що внести будь-які виправлення до трудової книжки є неможливим, оскільки Путивльське МКСУ-10 не існує, а тому заявник просить суд встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я « [PERSON] » (рус). Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області до суду також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 травня 1979 року була заведена трудова книжка на ім`я « [PERSON] » в Путивльському МКСУ-10. В даному документі дата народження власника трудової книжки була зазначена: 2 січня 1961 року (а.с. 13-17). Факт належності спірної трудової книжки заявнику підтверджується: -свідоцтвом про народження заявника [PERSON] , де зазначена дата його народження [INFO] (а.с. 8) -паспортом громадянина України [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 3-6); -карткою платника податків [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 7); -військовим квитком на ім`я [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 9-11). Відповідно до\~п.\~6\~ч.\~1\~ст.\~315\~Цивільно-процесуального\~кодексу України\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, судом встановлена наявна невідповідність в зазначенні дати народження заявника в трудовій книжці, що перешкоджає йому в реалізації його права на пенсійне забезпечення, а тому суд вважає за потрібне задовольнити вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved