Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У лютому 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява вмотивована тим, що між позивачкою та відповідачем 19.11.1960 укладено шлюб, зареєстрований Нікольським бюро РАЦС Міллеровського району, актовий запис №55. Шлюбні відносини між подружжям припинились з 1994 року через різні погляди на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше сумісне життя і примирення між нею та відповідачем вважає неможливим. У зв`язку з вищевикладеним позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.27). Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно із відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/4213 від 20.03.2021 інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , 1933 р.н. відсутня (а.с.16). Відповідно до інформації виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області №02-27/0744 від 19.03.2021, [PERSON] , 1933 р.н. за останнім місцем проживання, вказаним позивачкою: [ADDRESS] , не зареєстрований. (а.с.22). У відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, отже вважається повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.23, 32). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 19.11.1960 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Нікольським бюро РАЦС Міллеровського району, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони подружні стосунки не підтримують, спільно не проживають з 1994 року, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved