Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019року по 29.10.2019роу в розмірі 9 549,69грн.; стягнути з [PERSON] на її користь судовий збір у розмірі 768,40грн. та витрати на правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2019року (справа №243/3494/19 розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21.07.2012року. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не турбується про її стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, не дає грошові кошти на життєво важливі потреби дитини, свідомо уникає спілкування з донькою, що свідчить про нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Вважає, що для найкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Крім того, рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2019року, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2019року до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час, на рахунок [PERSON] жодних коштів на утримання дитини [PERSON] від [PERSON] не надходило. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] згідно АСВП №59580276 наданого державним виконавцем Дружківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області Мацокіною В.Ю., заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.10.2019року складає 12 879,44грн. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.06.2019 року по 29.10.2019року визначений шляхом сумування розмірів пені по кожному із прострочених платежів становить 9 549,69грн. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Крім того, просила стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8 000,00грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок.За таких обставин, суд зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012року, який рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.05.2019року було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2019року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2019року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] згідно АСВП №59580276 наданого державним виконавцем Мацокіною В .Ю. , заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.10.2019року складає 12 879,44грн. Як вбачається з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №148 Харківської міської ради» від 09.10.2019 року №283/01-36/19, [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №148 Харківської міської ради». [PERSON] , батько не приводив доньку та не забирав з КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №148 Харківської міської ради», участь у батьківських зборах не приймав. Приводить і забирає дитину із закладу мати, [PERSON] , яка здійснює оплату за виховання та інші витрати пов`язані із перебуванням у КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №148 Харківської міської ради». З повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №7» Харківської міської ради від 04.10.2019року №656 вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку фахівців поліклініки. За інформацією лікаря педіатра, здійснювала контроль та піклувалась про стан здоров`я дитини та супроводжувала до фахівця поліклініки, мати дівчинки - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , до лікаря педіатра за інформацією про стан здоров`я, фізичний та психологічний розвиток дитини, не звертався. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку від 14.02.2020року за №125 вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини. Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтовані, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов`язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав. Що стосується вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Хp=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Хp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналізуючи встановлені обставини та зібрані у справі докази, враховуючи розрахунок заборгованості по аліментам від 29.10.2019року, суд здійснив розрахунок пені, та погоджується з розрахунком наданим позивачем, а тому дійшов висновку, що позов в частині стягнення неустойки (пені) підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти згідно АСВП №59580276 за період з 01.06.2019року по 29.10.2019роу в розмірі 9 549,69грн. Крім того, статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд, дослідивши надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а саме договір про надання правової допомоги №27/09-1 від 27.09.2019року, Додаток №1 до Договору про надання юридичних послуг №27/09-1 від 27.08.2019року від 17.03.2020 року, акт виконаних робіт від 17.03.2020року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №45 про оплату правової допомоги в розмірі 8000,00грн. від 17.03.2020року, виходячи з критерію співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зваживши на ціну позову, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у повному обсязі в розмірі 8000,00грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved