Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

У листопаді 2018 року КП «Водоканал» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], та користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з 01.03.2012 року по 31.07.2017 року утворилась заборгованість в сумі 42479 грн. 64 коп. Просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. Ухвалою від 16.01.2019 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися надали суду письмове клопотання про розгляд справи без їх участі. З позовними вимогами згодні частково, просять застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, поважну причину не явки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів на підставі матеріалів, які містяться у справі. Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг від 15.01.2019 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], саме за цією адресою відповідачі повідомлялися про розгляд справи. З довідки Департаменту реєстраційних послуг від 15.01.2019 року, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 11.02.2004 року по 14.03.2014 року (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого водопостачання та водовідведення, на неї відкритий особистий рахунок [NUMBER]. Зазначені послуги надаються КП «Водоканал». В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають по теперішній час відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку [NUMBER], за період з 01.03.2012 року по 31.07.2017 року мається заборгованість по оплаті за послуги холодного водопостачання і водовідведення в сумі 42479 грн. 64 коп. (а.с. 6-7). Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житла. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20, ч.1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за послуги нараховується щомісячно. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.30 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Оцінивши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв'язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов'язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.03.2012 року по 31.07.2017року в сумі 42479 грн. 64 коп. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію в належному розмірі не здійснювали. Оскільки відповідачі зобов'язання своєчасно оплачувати надані послуги не виконували, вони мають заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг (послуги з центрального постачання холодної та гарячої води і водовідведення) за період з 01.03.2012 року по 31.07.2017 року у розмірі 42479 грн. 64 коп. Крім того, суд враховує, що відповідачі позовні вимоги визнали частково, не заперечували факту надання їм відповідних послуг, свого обов'язку, щодо їх оплати та факту наявності заборгованості, однак заявили про застосування строку позовної давності до заявлених вимог. Так, суд виходить з того, що згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(ч.4ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Розглядаючи дану справу, суд встановив, що плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до п.18Правил вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тобто діюче законодавство передбачає щомісячне погашення, у зв'язку з чим позовна давність за вимогами про стягнення плати за послуги повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Отже, у зв'язку з порушенням відповідачами свого обов'язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, тобто в даному випадку з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, щодо кожного чергового щомісячного платежу. Так, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги за період з 01.03.2012 року. Оскільки позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, ухвалою судді Хортицького районного суду від 02.03.2018 року, відмовлено у видачі судового наказу (а.с. 9), у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом 20.11.2018 року (а.с. 4-5), то він має право вимагати стягнення заборгованості, яка виникла за період з 01.03.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.03.2012 року по 31.07.2017 року заявлені поза 3-річним строком позовної давності. Поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено і судом не встановлено, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Стягненню з відповідачів підлягає заборгованість в межах 3-річного строку позовної давності, тобто за період з 02.03.2015 року по 31.07.2017 року в розмірі 18645 грн. 73 коп., Таким чином, позов слід задовольнити частково. Встановлюючи коло осіб, з яких необхідно стягнути заборгованість, суд вважає, що заборгованість за період з 02.03.2015 року по 31.07.2017 року підлягає стягненню з осіб, які були зареєстровані у вказаний період за адресою: [ADDRESS], тобто з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Щодо стягнення заборгованості з [PERSON], суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки згідно з довідки департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 15.01.2019 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 14.03.2014 року (а.с. 18). Крім того відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 773 грн. 40 коп.

Outcome: partial