Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

У лютому 2020 року Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020 призначено склад суду під головуванням судді Корнілової Ж.О. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2020 дана справа розподілена головуючому судді Захарчук С.С. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021, цивільна справа № 758/1616/20 (номер провадження 2/758/4794/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., на підставі рішень зборів суддів Подільського районного суду м. Києва № 1 від 04.01.2021, № 2 від 12.01.2021 та № 3 від 14.01.2021. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.02.2021 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території Подільського району м. Києва за адресою: [ADDRESS] , проживають гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , які мають на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах (наказ Служби від 31.05.2019 № 51), оскільки батьки дитини неналежним чином виконують батьківські обов`язки, зловживають спиртними напоями. 31.05.2019 до Служби надійшло повідомлення Подільського УП ГУНП у м. Києві про дитину [PERSON] , який постраждав від жорстокого поводження або відносно якого існує загроза його вчинення. Після проведення оцінки безпеки дитини встановлено, що малолітній [PERSON] зазнав фізичного та психологічного насильства з боку батька [PERSON] та потребує вжиття заходів щодо вилучення дитини з родини та поміщення до медичного закладу. У зв`язку з цим, 31.05.2019 малолітній [PERSON] тимчасово влаштований до Дитячої клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва для проведення медичного обстеження. Згідно клопотання служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації 1 1.06.2019 малолітній [PERSON] з Дитячої клінічної лікарні № 9 Подільського району м. Києва переведений до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей (м. Київ, вул. Полярна, 7-А). При неодноразовому відвідуванні адреси проживання [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ) працівники Служби жодного разу в квартиру не потрапили, тому скласти акт обстеження умов проживання не виявилось можливим. За період перебування дитини в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей матір дитини гр. [PERSON] сина відвідувала протягом червня-серпня 2019, проте способу свого життя не змінила, не створила належних умов для повернення дитини в родину. Батько [PERSON] ні до Служби, ні до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей не з`являвся, станом здоров`я та життям сина не цікавився. Під час перебування малолітнього [PERSON] в Центрі, відбулося три засідання з представниками Служби та Центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді щодо вирішення питання подальшої долі малолітнього [PERSON] . Під час зустрічей (18.06.2019, 28.08.2019) була присутня лише матір [PERSON] , перед якою були поставлені вимоги, за яких може бути розглянуто питання про повернення дитини в родину. Під час останньої зустрічі 26.09.2019 батьки дитини до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей не з`явилися, поставлені вимоги не виконали (не зроблений ремонт в квартирі, батьками не пройдені курси підвищення батьківського потенціалу, не проведена відповідна робота з психологом). На даний час малолітній [PERSON] перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.10.2019 прийняте рішення про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , до батьків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] (висновок органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.10.2019 про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] , в родину). Згідно інформації Подільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з [PERSON] та [PERSON] підписано договір та складено план соціального супроводу для вжиття відповідних заходів з метою повернення сина в сім`ю, батьки систематично порушували графік зустрічей та відвідування сім`ї. В жовтні 2019 року на засіданні з питань взаємодії суб`єктів соціальної роботи з сім`ями, які перебувають у складних життєвих обставинах при Подільській районній в місті Києві державній адміністрації прийнято рішення про закриття справи соціального супроводу родини [PERSON] та [PERSON] за систематичне невиконання плану та договору соціального супроводу. Після закриття соціального супроводу [PERSON] та [PERSON] на контакт із спеціалістами Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не виходили, при неодноразових візитах за адресою проживання вдома нікого не було, на залишені повідомлення про необхідність зустрічі з метою вирішення подальшої участі батьків в житті сина не відреагували. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.09.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, [INFO] народився [PERSON] , про що 01.09.2006 складено відповідний актовий запис № 1920. Матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Згідно з повідомленням Подільського УП ГУНП в м. Києві «Про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення» від 31.05.2019, 31.05.2019 за адресою: [ADDRESS] батько [PERSON] вчинив фізичне насильство над сином [PERSON] віком 12 років. Відповідно до наказу № 51 від 31.05.2019 Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, малолітній [PERSON] , [INFO] поставлений на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а саме зазнали насильства в сім`ї. Згідно з висновками актів обстеження умов проживання дитини від 28.02.2019 та 11.03.2019 проведеного комісією за адресою: [ADDRESS] : санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормі. Квартира потребує ремонту та систематичного прибирання. Як вбачається з повідомлень директора Загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступені «Середня загальноосвітня школа № 156» Управління освіти Подільської районної в місті Києві державній адміністрації № 58 від 13.12.2018 та № 13 від 22.02.2019, [PERSON] , [INFO] навчається у 6-Б класі СЗШ № 156. Дитина постійно знаходиться в нервово-перезбудженому стані, дратівливий, агресивний. В школу [PERSON] приходить брудний, неохайний, голодний, без необхідного шкільного приладдя. Батьки [PERSON] та [PERSON] не надають належної уваги вихованню, навчанню, матеріальному забезпеченню дитини. Батьки на батьківські збори жодного разу не з`являлися. Поведінка батьків неадекватна та погрозлива. Згідно з висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-8184 від 15.10.2019, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за недоцільне повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] до батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно з висновком Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 106-3021 від 26.04.2021, орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідачами від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З вищенаведених письмових доказів, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займаються її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. З огляду на зазначене, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання та на користь неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , починаючи з 10 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дитини буде стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного відповідача, щомісячно, на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, оскільки на сьогоднішній день відсутня будь-яка особа, яка б могла отримувати аліменти від відповідачів [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved