Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася з вказаним позовом до суду в якому просила стягнути солідарно з відповідачів борг за договором позики в розмірі 173 909,60 грн., з яких 25 600,00 грн. - заборгованість за позикою, 148 309,60 грн. - заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 15.08.2015 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній взяв у неї в борг гроші в розмірі 25 600,00 грн., які зобовязався повернути частками починаючи з 15.09.2015 року до 15.08.2018 року, по 712,00 грн. щомісячно, протягом 25 місяців та 680,00 грн. в останній день строку сплати. У разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості. Крім того, 15.08.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки згідно якого поручитель поручився перед позивачем за виконання позичальником зобовязань. Станом на 16.01.2017 рік заборгованість за тілом кредиту складає 25 600,00 грн., заборгованість за відсотками 148 309,60 грн. Відповідачі ухиляються від повернення боргу, тому [PERSON] вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав. У судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява, в якій він просить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутність, позовні вимоги визнає частково в межах Договору поруки, яким передбачено відповідальність її як поручителя в розмірі 800,00 грн. Дослідивши письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 15 серпня 2015 року між [PERSON] до [PERSON] було укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 25 600,00 грн., а останній в свою чергу зобовязувався повернути зазначену суму у строк до 15.08.2018 року /а.с.5/. Пунктом 4.2 договору передбачений графік погашення боргу, а саме: заборгованість сплачується позичальником шляхом здійснення на розрахунковий рахунок позивача 36 щомісячних платежів, які повинні сплачуватися у термін до 15 числа кожного місяця, починаючи з 15.09.2015 року з першого по тридцять пятий платіж по 712,00 грн., останній 36 платіж - 680,00 грн. 15.08.2018 року /а.с.5/. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання зазначеного договору відповідачем була надана розписка про отримання ним від позивача грошових коштів в сумі 25 600,00 грн. /а.с.6/. Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 15.08.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за договором позики від 15.08.2015 року в розмірі 800,00 грн. /а.с.7/. Таким чином, форма договору позики не порушена. Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач за договором позики грошей жодного платежу не зробив. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 4.4 договору позики грошей, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.2) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем /а.с.5/. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року за № 6-36цс-14, яка згідно ст. 360-7 є обовязкової для судів. Сума боргу з урахування пяти процентів річних з простроченої суми боргу (згідно умов п.4.4 договорів) розраховується за формулою: С5%=Сбх(Д:365) х (5:100), де Сб- сума боргу,Д-кількість днів прострочення, яка складається за період з 16.09.2015 року по 16.01.2017 рік в сумі 148 309 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Оскільки договором поруки від 15.08.2015 року передбачена відповідальність поручителя в розмірі 800,00 грн., тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики грошей від 15.08.2015 року в розмірі 800,00 грн. З відповідача [PERSON] до стягнення підлягає сума у загальному розмірі 173\~909 грн. 60 коп., яка складається з суми заборгованості у розмірі 25\~600 грн.00 коп. та 5% річних від простроченої суми у розмірі 148 309 грн. 60 коп. На підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 869,51 грн. з кожного.

Outcome: partial