Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

У поданій в суд заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача ПАТ «Рівнеазот» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 37925,43 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені та 3000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що до 07 березня 2017 року він працював на підприємстві ПАТ «Рівнеазот» та при звільнені йому було нараховано, але не виплачено при звільненні, заробітну плату разом із вихідною допомогою та компенсацією за невикористану відпустку на загальну суму 37925,43 грн. У звязку з несвоєчасної виплатою заробітної плати з відповідача також підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день постановлення рішення та моральна шкода, оскільки він втратив нормальні життєві зв'язки та довелось докладати додаткових зусиль для організації свого життя та утримання двох малолітніх дітей. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Згідно поданої заяви про зменшення позовних вимог позивач свої вимоги у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди не підтримав та просить стягнути з відповідача лише суму нарахованої, але невиплаченої при звільненні заробітної плати, справу розглянути без його участі. У поданих письмових запереченнях відповідач просить у задоволені позову відмовити. Така сукупність обставин, на думку суду, з огляду на положення ст.169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Установлено, що позивач [PERSON] працював оглядачем-ремонтником вагонів в Публічному акціонерному товаристві «Рівнеазот», перейменованого за рішенням загальних зборів акціонерів від 26 травня 2017 року в Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», та наказом №513-вк від 07 березня 2017 року звільнений 10 березня 2017 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Викладені вище обставини свідчить, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, які останні останнім не заперечуються, а тому в силу положень ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю і право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику при звільненні від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідки ПАТ «Рівнеазот» №841 від 26 квітня 2017 року про суми, які належать до виплати при звільненні, [PERSON] належить до виплати 37925,43 грн., у тому числі заробітна плата за січень 3899,13 грн., за лютий 5108,78 грн., за березень 28917,52 грн., у тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку в сумі 22287,83 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 3690,22 грн. Указана сума заборгованості відповідачем не оспорюється та доказів про інший розмір заборгованості перед звільненим у судове засідання сторонами не представлено. На даний час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved