Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Страхова компанія «Провідна» завдані збитки у порядку регресу в сумі 27344 грн. 15 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 липня 2015 року на автодорозі Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ» з державними номерними знаками «ВК9567ВІ», не стежив за технічним станом свого транспортного засобу та допустив відокремлення заднього лівого колеса, яке пошкодило автомобіль марки «DAF» з державними номерними знаками «АЕ3344ЕО», який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Страховою компанією «Провідна» потерпілому випалено страхове відшкодування у розмірі 10164,09 грн., а тому позивач має право зворотної вимоги до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає частково в частині стягнення коштів у сумі 10664,09 грн., просять справу розглянути без їх участі. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Установлено, що 16 липня 2015 року близько 17 годині 40 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 332км відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21013» з державними номерними знаками «ВК9567ВІ», який належить на праві власності [PERSON], не стежив за технічним станом вказаного транспортного засобу та допустив відокремлення заднього лівого колеса, яке пошкодило сідельний тягач марки «DAF XF95.430» з державними номерними знаками «АЕ3344ЕО» з напівпричепом під керуванням [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON] пункту 2.3 (б) «Правил дорожнього руху України», що підтверджується постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 вересня 2017 року (справа №562/1914/15-п), якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що не заперечується відповідачем. А згідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно полісу №АІ/3881643 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 17 квітня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ СК «Провідна» зі строком дії до 17 квітня 2016 року, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ-21013» з державними номерними знаками «ВК9567ВІ», страхову суму за шкоду, заподіяну майну третім особам, визначено у розмірі 50000 грн., франшизи 500 грн. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. З наданого позивачем розрахунку від 26 серпня 2015 року сума матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого сідельного тягача марки «DAF XF95.430» з державними номерними знаками «АЕ3344ЕО» з напівпричепом [PERSON], становить 10664,09 грн. та відповідно до страхового акту №1 ПрАТ «Страхова компанія» Провідна» сплатила останній страхове відшкодування у розмірі 10164,09 грн. (без франшизи). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху (підпункт г) п.38.1.1 ст.38 указаного Закону). З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 10164,09 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача до стягнення на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 1600 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved