Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 частини усіх видів його доходів і до досягнення малолітньою дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 30 січня 2019 року з відповідачем уклала шлюб, який на даний час перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. В шлюбі у них народився син [PERSON] , 2019 року народження. Син проживає разом з нею, сама ж перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сина виховує і утримує самостійно. Відповідач самоусунувся від участі у вихованні сина та його матеріального утримання. Оскільки за дитиною здійснює догляд сама позивач, в силу ст.84 СК України відповідач зобов`язаний приймати участь у її матеріальному забезпеченні. У добровільному порядку відповідач цього робити не бажає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, працює водієм вантажного транспортного засобу і здійснює внутрішні та міжнародні перевезення, тобто має регулярний дохід. Провадження в справі відкрито ухвалою від 10 лютого 2021 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 22 лютого 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 10 лютого 2021 року та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі доказами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 30 січня 2019 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва серії [NUMBER] . Довідкою Головненської селищної ради від 01 лютого 2021 року № 186 стверджено, що син сторін проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Згідно із ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Наявність перших двох чинників об`єктивно доводиться письмовими доказами у справі. Існування третього чинника у позовній заяві позивач доводить тим, що відповідач є особою працездатного віку та має регулярний дохід, оскільки працює водієм вантажного транспортного засобу і здійснює внутрішні та міжнародні перевезення. Згідно із ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, будучи належним чином обізнаним із пред`явленням до нього цього позову, відзиву на нього не подав, хоча мав таку процесуальну можливість, а відтак не заперечив і не спростував викладених позивачем у ньому фактів і обставин. У зв`язку із цим суд не вбачає підстав вважати відповідача матеріально неспроможним сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому нею розмірі і способі. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти на одного з подружжя за рішенням суду присуджуються від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved