Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Шкільна, 3, Віньковецького району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.12.2001 року. В обґрунтування позову [PERSON] вказував, що 24.12.2001 року помер його батько [PERSON], який до дня смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] (колишня Крупська), 3. Після його смерті позивач прийняв спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, та отримав свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння. Тому він позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою суду від 03.12.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 16.01.2019 року справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання 25.02.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області сільський голова [PERSON] також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, та рішення прийняти згідно чинного законодавства. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24.12.2001 року в с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області помер батько позивача [PERSON], який був власником житлового будинку, що знаходиться в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Шкільна, 3, Віньковецького району Хмельницької області. Після його смерті спадщину прийняв спадкоємець за законом - син [PERSON], вступивши в оперативне управління майном та отримавши свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна -- земельну частку (пай) та право на пайовий фонд майна КСП «Прогрес». Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Вказані обставини підтверджуються: паспортом позивача; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ № 190271; свідоцтвом про народження [PERSON] VІ-УР № 899936, згідно якого його батьком є [PERSON]; довідкою Охрімовецької сільської ради № 1460 від 19.11.2018 року, згідно якої [PERSON] вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON], який помер 24.12.2001 року; копією спадкової справи № 402-2006, заведеної після смерті [PERSON] за заявою [PERSON], наданою Хмельницьким обласним нотаріальним архівом на запит суду. Листом державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори, в.о. по нотаріальному обслуговуванню населення Віньковецького району [PERSON] від 21.11.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 24.12.2001 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння по вул. Шкільна (колишня Крупської), 3, в с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького районного. Із довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 26.11.2018 року № 1-1030 вбачається, що дійсна вартість домоволодіння в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Шкільна, 3, становить 41997,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із виписки з погосподарської книги № 7 1991-2001 роки Охрімовецької сільської ради слідує, що головою домоволодіння в с. Слобідка Охрімовецька по вул. Крупської, 3, був [PERSON], який помер 24.12.2001 року. Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на домоволодіння по вул. Шкільна, 3, в с. Слобідка Охрімовецька відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, через що його спадкоємець [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved