Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до 30 червня 2019 року. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач по справі є її батьком, з якого за рішенням Приазовського районного суду були стягнуті аліменти на її утримання до досягнення повноліття. На даний час їй виповнилося 18 років, та вона продовжує навчання в Запорізькому національному університеті на денній формі навчання. Її мати [PERSON] не має постійної роботи, її заробіток є мінливим, а тому її дохід не може задовольняти в повній мірі власні потреби. У зв`язку з навчанням, вона не може особисто працювати, та в повному обсязі забезпечити всі потреби пов`язані з навчанням. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання. Заочним рішенням Приазовського районного суду від 26 грудня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, був задоволений та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 26.11.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року. 07 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви; скасувати заочне рішення суду від 26.12.2018 року по справі № 325/1951/18 та призначити справу до судового розгляду за правилами спрощеного провадження. Ухвалою Приазовського районного суду від 22 травня 2019 року заочне рішення Приазовського районного суду від 26 грудня 2018 року було скасоване та справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Від відповідача по справі на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково, зазначаючи, що з липня 2013 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] , у них народилася донька - [PERSON] , 2017 року народження. На даний час дружина перебуває у декретній відпустці, з нього як платника аліментів за судовим рішенням стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку. У зв`язку з сезонною різницею його заробітку, з якого він утримує себе, свою дружину та доньку, сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування, одяг, ліки, в забезпеченні балансу інтересів як отримувача та і платника аліментів, вважає, що слід з нього стягнути на користь позивачки аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця, з дня пред`явлення позову до закінчення позивачем навчання - 30.06.2019 року, що буде відповідати засадам справедливості та законності. Крім того, відповідач зазначив, що за Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витрат зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Інших заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. 12 червня 2019 року позивачка у судове засідання не з`явилася, від її представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач у судове засідання не з?явився, у поданому відзиві зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно копії свідоцтва про народження: [PERSON] / а.с. 6/, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, що підтверджується копією паспорту /а.с. 4/. На даний час позивачка навчається в Запорізькому національному університеті на денній формі навчання, що підтверджується довідкою № 939 від 04 вересня 2018 року /а.с. 9/. Строк навчання за контрактом до 30.06.2019 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі 644/316/16-ц. Наявність таких юридичних фактів як досягнення позивачкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовження нею навчання встановлені в судовому засіданні. Як вбачається з наданої копії договору № 197/Д про надання освітніх послуг від 15.08.2018 року /а.с. 11/, вартість навчання за 3 курс навчальний рік 2018-2019 складає 10200 гривень, за 4 курс навчальний рік 2019-2020 складає 10200 гривень, загальна вартість складає 20400 гривень, що свідчить про потребу позивачки у матеріальній допомозі. Згідно наданих доказів відповідачем, 20 липня 2013 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 46/. Від вказаного шлюбу відповідач має дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 47/. Згідно листа Покровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області /а.с. 48/ з [PERSON] на даний час утримуються аліменти з заробітної плати у розмірі 1/6 частини (16,67 %) на підставі виконавчого листа № 2-991 від 29.12.2010, виданого Приазовським районним судом Запорізької області, що підтверджується його копією /а.с. 44/. Відповідно до довідки № 151/з від 12.04.2019 року ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» /а.с. 45/ [PERSON] працює на посаді тракториста ПрАТ «АПК -ІНВЕСТ», має основне місце роботи, та за період з квітня 2018 року по березень 2019 року отримав заробітну плату у розмірі 198694,86 гривень. Сімейним кодексом передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом ст.. ст.. 191, 200 СК України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, оскільки відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу. Наявність на утриманні у відповідача непрацездатної дружини та ще однієї неповнолітньої дитини не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці - [PERSON] - позивачці по справі, яка її потребує. Вирішуючи розмір аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд враховує наявність іншого виконавчого провадження, за яким здійснюється стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - [PERSON] , 2003 року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, та з урахуванням принципу рівності прав та обов`язків батьків, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року. Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На підставі викладеного, та у зв`язку з тим, що позивачка просить стягнути аліменти у частці, суд відмовляє відповідачу - платнику аліментів у стягненні їх в твердій грошовій сумі.

Outcome: partial