Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05.03.2012 року про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно, розпочинаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що 01 травня 2011 року між нею та гр. [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Княгиненською сільською радою, Демидівського району Рівненської області за актовим записом № 3. Рішенням Демидівського районного суду від 05 березня 2012 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2012 року і до досягнення ним повноліття. Рішенням Демидівського районного суду від 29.04.2013 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано та дошлюбне прізвище позивачки відновлено на [PERSON]. З 10 січня 2012 року по даний час відповідач аліменти на утримання сина не сплачує взагалі. Заборгованість по аліментах станом на 01.08.2016 року становить 17021,20 грн. Син [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На даний час позивачка ніде не працює, однак всі витрати по утриманню сина несе самостійно, купує необхідні продукти харчування, одяг, взуття, які значно подорожчали та оплачує комунальні послуги. У зв»язку з значним підвищенням тарифів на комунальні послуги (газопостачання, електропостачання та інше) значно ускладнилось матеріальне становище і тому позивачка не спроможна самостійно забезпечити достатній матеріальний рівень сина. Просить змінити рішення суду від 05.03.2012 року, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмір по 500 грн. щомісячно. Свою вимогу мотивує тим, що відповідач по стану здоров»я працездатний, офіційно не працює, доходи отримує періодично на тимчасових заробітках і має нерегулярний, мінливий дохід, інших утриманців немає, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 500 грн. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовільнити. Суду пояснила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно повідомлення Пісківської сільської ради, Горохівського району Волинської області № 125 від 05.09.2016 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 19.11.2007 року в будинку, власником якого являється його мати [PERSON] Гр. [PERSON] фактично за даною адресою не проживає, інформації щодо місця його проживання (перебування) на даний час в сільській раді не має. /а.с.18/. Відповідачу неодноразово направлялись судові повістки за адресою реєстрації місця проживання. Однак, всі судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення зв»язку « за не запитом» /а.с.23,25, 26, 30, 33/. Згідно ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрова ного у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як неодноразово відповідач не зявився на судовий розгляд справи і про причини неявки суд не повідомив та позивачка та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 05 березня 2012 року Демидівським районним судом Рівненської області було винесено рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 січня 2012 року і до досягнення ним повноліття. /а.с.4/. Відповідно до рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 29 квітня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01 травня 2011 року Княгиненською сільською радою, Демидівського району за актовим записом № 3 розірвано. Позивачці відновлено її дошлюбне прізвище [PERSON]. /а.с.5/. Виконавчий лист по справі про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина, згідно рішення від 05.03.2012 року, видано позивачці і нею пред»явлено до виконання. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Горохівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Волинській області /а.с.6, 13/. Відповідно до довідки-розрахунок Горохівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області, згідно виконавчого листа Демидівського районного суду Рівненської області № 1704 від 19.03.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], заборгованість по аліментах станом на 01.08.2016 року становить 17\~021,20 грн. /а.с.14/. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під час розгляду справи в суді позивачка пояснила, що матеріальне становище її сім»ї погіршилось, зокрема вона не працює, забезпечити належне матеріальне становище сина не може. Відповідач, зі слів позивачки, офіційно не працює, доходи отримує періодично від тимчасових заробітків, має мінливий нерегулярний дохід, інших утриманців немає, по стану здоров»я працездатний. Статтею ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином при зміні розміру аліментів, визначеного рішенням суду, суд враховує те, що зі слів позивачки відповідач по стану здоров»я працездатний, має мінливий нерегулярний дохід, інших утриманців немає. Обставин, які б звільняли відповідача від обов′язку по утриманню свого сина судом не встановлено. Позивачка не працює, сама не може забезпечити належне матеріальне становище неповнолітнього сина. За заявою позивачки суд має право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, а також врахувавши положення ст. ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд рахує за необхідне позов задовільнити повністю і змінити розмір аліментів, визначених рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 05.03.2012 року у вигляді 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України та ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 та ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України,-

Outcome: approved