Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] , звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просила суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30 грудня 2019 року о 22 годині 00 хвилин в Металургійному районі м. Кривий Ріг по вул. Шиферна, 3 водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки та здійснив наїзд на тварину, а саме собаку. Власник собаки [PERSON] . Внаслідок даної пригоди пес на ім`я Тайсон [INFO] помер. 18.02.2020 року постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/189/20 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 21.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, яка сталася з провини [PERSON] пес породи стаф-тер`єр Тайсон потребував медичного лікування, а [INFO] помер, чим позивачу було спричинено матеріальну та моральну шкоду. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , на момент скоєння ДТП не була застрахована, позивач вимушена була звернутись до Моторно-страхового бюро України з проханням про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3934,73 грн. 13.10.2020 року позивач отримала лист з повідомленням про прийняте рішення МТСБУ за справою № 69260, в якому було зазначено, що [PERSON] буде перераховано кошти у розмірі 2127,78 грн., які згодом позивач отримала на картковий рахунок. Позивач зазначає, що після того, як [PERSON] здійснив наїзд на улюбленого пса позивача Тайсона вона отримала тяжкий стрес, втратила душевний спокій, намагалися всією сім`єю лікувати Тайсона , щоб зберегти йому життя, проте цього не вдалося зробити та пес помер. Тайсон став як один з членів сім`ї, тому дана втрата є дуже важкою. Після його смерті позивач відчуває постійну тривогу, безпорадність, погано спить ночами, має постійне відчуття втрати рідної тварини. Крім того, на даний час відповідач навіть не вибачився за свої дії, та не попрохав пробачення, не відшкодував моральну шкоду. Матеріальні кошти не лікують душевні рани та не повернуть улюбленця Тайсона , проте вони слугують справедливою сатисфакцією для потерпілого, та відповідальністю для кривдника. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.17) Відповідачу [PERSON] за зареєстрованою в установленому порядку адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, які були отримані відповідачем 31.03.2021 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Таким чином, Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позов, не скористався, тому, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду справи за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які Позивачка посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 30.12.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який не був уважним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на тварину, а саме собаку. Власник [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність особи, що керувала транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] застрахована не була. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року у справі № 202/189/20, провадження № 3/210/284/20 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП було закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.7-8). Однак, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2020 року скасовано. Визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та закрито провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.9-11). Відповідно до Листа Моторно-транспортного страхового бюро України від 13.10.2020 року за №3.1-01-б/29651, розглянуто справу щодо відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 30.12.2019 року та прийнято рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди у розмірі 2127,78 гривень (а.с.13). Постанова суду при розгляді даної справи має преюдиціальне значення у відповідність до положень ч. 4 ст.61 ЦПК України, якою встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до паспорту собаки, яка загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, володільцем стаф-тер`єра на ім`я Тайсон - є [PERSON] (а.с. 5). Згідно з Актом від 15.07.2020 року, затвердженим головою квартального комітету №21 [PERSON] та за підписом сусідів по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , собака на ім`я Тайсон перебувала у власності [PERSON] з жовтня 2019 року та померла [INFO] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 30.12.2019 року. Собака був породи стаф-тер`єр (а.с.6). Статтею 55 Конституції України, гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України, серед яких, зокрема, відшкодування завданих збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пунктами 1 та 2 частини 2 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування і відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Спричинена моральна шкода, полягає у наступному. В результаті вищевказаної ДТП було травмовано собаку на ім`я Тайсон , власником якого була [PERSON] . Відповідач в добровільному порядку не компенсував матеріальну шкоду. Позивач отримала сильний стрес від цієї дорожньо-транспортної пригоди, змушена була лікувати собаку у ветеринарному госпіталі, але це не вдалося зробити та пес Тайсон помер, який з жовтня 2019 року по січень 2020 року постійно був з Позивачкою і за чай час став членом її сім`ї, тому з метою захисту своїх порушених прав вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. На час та після вказаного ДТП позивач отримала душевну травму, особиста вимушена бездіяльність та безпомічність також спричиняли моральні страждання позивачу, відношення відповідача до скоєного ним, який не робить нічого для відшкодування завданої шкоди. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства, враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду, яку позивач зазнала внаслідок втрати улюбленої тварини, у розмірі 5 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На адресу суду 25 січня 2021 року надійшла заява адвоката [PERSON] - [PERSON] в якій зазначено, що докази розміру витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по вказаній справі (а.с.20). Враховуючи викладене, питання розподілу витрат на правничу допомогу судом не вирішується, оскільки представником позивача заявлено про майбутнє подання доказів розміру судових витрат. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial