Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 462. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, примирення між ними не можливе. З питань розірвання шлюбу позивач звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2017 року провадження у вказаній справі відкрито, призначено до судового розгляду. Згідно з п. 9 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОК №164344, актовий запис № 462. Від спільного подружнього життя у сторін 14 червня 2015 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №299068, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис 734. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Майнового спору на час розгляду справи сторони не мають. Дитина буде проживати з матірю. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved