Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-13 00:00:00

У лютому 2015 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що в 2013 році познайомилася із [PERSON], між ними склалися близькі стосунки, виникли взаємні почуття любові та поваги один до одного. В листопаді 2014 вони почали зустрічатися, заявниця завагітніла і має намір народити дитину. У зв'язку з тим, що вона не досягла повноліття, реєстрація їх з [PERSON] шлюбу можлива за умови надання органу реєстрації судового рішення про надання права на шлюб. Реєстрація цього шлюбу відповідає інтересам заявниці, її батьки проти цього не заперечують. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, просила суд її задовольнити. Зазначила, що познайомилася з [PERSON] в 52 училищі, де навчається на 3 курсі. Між ними виникли почуття. В цьому році заявниця закінчує навчання і планує присвятити себе сім'ї та новонародженій дитині. Станом на момент розгляду справи заявниці виповнилося 17 років. [PERSON] заяву підтримав, підтвердив викладені в ній обставини. Зазначив, що має постійну роботу, отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 4000,00 грн., спроможний забезпечити свою родину усім необхідним. Його мати проти одруження не заперечує. [PERSON], який доводиться заявниці батьком, заяву підтримав, вказав, що має намір та змогу допомагати молодятам. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в частині винесення рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 234 ЦПК). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім'я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Судом встановлено, що надання права на шлюб [PERSON] цілком відповідає її інтересам. Суд враховує, що станом на момент розгляду справи заявниця перебуває у стані вагітності /а.с. 6/. В судовому засідання заявницею та заінтересованими особами наведено переконливі доводи стосовно того, що майбутній шлюб [PERSON] та [PERSON] ґрунтуватиметься на почуттях любові та взаємоповаги один до одного, при цьому молода сім'я буде забезпечена матеріально в тому числі і за допомоги батьків. Надання права на шлюб не зашкодить навчанню заявниці, будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність такого права іншим її інтересам суду не надано.

Outcome: approved