Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно, на період його навчання. Заявлені вимоги позивачка мотивує тим, що їх з відповідачем повнолітній син проживає з нею та у зв'язку з навчанням потребує коштів на проїзд, харчування купівлю підручників, одягу, оплату комунальних послуг. Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено [PERSON]. У судове засідання позивачка та третя особа не з'явилися, до суду спрямували заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримали. Відповідач позов визнав частково. Погоджується надавати допомогу сину в межах своїх можливостей. На сьогоднішній день він може сплачувати лише 150 гривень у місяць. Він отримує незначний дохід від ведення сільського господарства. Земельну ділянку, розміром 2 га передав в оренду, пай отримує зерном; грошового еквівалента орендної плати не знає. Не розуміє чому має платити за комунальні послуги позивачки при тому, що вона проживає з чоловіком. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків ( стаття 200 СК України ). З досліджених судом доказів вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю ( а.с. 10, 19, 20). [PERSON] навчається у Бердичівському професійному будівельному ліцеї. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2016 (а.с. 6). [PERSON] отримує стипендію 311 гривень щомісячно ( а.с. 30). Позивачка отримує соціальну допомогу як інвалід третьої групи ( 1074 грн.), як одинока мати ( 350 грн.), допомогу при народженні дитини - (860 грн.) та допомогу як малозабезпечена ( 1624 грн. - у січні 2016) ( а.с. 8, 9, 11,12). Виходячи із загальновідомих потреб у їжі та одязі, витрачанням коштів на проїзд, канцтовари, із врахуванням того, що внаслідок навчання на стаціонарному відділенні повнолітній син сторін не має можливості працювати, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Оскільки відповідач позов визнав частково, пояснивши, що має дохід, суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу сину. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати, суд враховує, що позивачкою доведено лише витрати сина на навчання, пов'язані з проїздом до навчального закладу, - 14 грн. щодня. А тому, зважаючи на отримання повнолітнім сином сторін стипендії , можливістю надання позивачкою допомоги сину, доведений розмір витрат, суд визначає аліменти в межах визнаної відповідачем суми - 150 грн. щомісячно. При цьому суд враховує, що сторонами не надано доказів про розмір доходів відповідача. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в розмірі 551,2 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial