Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Уповноважений представник позивача звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.07.2012 року по 29.02.2016 року у розмірі 13\~411, 73 грн., 3% річних у сумі 509,69 грн., інфляційні витрати у сумі 4130,90 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг за зазначений період, у звязку з чим виникла заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в разі не прибуття в судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обовязків. Крім договорів і інших угод цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву води для потреб гарячого водопостачання. Судом встановлено, що відповідач є наймачем жилого приміщення квартири №532 за адресою: м.Харків, вул.Ахсарова, буд. 17 та користується послугами з центрального опалення та підігріву води, у звязку з чим він перебуває з позивачем у зобовязальних відносинах та у них виникають взаємні цивільні права та обовязки. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідача за споживання послуг з теплопостачання за період з 01.07.2012 року по 29.02.2016 року складає 13\~411,73 грн. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власником квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин, беручи до уваги, що зобов'язання відповідачем не виконується належним чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved