Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду із цим позовом. На його обґрунтування послалася на те, що з 16.10.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, відповідач не дбає про сім`ю, офіційно не працює, будь-які доходи витрачає на азартні ігри, неодноразово оформляв кредити через інтернет від її імені, отримані кошти знімав, маючи доступ до її банківської картки, тим самим зробивши її боржником. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім`ї, втратили один до одного почуття любові. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved