Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Діти проживають і знаходяться на її утриманні, вона займається їх вихованням. Батько дітей не займається вихованням дітей, не цікавиться їх долею, не забезпечує матеріально. Фактично самоусунувся від виховання дітей ще з 2012 року. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків як батько щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дітям доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання ними освіти. Позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов`язку сплачувати аліменти. Для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а після досягнення повноліття [PERSON] продовжувати стягнення аліментів на час її навчання до досягнення нею 23 років. Просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а після досягнення повноліття [PERSON] продовжувати стягнення аліментів на час її навчання до досягнення нею 23 років. У судове засіданні позивачка не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги, проти заочного рішення не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представники Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області та Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2000 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітніми доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки на дитини [PERSON] , виданої Вишнівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, дитина навчалась в закладі з 01.09.2007 року 08.06.2016 року. Батько [PERSON] у вихованні доньки участі не брав. Відповідно до довідки на дитини [PERSON] , виданої Вишнівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, дитина навчається в закладі з 01.09.2016 року. Батько [PERSON] у вихованні доньки участі не бере. 04 червня 2019 року рішенням комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. 05 червня 2019 року орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських батька [PERSON] щодо його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків батька, не піклується про духовний розвиток дітей, не забезпечує їх матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 листопада 2018 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що діти проживають з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь дітей аліменти на їх утримання в розмірі у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Суд враховує, що відповідач є повнолітнім, працездатним, вад здоров`я, які б обмежували можливість працювати матеріали справи не містять. Тому стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини відповідатиме інтересам дітей. Також суд враховує, що позовна вимога, щодо стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] , після досягнення нею повноліття продовжити на час її навчання до досягнення нею 23 років, не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на нормах закону, а може мати місце лише після досягнення дитиною повноліття та бути предметом розгляду окремого позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved