Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним вище первісним позовом та просить стягнути у солідарному порядку із [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість, яка утворилася станом на 15.01.2016 року у розмірі 54045,65 доларів США на виконання умов кредитного договору № PLKPGL [NUMBER] від 25.11.2009 року. Позов позивачем мотивований тим, що 25.11.2009 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № PLKPGL0000000096, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 61294, 97 доларів США на придбання нерухомого майна. В забезпечення виконання вказаного вище кредитного договору № PLKPGL0000000096 укладено договір поруки з поручителем [PERSON], яка поручилася перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за даним кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У зв'язку з тим, що кредитні зобовязання відповідачем належним чином не виконувалися, станом на 15.01.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 в розмірі 54045, 65 доларів США, яка складається з наступного: 47591,73 доларів США заборгованість за кредитом; 3633,70 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 236.62 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,44 доларів США штраф (фіксована частина); 2573,11 доларів США - штраф (процентна складова). Зустрічний позов подав [PERSON], який обєднаний в одне провадження із первісним, в якому останній просить суд визнати кредитний договір № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 року недійсним. Зустрічний позов мотивований тим, що на виконання умов кредитного договору № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 року йому було надано кредит у розмірі 55167, 50 грн., а не 55167, 50 доларів США. Даний правочин є фіктивним, що має наслідком визнання його недійсним, оскільки банк вчинив його без наміру видати йому кредит у доларовому еквіваленті. Окрім цього, на час укладення даного правочину банк не мав ліцензії на видачу кредитів в іноземній валюті. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив суд його задовольнити. Зустрічний позов просив залишити без задоволення, оскільки підстав для визнання його недійсним немає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення\~ позову, оскільки правочин з видачі кредитних коштів є фіктивним, що має наслідком визнання його недійсним, так як банк вчинив його без наміру видати кредит [PERSON] у доларовому еквіваленті. Окрім цього, на час укладення даного правочину банк не мав ліцензії на видачу кредитів в іноземній валюті. Зустрічний позов [PERSON] підтримав з підстав викладених у ньому, відповідач [PERSON] не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 25.11.2009 року між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) укладено кредитний договір № PLKPGL0000000096, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на строк із 25.11.2009 року по 25.11.2029 рік (включно) у розмірі 61294,97 доларів США на наступні цілі: 55573, 68 доларів США на придбання нерухомості, з них 55287, 50 доларів США на надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 148, 88 доларів США для сплати страхового платежу страхування майна на перший рік дії кредиту; 137, 19 доларів США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 5721,40 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.2.1.3.2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом винагороди та надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору. ( а.с.13-15). 25.11.2009 року укладено додаткову угоду до кредитного договору № PLKPGL0000000096, яким сторони вирішили внести зміни та доповнення в кредитний договір до розділу 4.7, 4.8.(а.с.19). На а.с. 16-18 наявний графік погашення кредиту за кредитним договором № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009. 25.11.2009 року між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Згідно п.2 даного договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим Договором.(а.с.21 З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 станом на 15.01.2016 року складає 54045, 65 доларів США, яка складається з наступного: 47591,73 доларів США заборгованість за кредитом; 3633,70 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 236.62 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,44 доларів США штраф (фіксована частина); 2573,11 доларів США - штраф (процентна складова). (а.с. 4-7). Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На а.с. 9, 10 наявні повідомлення від 16.01.2016 року, адресовані [PERSON] та [PERSON] згідно яких банк вимагаємо повернути суму кредиту за кредитним договором № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 в повному обсязі у звязку з порушенням позичальником боргових зобовязань. Статтею 553 ЦК України\~встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч. 1\~ст.554 ЦК України). Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобовязання за умовами кредитного договору, а відповідач [PERSON] як поручитель несе солідарну відповідальність за умовами договорів поруки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Однак, у позовній заяві позивач просив стягнути із відповідачів пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 236,68 доларів США, однак штрафні санкції з приводу неналежного виконання боргових зобовязань підлягають стягненню у національній валюті. Нарахована пеня у розмірі 236, 68 доларів США в гривневому еквіваленті становить 5668 грн. 49 коп., виходячи із курсу відповідно до розпорядження НБУ від 15.01.2016 року, який складає 23,95 грн. за 1 долар США. Таким чином до стягнення підлягає загальна сума заборгованості за кредитним договором № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 року і розмірі 53808, 97 доларів США. (54045,65 доларів США - 236, 68 доларів США ). Пленум Верховного Суду України у постанові № 124 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~розяснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК України\~законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України\~ - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України\~гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до розпорядження НБУ від 23.03.2017 року курс долара США складає 26, 91 грн. за 1 долар США., таким чином стягнута сума заборгованості у розмірі 53808, 97 доларів США на час ухвалення рішення у гривневому еквіваленті складає 1447999, 38 грн. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. (ч.1,2 ст.234 ЦК України). Згідно зі ст. ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. На а.с. 28 наявна Банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011 року, яка видана Публічному акціонерному товариству КБ «Приватбанк» на право надання банківських послуг, визначених ч.3 ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Таким чином, на час укладення кредитного договору № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 позивач мав право на видачу кредитів в іноземній валюті. Окрім цього, платіжним дорученням від 25.11.2009 року № ВО325В006Х [PERSON] з дебетного рахунку № 29098059847949 було проведено платіж у сумі 55167, 50 доларів США на кредит рахунку № 29095058720929 отримувач [PERSON] Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] отримав споживчий кредит в іноземній валюті, зокрема, в доларах США, що підтверджено матеріалами справи. Кредит надавався на купівлю нерухомого майна, а отже підстав вважати, що спірний правочин вчинявся без наміру створення правових наслідків у суду немає. При цьому на час укладення кредитного договору № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 позивач мав право на видачу кредитів в іноземній валюті. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору № PLKPGL0000000096 від 25.11.2009 недійсним, а отже зустрічний позов до задоволення не підлягає. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір у розмірі 19415,90 грн. Оскільки первісний позов задоволено, то судові витрати підлягають стягненню в рівних частках із відповідачів на користь позивача. Оскільки в задоволенні зустрічного позову відмовлено, [PERSON] на час його подачі був звільнений від сплати судового збору у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів», то в цій частині судові витрати слід віднести на рахунок держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved