Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. 24 липня 2020 року судом, під час виготовлення повного тексту судового рішення, було виявлено відсутність у резолютивній частині короткого судового рішення вирішення питання щодо понесених сторонами судових витрат. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань на адресу суду не направили. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно ст. 89 ЦПК України, суд приходить висновку про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судового збору, з огляду на наступне. 24 липня 2020 року по справі ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності - задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та право власності на 1/2 частину автомобіля Toyota Auris, державний номерний знак [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та право власності на 1/2 частину автомобіля Toyota Auris, державний номерний знак [NUMBER] . Разом з тим, ухвалюючи судове рішення судом в прохальній частині рішення не вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1, 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Кожна сторона, відповідно вимог ч. 3, 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 80 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які докази, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що при звернені до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 3525 грн. 93 коп. Наведене підтверджується квитанцією № 0.0.1670729265.1 та № 0.0.1697465293.1 від 08 квітня 2020 року та 06 травня 2020 року (а.с. 15, 25а). Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, з урахування принципу співмірності, передбаченого у даному випадку ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення щодо питання про судові витрати. Зважаючи на вказане, з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України слід стягнути судовий збір в розмірі 3525 грн. 93 коп.. На підставі наведеного та

Outcome: approved