Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить зобовязати Новоград-Волинський район електричних мереж акціонерного товариства «Житомиробленерго» виконати зобовязання, передбачені п. 2 договору про надання послуг від 19 вересня 2018 року шляхом: технічної перевірки трифазної електроустановки у побутового споживача при заміні власника, з пломбуванням; провести роботи з перевірки та пломбування трифазного електролічильника; провести роботи з пломбування комутаційного обладнання по 1-му провулку Олейнікова, 4 у м. Новограді-Волинському. В обґрунтування позову зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] РЕМ АТ «Житомиробленерго» укладено договір надання послуг від 19 вересня 2018 року. Відповідно до п. 2 зазначеного договору відповідач зобовязаний провести технічну перевірку трифазної електроустановки у побутового споживача при заміні власника, з пломбуванням; провести роботи з перевірки та пломбування трифазного електролічильника; провести роботи з пломбування комутаційного обладнання. Позивач, на виконання вимог договору сплатив відповідачу 712 грн. 04 коп. вартості послуг. Однак, 17 жовтня 2018 року працівники [PERSON] РЕМ відмовились надати послуги, передбачені вищевказаним договором, оскільки електролічильник повинен бути винесений з фасаду будинку за межі належної позивачу земельної ділянки на опору лінії електропередачі. Свої дії працівники [PERSON] РЕМ мотивували наявністю проекту приєднання провулку Олейнікова, згідно якого електролічильник повинен бути на опорі лінії електропередачі. [PERSON] РЕМ від 5 листопада 2018 року позивачу відмовлено у виконанні договору про надання послуг від 19 вересня 2018 року в звязку з тим, що електромонтажні роботи виконані з відхиленням від проекту та запропоновано позивачу звернутись в бухгалтерію [PERSON] РЕМ для отримання коштів, сплачених за договором. Позивач вважає, що вказані дії відповідача є неправомірними, оскільки ще у грудні 2014 року ТОВ «Райенерго» надало йому послуги з електромонтажних робіт по зовнішньому електропостачанню житлового будинку по 1-му провулку Олейнікова, 4 у м. Новограді-Волинському, електролічильник був розміщений на фасаді будинку. У січні 2015 року за участю інспектора Новоград-Волинського РЕМ складено акт, яким встановлено, що електромонтажні роботи ТОВ «Райенерго» по зовнішньому електропостачанню житлового будинку виконані згідно ПУЕ, ПТЕЕС, ПБЕЕС та електроустановку можна включати під напругу. Тобто, [PERSON] ще з січня 2015 року було відомо про те, що електролічильник розташований на фасаді будинку позивача, однак лише у 2018 році зявився проект приєднання провулку Олейнікова, згідно якого електролічильник повинен бути розміщений на опорі лінії електропередачі. АТ «Житомиробленерго» подано відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що у відповідності до п. 4.1.15 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14 березня 2018 року, Управлінням містобудування та архітектури [PERSON] міської ради було розроблено проектну документацію на виконання робіт з електрифікації території житлового масиву індивідуальної забудови мікрорайону «Болгарбуд» у м. Новограді-Волинському, а саме з електропостачання житлових будинків, у тому числі житлового будинку позивача по 1-му провулку Олейнікова, 4. Відповідно до розділу IV Кодексу комерційного обліку електричної енергії вимоги до місця встановлення вузла обліку електричної енергії визначаються відповідно до Правил улаштування електроустановок та цього Кодексу. Відповідно до робочого проекту приєднання провулку Олейнікова у м. Новограді-Волинському до електропостачання, електролічильник повинен бути на опорі лінії електропередачі за межами земельної ділянки забудовника. У звязку з тим, що монтажні роботи з електропостачання будинку позивача виконані в відхиленням від проекту, тому працівники [PERSON] РЕМ не можуть підключити будинок до електропостачання та виконати роботи, передбачені договором від 19 вересня 2018 року. 3 грудня 2018 року позивач подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що відповідно до п. 4.1.18 Кодексу систем розподілу точка приєднання електроустановок замовника має бути розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки. Згідно вказаного Кодексу місце приєднання (точка приєднання) електроустановки це існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника, розташована на межі земельної ділянки замовника або, за згодою замовника, на території цієї земельної ділянки. Отже електролічильник повинен бути встановлений на межі земельної ділянки замовника, або на території цієї земельної ділянки споживача. Крім того, згідно п. 1.5.30 Правил улаштування електроустановок, розрахункові лічильники приватних домоволодінь потрібно розміщувати в місцях, доступних для персоналу енергопостачальної компанії. Місце встановлення лічильника має бути визначене проектом та погоджене зі споживачем. Однак, з позивачем не було погоджено проект на виконання робіт з електрифікації домоволодінь по 1-му провулку Олейнікова у м. Новограді-Волинському, відповідно до якого електролічильник повинен бути розташований за межами належної йому земельної ділянки на опорі вулиці. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити у позові, з підстав викладених у відзиві на позов. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки по 1-му провулку Олейнікова, 4 у м. Новограді-Волинському (а.с. 19). Відповідно до акта виконаних робіт від 8 грудня 2014 року виконавець ТОВ «Райенерго» здійснило комплекс електромонтажних та лабораторно-вимірювальних робіт по зовнішньому електропостачанню житлового будинку позивача (а.с. 12). Згідно акта обстеження електроустановки житлового будинку позивача від 31 січня 2015 року встановлено, що електромонтажні роботи виконані згідно ПУЕ, ПТЕЕС, ПБЕЕС. Роботи закінчено, дану електроустановку можна вмикати під напругу (а.с. 13). 19 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] РЕМ АТ «Житомиробленерго» укладено договір надання послуг, відповідно до п. 2 якого відповідач зобовязаний провести технічну перевірку трифазної електроустановки у побутового споживача при заміні власника, з пломбуванням; провести роботи з перевірки та пломбування трифазного електролічильника; провести роботи з пломбування комутаційного обладнання. Позивач, на виконання вимог договору сплатив відповідачу 712 грн. 04 коп. вартості послуг (а.с. 8). Однак, листом від 22 жовтня 2018 року [PERSON] РЕМ повідомив позивача про те, що при виконанні договору працівника РЕМ було встановлено, що електромонтажні роботи по електроустановці виконані з відхиленням від проекту електропостачання житлового будинку позивача, тому укласти з позивачем договір про користування електричною енергією неможливо та запропоновано позивачу звернутись в бухгалтерію [PERSON] РЕМ для отримання коштів, сплачених за договором. Як вбачається з робочого проекту електропостачання житлових будинків по 1-му провулку Олейнікова у м. Новограді-Волинському, вимірювальний пристрій ВПЗ, розташований на опорі за межами земельної ділянки забудовника. Проте, як встановлено в судовому засіданні, електролічильник позивача знаходиться на фасаді його будинку, про що сторони в судовому засіданні не заперечували. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про електроенергетику» проектування, будівництво, введення в експлуатацію, експлуатація, виведення з експлуатації обєктів електроенергетики, систем централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, інших обєктів, підключених до обєднаної енергетичної системи України, регламентуються нормативно-правовими та нормативно-технічними документами. Згідно із ст. 1 цього Закону місце приєднання (точка приєднання) електроустановки це існуюча або запроектована межа балансової належності електроустановок споживача або замовника. Відповідно до\~пунктів 1.1-1.3\~розділу VI\~Кодексу комерційного\~обліку електричної\~енергії,\~затвердженого Постановою\~НКРЕКП №\~311\~від 14\~березня 2018\~року,\~вимоги щодо\~до місця\~встановлення вузла\~обліку електричної\~енергії (ВОЕ)\~визначаються відповідно\~до Правил\~улаштування електроустановок\~та цього\~Кодексу.\~Місце розміщення\~ВОЕ має\~бути захищеним\~від доступу\~сторонніх осіб,\~тварин,\~птахів,\~комах тощо,\~які можуть\~пошкодити обладнання,\~віддаленим від\~займистих матеріалів\~на відстань\~не менше\~1,5\~м в\~усіх напрямках,\~безпечним і\~доступним для\~проведення технічного\~обслуговування,\~ремонту та\~заміни обладнання,\~відповідати вимогам\~правил безпеки\~та інших\~відповідних нормативних\~документів. ВОЕ необхідно встановлювати таким чином, щоб була забезпечена можливість доступу до нього для цілей повірки ЗВТ, контрольного огляду та/або технічної перевірки, а також контролю результатів вимірювання електричної енергії в такий спосіб і в таких межах, як це визначено законами України, цим Кодексом та іншими нормативними документами. Відповідно до Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 476 від 21 липня 2017 року (далі Правила № 476), ці Правила є обовязковими для застосування під час проектування нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення або капітального ремонту електроустановок. Згідно п. 1.5.30 цих Правил розрахункові лічильники приватних домоволодінь потрібно розміщувати в місцях, доступних для персоналу енергопостачальної компанії. Місце встановлення лічильника має бути\~визначене проектом та погоджене зі споживачем. Отже, зазначеною нормою встановлено обовязковість встановлення лічильника за визначеним у проекті місцем. Оскільки, електролічильник [PERSON], згідно робочого проекту електропостачання житлових будинків по 1-му провулку Олейнікова у м. Новограді-Волинському, повинен бути розташований на опорі за межами земельної ділянки забудовника, однак фактично розташований на фасаді будинку позивача, то [PERSON] РЕМ правомірно відмовив позивачу в укладенні договору про користування електричною енергією з огляду на вимоги п. 1.5.30 Правил № 476. Та обставина, що вказаний робочий проект електропостачання до будинку [PERSON] не був погоджений з позивачем, не спростовує обовязковість встановлення місця лічильники за визначеним у проекті місцем, а позивач не позбавлений можливості звернення щодо внесенням змін у вказаний проект. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~Судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а його позов не підлягає задоволенню, то судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed