Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У листопаді 2017 року ТОВ «Ліко-житлосервіс» звернулося до суду із позовом до [PERSON],в якому просив стягнути з останнього заборгованість за надані послуги у розмірі 3 488 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що 01.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № Л50/2-1 про тимчасове користування машиномісцем, надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого позивач (виконавець за договором) зобов'язався забезпечити надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території - м/місце № 1 на підземній автостоянці, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Ломоносова, буд. 50/2, а відповідач (споживач за договором) зобов'язався забезпечити своєчасну оплату вказаних послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені вказаним договором. Згідно п. 3.1. Договору, щомісячний розмір плати за користування машиномісцем на дату укладення цього договору становить 1 400 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору, щомісячний розмір витрат на утримання підземної автостоянки на дату укладення цього Договору становить 344,00 грн. Також зазначив, що з відповідач свої зобов'язання за Договором не оскаржував, тобто погоджувався з нарахованою вартістю за утримання паркомісця, однак, належним чином не виконує своїх договірних зобов'язань та норм законодавства щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг послуг, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року на суму 3 488,00 грн., яку відповідач у добровільному порядку не погасив. За таких обставин, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги та судовий збір. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти просить провести розгляд справи за наявними у ній матеріалами, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності чи клопотань про відкладення розгляду справи не адресу суду не направив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Відповідно до частини першої ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] було укладено Договір № Л50/2-1 про тимчасове користування машиномісцем, надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території, предметом якого є забезпечення ТОВ «Ліко-житлосервіс» (Виконавець) надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № 1, розташованого у підземній автостоянці за адресою: м.Київ, вул. Ломоносова, буд. 50/2, а [PERSON] (Споживач) - зобов'язується своєчасно оплачувати плату за користування машиномісцем у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. Згідно п. 3.1. Договору, щомісячний розмір плати за користування машиномісцем на дату укладення цього договору становить 1 400 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору, щомісячний розмір витрат на утримання підземної автостоянки на дату укладення цього Договору становить 344,00 грн. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини, що виникають з договорів надання послуг. Докази ненадання послуг позивачем або надання їх не в повному обсязі чи неналежної якості у суду відсутні. Пунктом 3.4 Договору передбачено, що оплата платежів за цим Договором здійснюється замовником щомісяця, не пізніше 20 числа поточного місяця, шляхом банківського переказу коштів га розрахунковий рахунок виконавця. Згідно п.2.4.2 Договору встановлено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати платежі за користування машиномісцем та на відшкодування витрат з утримання підземної автостоянки. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач неналежним чином виконував зобов'язання щодо своєчасної оплати за надані виконавцем послуги у період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 3 488,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Ліко-житлосервіс».(а.с.7). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп., оскільки позовні вимоги задоволено.

Outcome: approved