Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору іпотеки припиненим, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем було укладено кредитний договір № 014/08-112/72621. З метою виконання основного зобов'язання між сторонами було укладено договір іпотеки, у відповідності до якого позивач передав у іпотеку житловий будинок з господарським спорудами за [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 014 423 грн. Відділом ДВС Арбузинського районного управління юстиції 30 березня 2011 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного виконавчого листа. У ході виконання рішення суду стягнення було звернуто на зазначений житловий будинок, що належить позивачу та передано на реалізацію через прилюдні торги. Посилаючись на те, що прилюдні торги, призначені на 13 січня 2012 року, 24 березня 2012 року, 18 квітня 2012 року, 5 серпня 2013 року, 13 вересня 2013 року, 17 жовтня 2013 року не відбулися, а іпотекодержатель не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки, що є підставою для припинення іпотеки судом відповідно до ч.3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», позивач прохав визнати припиненим договір іпотеки від 23 листопада 2007 року № 1877, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зобов'язати ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» у місячний строк з дня набрання рішення законної сили внести відомості до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обмеження та зняття заборони відчуження житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], накладені приватним нотаріусом [PERSON] у зв'язку з посвідченням договору іпотеки № 1877 від 23 листопада 2007 року, укладеного між ВАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позивача та прохав суд їх задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у разі залишення іпотечного майна за собою банк понесе збитки, ціна будинку значно переоцінена. Поскільки у позивача іншого майна немає і він має борг по кредитному договору, тому від пред'явлення виконавчого листа до виконання та від реалізації у майбутньому будинку банк не буде відмовлятися. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору подав суду заяву, в якій прохав справу слухати у його відсутність. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, 23 листопада 2007 року між ВАТ «Райффайзенбанк Аваль», яке в подальшому було перейменоване в ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір №014/08-112/72621. З метою забезпечення кредитних зобов'язань цього ж дня між ВАТ «Райффайзенбанк Україна» та позивачем було укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку належний йому житловий будинок [ADDRESS]. За рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 014 423 грн. як боргу по вказаному кредитному договору. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 30 березня 2011 року провадження по справі було відкрито. За актом державного виконавця від 3 червня 2011 року на житловий будинок [ADDRESS] було накладено арешт. У подальшому здійснювалася переоцінка майна і реалізація його через органи ПП «СП Юстиція». Прилюдні торги проводилися 13 січня 2012 року, 24 лютого 2012 року, 18 квітня 2012 року. У зв'язку з відсутністю купівельного попиту після закінчення встановленого строку терміну реалізації, житловий будинок був знятий з реалізації, про що свідчить лист відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції від 3 травня 2012 року № 3296/4. Іпотекодержатель після цього не висловив згоди на залишення іпотечного майна за собою. У подальшому банк повторно пред'явив виконавчий лист до виконання 6 лютого 2013 року. 6 березня 2013 року на будинок було повторно накладено арешт державним виконавцем. Відповідно до ст. 1 закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Згідно із ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначені підстави припинення іпотеки, зокрема, є реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, а також інші підстави, передбачені цим Законом. Згідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку», що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим ч.1 цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року, який набрав чинності 16 жовтня 2011 року внесено зміни до частини 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку». Згідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» із змінами, протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду, лише з урахуванням конкретних обставин справи, про що говорить системний аналіз положень ст.ст. 3,17, 49 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи, що після першого пред'явлення виконавчого листа до виконання після проведення трьох прилюдних торгів, які не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців, банк не висловив бажання залишити за собою непроданий житловий будинок, однак після цього банк знову пред'явив виконавчий лист до виконання, у ході якого знову проходила реалізація будинку у ході прилюдних торгів, суд не вбачає підстав для припинення іпотеки на підставі ч.3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» за результатом третіх прилюдних торгів, які відбулися 18 квітня 2012 року. Після повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання були проведені торги 5 серпня 2013 року і 13 вересня 2013 року. 18 жовтня 2013 року треті торги проведені не було, поскільки банк 17 жовтня 2013 року подав заяву про повернення виконавчого листа стягувачеві, а тому і відсутні підстави щодо припинення іпотеки на підставі ч.3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку». На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання договору іпотеки припиненим та відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed