Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за заборгованість по сплаті аліментів та збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.11.2001 року перебувала зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16.01.2006 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 200 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. 12 липня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Рішенням Млинівського районного суду від 11.06.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач є одним із співзасновників та керівником Товариства з обмеженою діяльністю «ВЕСТ АВТО ГРУП», отримує постійний і достатній дохід, фізично здоровий, інших утриманців не має. В той же час її витрати на дитину збільшились, вона не може в повній мірі забезпечити усі її потреби. Окрім того дочка страждає на дитячий церебральний параліч в зв`язку з чим на здійснення відновлювальних процедур необхідні значні кошти. Крім того, зважаючи на те, що відповідач не сплачував та не сплачує аліменти по зазначеному вище рішенню, станом на 31 жовтня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 32496,77 гривень, яку на даний час не погашено. Просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16.01.2006 року з твердої грошової суми в розмірі 200 грн. до твердої грошової суми розмірі 2000 грн., щомісячно з наступною індексацією відповідно закону, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з\~відповідача на\~її користь\~неустойку за\~прострочення сплати\~аліментів,\~згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16.01.2006 року в сумі 10058,52 грн, а також стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.61) Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився, причина його неявки в судове засідання невідома, хоча про день слухання справи він був повідомлений належним чином через офіційний вебсайт Млинівського районного суду (а.с.60) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено наступне: Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18 жовтня 2017 року підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.5) Згідно рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 листопада 2001 року Перемилівською сільською радою Млинівського району Рівненської області розірвано. Присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 200 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.02.2006 року після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с.7) 12 липня 2006 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2006 року та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.8) Згідно довідки Млинівської селищної ради №314 від 12.08.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб до складу сім`ї, крім позивача входять: [PERSON] дочка, [PERSON] син, [PERSON] син, [PERSON] свекруха, [PERSON] - свекор, усього 6 осіб. [PERSON] знаходиться на утриманні матері. (а.с.23). Згідно довідки про доходи від 13 серпня 2019 року загальна сума доходу [PERSON] на посаді бібліотекаря Млинівської селищної ради за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року за винятком аліментів становить 16047,92 гривень. (а.с.21) Згідно довідки виданої Млинівською селищною радою 12.08.2019 року [PERSON] житла та майна на праві власності на території Перемилівського старостинського округу не має. (а.с.22) Рішенням Млинівського районного суду від 11.06.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11) Як вбачається з медичного висновку №33 [PERSON] , [INFO] хворіє на дитячий церебральний параліч. (а.с.20) Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено на 2020 рік прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не отримано відомостей про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі, який визначила позивачка. Відповідач є працездатною особою та батьком, який зобовязаний матеріально забезпечувати свою дитину. Матеріальне становище позивачки, на даний час змінилося, дитина росте та потребує більших затрат, проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні, а розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є недостанім для повноцінного забезпечення дитини. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дітей утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, і кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, а тому позов в частині збільшення розміру аліментів підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів за рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 16.01.2006 року, у зв`язку з чим, станом на 31 жовтня 2019 року, виникла заборгованість з їх сплати. Борг по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1106 від 17.01.2006 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , 19.02.2003 р/н становить 32496,77 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] (а.с.18-19) Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Так, при вирішенні даного спору суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, який зводиться до наступного. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1х1%хQ1) + (А2х1%хQ2) +.(Аnх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У позовній заяві позивачкою наведено розрахунок, загальної суми неустойки внаслідок прострочення відповідачем сплати аліментів, що становить 10058 гривень 52 копійки. Зокрема, неустойка (пеня) у зв`язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів складає за 15 днів листопада та 31 день грудня 2005 року в сумі 76,52 грн., за січень грудень 2006 року 730,00 грн., за січень грудень 2007 року 730,00 грн., за січень грудень 2008 року 732,00 грн., за січень грудень 2009 року 730,00 грн., за січень грудень 2010 року 730,00 грн., за січень грудень 2011 року 730,00 грн., за січень грудень 2012 року 732,00 грн., за січень грудень 2013 року 730,00 грн., за січень грудень 2014 року 730,00 грн., за січень грудень 2015 року 730,00 грн., за січень грудень 2016 року 732,00 грн., за січень грудень 2017 року 730,00 грн., за січень грудень 2018 року 608,00 грн., за січень жовтень 2019 року 608,00 грн., (а.с. 5-6). На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за прострочку сплати аліментів є підставними, оскільки вина відповідача у несплаті не спростована, доказів утворення заборгованості по аліментних зобов`язаннях з незалежних від відповідача причин суду не представлено, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 1500,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 06.11.2019 року. (а.с.34) Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 1536,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved