Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» про визнання протиправним та скасування рішення. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивачу стало відомо, що 25.06.2019 належна йому на праві приватної власності за Договором купівлі-продажу від 16.10.2007, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Скляром О.Л. та зареєстрованим у реєстрі за №3881 квартира була відчужена (зареєстрована) за ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп». Таким чином, у [PERSON] є підстави вважати, що зазначене майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Пунктом 6 Постанови визначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Разом з тим, із наданих матеріалів убачається, що у забезпечення виконання основного зобов`язання - Кредитного договору №06-07-И/38 від 16.10.2007, між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Іпотечний договір від 16.10.2007, за яким іпотекодавець передав у заставу іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] . 26.12.2018 Між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» набуло права вимоги до [PERSON] За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.06.2019 спірне майно перебуває в обтяженні з 16.10.2007. Окрім того позивач у поданій заяві вказує на те, що невідомі особи вже намагалися у незаконний спосіб проникнути до квартири, що підтверджується витягом з реєстру досудових розслідувань № 12019100050004428. З вказаного витягу убачається, що 13.06.2019 [PERSON] повідомив про те, що «12.06.2019 за адресою [ADDRESS] , невстановлена особа самовільно, всупереч установленому законом порядку вчиняє певні дії». Разом із цим, наданий позивачем доказ не може свідчити про наявність дій третіх осіб, які б могли утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, оскільки таких відомостей не містить. Підстав вважати, що відповідачі мають намір вчиняти будь-які дії, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, у суду немає. Також заявником не надано жодних підтверджень існування певних ризиків. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки обставини на які він посилається, не знайшли свого підтвердження. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed