Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 11 600,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.08.2015 року укладено кредитний договір №150822-114546 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON]. Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути отримані грошові кошти в розмірі 1 000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 560,00 грн., що разом складає 1560,00 грн. у строк до 18.09.2015 року. Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 15.02.2017 року не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів, а також процентів за користування кредитом. Згідно з п. 4.4 Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 % за кожен день прострочення. Таким чином сума заборгованості разом із пенею станом на 15.02.2017 року становить 11 600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в порядку ч. 5 ст.74 ЦПК України та надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і приписами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.08.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 150822-114546 шляхом акцепту товариством пропозиції клієнта про укладення Договору, викладеного в заяві. Договір вважається укладеним з дати акцепту товариством пропозиції (оферти) клієнта. Акцептом товариства пропозиції (оферти) клієнта про укладення договору є дії товариства по наданню кредиту. Договір складається із заяви-анкети та Умов надання та обслуговування кредитів, затверджених наказом № 51 від 11.10.2014 року, за умовами якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. строком на 28 днів до 18.09.2015 року, та зобов'язався повернути кредит у розмірі 1000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 560,00 грн. Розмір процентів - 2% у порядку, що передбачений розділом 4 Умов. Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 22.08.2015 року. Крім того, підписом в заяві-анкеті, позичальник визнав, що він ознайомлений та згоден з Умовами надання фінансової послуги. 22.08.2015 року [PERSON] підписав заяву на отримання кредиту та погодився на умови надання фінансової послуги. Відповідач отримав кредит у розмір 1000 грн. 00 коп. строком на 28 днів до 18.09.2015 року та зобов'язався сплатити проценти у розмірі 560,00 грн.. Згідно позовної заяви 03.09.2015 року відповідач відповідно до п.2.3 договору сплатив частково відсотки за користування кредитом в сумі 280 грн., а тому має заборгованість по сплаті процентів в розмірі -280,00 грн. Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного договору у встановлений договором строк, також передбачено статтями 526, 527, 530 і 1054 ЦК України. Судом також встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань, які вказані у договорі та станом на 15.02.2017 року має заборгованість 11600,00 грн., із них: заборгованість за кредитом 1000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 280,00 грн. та заборгованість за пенею 10320,00 грн.. Згідно п. 7.13 Договору він діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань в повному обсязі. При укладенні зазначеного Договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору. Відповідно до п. 2.3.1 Умов Клієнт має право звернутися до Товариства з пропозицією (офертою) про продовження строку користування Кредитом не пізніше Дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції (оферти) Клієнта про продовження строку користування Кредитом є погашення Клієнтом процентів за користування Кредитом, нарахованих на Дату повернення кредиту, способом, зазначеним в п. 3.1.1.2 цих Умов. Акцептом Товариства пропозиції (оферти) Клієнта про продовження строку користування Кредитом є відсутність вимоги Товариства про погашення Кредиту в Дату повернення кредиту. Згідно п. 2.4.1 Умов надання та обслуговування кредитів за користування кредитними коштами, процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному в Заяві-Анкеті, виходячи із фактичної кількості днів користування Кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється щоденно, якщо інше не встановлено Договором. Відповідно до п. 3.1.1 Умов надання та обслуговування кредитів Клієнт зобов'язується повернути Кредит в повному обсязі в Дату повернення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення Кредиту відповідно до цих Умов, Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Відповідно до п. 3.1.1.2 Умов надання та обслуговування кредитів погашення заборгованості здійснюється в дату повернення кредиту єдиним платежем. При цьому такий платіж складається з суми Кредиту та процентів, нарахованих за користування Кредитом. Виконання зобов'язань за Договором забезпечується неустойкою (п. 4.2 Умов), своїм майном та коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку згідно чинного законодавства України (п. 4.1 Умов). Згідно з п. 4.3 Умов надання та обслуговування кредитів за порушення строків повернення кредиту Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству неустойку у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, у розмірі, що вказана в Заяві-Анкеті за кожен день простроченого або неналежного платежу за кредитним договором у розмірі та порядку, що наведений у п. 4.4 Умов. Згідно з п 4.4 Умов надання та обслуговування кредитів при виникненні заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на п'ятнадцятий день заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 4,02%, на тридцятий день заборгованості Клієнт зобов'язується сплачувати Товариству пеню у розмірі 6,67%. Відповідно до п. 7.13 Умов договір набуває чинності з моменту його акцепту товариством, який визначається заявою, та діє до виконання строками і взятих на себе зобов'язань в повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд не встановив належного виконання відповідачем кредитних зобов'язань. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 10 320,00 грн., але суд дійшов висновку, що дана сума значно перевищує суму заборгованості за кредитом, яка становить 1280,00 грн., тому розмір пені може бути зменшений за рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України. Крім того, правова позиція Верховного Суду України від 03.09.2014 року №6-100цс14 вказує, що частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, а тому суд зменшує розмір пені до 1280,00 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial