Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У листопаді 2020 року ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» звернулось з позовом до суду, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.07.2016 №63, у розмірі 13 783,90 грн. яка складається з: основної заборгованості 10 136,36 гри.; інфляційні нарахування - 2 644,30 грн.; 3% річних - 1 003,24 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . 28.07.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Комфорт Сервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій [ADDRESS] , предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом, у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. Виходячи, з умов зазначеного договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений строк. Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше, ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: виконавець надавав послуги, надсилав споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач мав здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно умов договору, виконавець надав послуги відповідно до затвердженого (погодженого) тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Однак, відповідач користуючись наданими послугами, не в повному обсязі виконував зобов`язання по їх оплаті. Таким чином, товариством надано в повному обсязі житлово-комунальні послуги згідно умов договору, а зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг Відповідачем виконано неналежним чином з порушенням умов Договору та норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2020 складає 10 136,36 грн. Крім того, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України позивач вважає за потрібне стягнути з [PERSON] 3% річних у розмірі 1 003,24 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 2 644,30 грн.. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.01.2021 відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у строк встановлений в ухвалі суду надав до суду відзив. Відповідач зазначив, що 24 травня 2016 року придбав квартиру за адресою: [ADDRESS]. Обслуговування житлового комплексу «Зарічний» здійснювалося обслуговуючою компанією Позивачем. 28 липня 2016 року під тиском, проти його волі та без змоги внести будь-які зміни в договір ним був підписаний Договір № 63 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - «Договір») з Позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції на дату підписання Договору) (надалі - «Закон «Про ЖКП») «договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг. не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 529 від 20 травня 2009 року було затверджено Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - «Типовий договір») (чинний на дату підписання Договору). Таким чином, Позивач, всупереч забороні встановленій в ч. 2 ст. 26 Закону «Про ЖКП», неправомірно включив додаткові послуги до Договору та, відповідно, не мас права вимагати їх оплати з боку Відповідача. Просив у позові відмовити в повному обсязі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач виконує функції експлуатуючої організації, а саме: забезпечує організацію комплексу заходів з технічного, адміністративного супроводження і належного управління та утримання житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та 28.07.2016 уклав з ТОВ «Київ Комфорт Сервіс» договір №63 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за зазначено вище адресою. Згідно п. 2.1 предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом, у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 2.2 даного договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг (Додаток №1). Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становить 237 грн. 45 коп. (п. 2.3 договору). Додатком № 1 до договору визначено, що на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди про надання послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території за договірним тарифом 5,02 грн./м2 загальної площі власного житлового приміщення згідно складових тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій розрахованих відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 р. №869. Додаток № 1 є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між виконавцем та замовником. Додаток №1 є невід`ємною частиною до договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 21.07.2016. Повна вартість відшкодування забезпечення витрат виконавця за цим договором визначається загальною сумою, що складається з фактичних витрат понесених виконавцем, підтверджених у квитанції на оплату житлово-комунальних послуг за кожен місяць, що надається споживачу. Згідно умов зазначеного Договору Споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений строк. Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше, ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються в безготівковій формі. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до укладеного договору №63 Відповідач зобов`язується сплачувати вартість послуги з утримання будинку та прибудинкової території урегульовано договірним зобов`язанням на підставі узгоджених договором дій постачальника і споживача послуг у розмірі 237 грн. 45 коп. щомісяця. Разом з тим, відповідно до наданого Позивачем розрахунку заборгованості, щомісячний плата за надані послуги не відповідає умовам укладеного між сторонами договору (а.с. 16-17 ). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Уклавши 28.07.2016 договір №63 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , на умовах, викладених у них, сторони тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені. Разом з тим, Позивачем не доведено правомірність нарахування плати за житлово-комунальні послуги у сумі відмінній, ніж передбачено договором. Відповідно до ст. 76 ЦПК України «доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків». Відповідно до ст. 81 ЦПК України «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень». Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України «Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви». Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України «Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги». Від так, суд вважає недоведеним та необґрунтованим факт наявності заборгованості у розмірі заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 13 783,90 грн., з них основна заборгованість 10 136,36 гри.; інфляційні нарахування складають 2 644,30 грн.; 3% річних складає 1 003,24 грн. Договори є чинними, на момент розгляду справи докази визнання їх недійсності в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України суду не надано. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною першою, другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Outcome: dismissed