Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

у листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, з наступними змінами до позову (а.с. 33), посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого заповіла йому все належне їй майно, крім земельної ділянки кадастровий номер 5323080400:00:004:0837, яку заповіла іншому сину, брату позивача - [PERSON] , до якої і відноситься успадкований позивачем житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Позивач належним чином прийняв спадщину, однак приватний нотаріус Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М. відмовила у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , 2/3 якого в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] , та 1/3 якого вже належала йому, як члену колгоспного двору. У судове засідання учасники справи не з`явились, направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити (а.с. 65), відповідач Михайлівська сільська рада Машівського району Полтавської області позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с. 56), співвідповідач [PERSON] позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с. 57), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М., не заперечує проти розгляду вказаної справи без її участі та у вирішенні позову покладається на розсуд суду (а.с. 28). Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст. ст. 200 ч. 4, 206 ч. 4 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу без участі сторін на підготовчому засіданні та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 листопада 2018 року (а.с. 11), яка станом на 01.07.1990 була головою колгоспного двору по [ADDRESS] , іншими членами колгоспного двору є [PERSON] , 1973 р.н. (син голови двору), [PERSON] ,1921 р.н., (мати голови двору), що вбачається з довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 02-33/1204 від 27.11.2019 р. (а.с. 32). Як убачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2000 року, виданого державним нотаріусом Машівської ДНК Асановою Р.Ш., спадкоємцем майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , що мешкає в с. Андріївка Машівського району Полтавської області (а.с. 62). Позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). За відомостями, наданим виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області № 331 від 05.11.2019 р., [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] з 1975 р. по день смерті, яка померла [INFO] , також у цьому ж будинку проживав разом з нею її чоловік - [PERSON] , який помер у 1989 р., та зареєстрований її син [PERSON] з 1995 р. - позивач по справі (а.с. 14). Згідно повідомлення ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 6335 від 27.06.2019, згідно матеріалів станом на 31.12.2012 р. право власності на будинок [ADDRESS] - не зареєстроване (а.с. 16). Відсутня інформацію про зареєстроване право власності на вказаний житловий будинок і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформаційною довідкою № 193337957 від 17.12.2019 (а.с. 63). 21.06.2019 року на зазначений будинок виготовлений технічний паспорт, у якому відомості про власника відсутні, а його замовником зазначений позивач (а.с. 6-10). Як убачається зі вказаного технічного паспорту, житловий будинок літ. А-1 побудований в 1975 році, господарські будівлі і споруди в 1975-2008 роках. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 61/2018, заведеної на майно померлої [INFO] [PERSON] , останньою було складено заповіт 02.04.2013, відповідно до якого вона заповіла земельну ділянку площею 6,550 га у межах згідно з планом, кадастровий номер 5323080400:00:004:0837, розташовану на території Андріївської сільської ради Машівського району Полтавської області, для ведення сільськогосподарського виробництва [PERSON] , а решту майна - [PERSON] - позивачу по справі (а.с. 68). Спадкоємцями на майно померлої, які прийняли спадщину, є [PERSON] та [PERSON] сини померлої (а.с. 67,70). Спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] були отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, в т.ч., [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с. 73, 74, 76, 77). Натомість постановою від 06.11.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок (а.с. 17). Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Згідно p п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 1 Глави 13 розділу ІІ цього Порядку передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в т.ч., якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно ст. 112 ЦК УРСР, 1963 року (в редакції на час існування колгоспного двору), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч. 2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку позивач здійснив дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, звернувшись до нотаріальної контори, але через відсутність належно оформленого права власності на житловий будинок за померлою, має перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що відсутній інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на житловий будинок, а також те, що відповідачі позов визнали, позивач належним чином прийняв спадщину, натомість не має змоги оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, крім того позивач набув право власності на ј домоволодіння, як член колгоспного двору, так як проживав в даному будинку станом на 01.07.1990 р., а тому суд доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з визнанням за позивачем права власності на 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] та на 1/3 частку вказаного житлового будинку, як за членом колгоспного двору. На підставі викладеного,

Outcome: approved