Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS], в якій зареєстровані донька [PERSON] та їх син відповідач у справі [PERSON] З 01 лютого 2015 року по теперішній час відповідач в справі в квартирі не проживає без поважних причин, його особистих речей в ній немає, він має інше місце проживання, однак в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку в квартирі відмовляється, в той час як його реєстрація тягне нарахування комунальних платежів, які відповідач в справі не сплачує. На підставі викладеного, просили суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. У судове засідання позивачі у справі не зявилися, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність згідно норм чинного законодавства. Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, та враховуючи визнання позову відповідачем у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що позивачам у справі - [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2005 року, який посвідчено Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-2173, на праві приватної спільної сумісної власності належить 1/4 частка домоволодіння по вул. Казахська, 33 у м. Кривому Розі, а саме: квартира 2 житловою площею 35,4 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м., 1/2 частка літньої кухні Ж, вбиральня З та земельна ділянка за цією ж адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу частки домоволодіння з земельною ділянкою від 16.07.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.08.2005 року. Згідно довідки № 85 від 04.02.2016 року, виданою КП «ЖЕО № 31» за адресою: [ADDRESS], значаться зареєстрованими: позивачі [PERSON] та [PERSON], їх син відповідач у справі [PERSON] та донька [PERSON] [PERSON] (а.с. 17). Також судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживають у домоволодінні, утримують житло, сплачують комунальні послуги за себе та відповідача, ніяких перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу не створювали та не чинять, в той час, як відповідач [PERSON] в домоволодінні з лютого 2015 року по теперішній час не проживає, витрат по утриманню спірного житла не несе, що підтверджується актом від 12.02.2016 року, складеного жильцями вул. Казахська у м. Кривому Розі, завіреним ТОВ «Житлокомцентр». В звязку з реєстрацією відповідача у справі на спірній житловій площі, на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушені сплачувати позивачі у справі, що негативно впливає на їх матеріальний стан й відповідно порушує їх права як власників, щодо користування, володіння та розпорядження спільною сумісною власністю в даному випадку квартирою у будинку. Отже, встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власників вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сімї власника житла. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На думку суду, позивачами у справі надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, не приймає участі у витратах з утримання житла, створюючи таким чином перешкоди позивачам [PERSON] та [PERSON], як власникам житла, у користуванні ним, чим відповідно порушує їх майнове право, яке підлягає захисту судом у спосіб, обраний позивачами, шляхом усунення перешкод у користуванні правом власності визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 у будинку № 33 по вул. Казахська у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved