Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 10 листопада 2012 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачем життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, що поступово призвело до того, що сторони стали чужими людьми. Подружні відносини між сторонами припинені з вересня 2016 року, сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що можливості зберегти сімю немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін буде проживати з матірю позивачем по справі. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з 12.02.2017 року. \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з 12.02.2017 року. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1572, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 242932, виданим 10 листопада 2012 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 437820, виданим 20 червня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 583 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди сторін на спільне сімейне життя та обовязки, що та призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 12 лютого 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved