Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (далі ТОВ\~ОТП Факторинг Україна, Фактор) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER] від 01 березня 2014 року в розмірі 21842 грн. 23 коп. В обґрунтування позову зазначало, що 01 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство ОТП Банк (далі ПАТ\~ОТП Банк, Банк) і [PERSON] (далі Позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER] (далі кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальникові на придбання товару і послуг кредит у загальному розмірі 21837 грн. 84 коп., строком повернення не пізніше 01 березня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, визначених договором і Додатком №\~1 [PERSON] платежів, що є невідємною частиною договору. 22 грудня 2014 року між ПАТ\~ОТП Банк і ТОВ\~ОТП Факторинг Україна уклали договір факторингу за №\~22/12/14/1-1, за умовами якого Банк передав, а Фактор прийняв право грошової вимоги до Позичальника, що випливає із умов зазначеного кредитного договору. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконала, у встановлений договором строк кредит вона не повернула, проценти та комісію не сплатила. 28 листопада 2016 року Фактор надсилав Позичальникові листа, яким повідомляв відповідача про відступлення йому Банком права вимоги, заміну кредитора у зобовязанні та суму заборгованості за кредитним договором станом на вказану дату, яку вимагав сплатити протягом 10 днів з дня отримання цієї вимоги. Проте дана вимога відповідачем не виконана. Станом на 27 січня 2017 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 21842 грн. 23 коп., з яких: 20018 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 45 коп. проценти та 1822 грн. 75 коп. сума комісії. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 01 березня 2014 року між ПАТ\~ОТП Банк і [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER]. Згідно із п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору для придбання товару та послуг Банк надає Позичальникові споживчий кредит у загальному розмірі 21837 грн. 84 коп., з яких: 21079 грн. 84 коп. на придбання товару і 758 грн. 84 коп. на придбання послуг зі страхування, строком на 12 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01\~% річних та щомісячної комісії в розмірі 2,25\~% від суми кредиту. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надав [PERSON] кредит у вказаному вище розмірі. Відповідно до п. п. 1.4.1-1.4.7 даного договору Позичальник зобовязувалася повністю повернути Банку суму кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені цим договором не пізніше 01 березня 2015 року, сплатити проценти за його користування та комісію за обслуговування кредиту шляхом внесення щомісячних платежів у дату та розмірі, зазначеними у [PERSON] платежів, який є Додатком №\~1 та невідємною частиною даного договору. [PERSON] платежів видно, що у рахунок погашення кредиту Позичальник щомісячно зобовязувалася сплачувати платіж у розмірі: з 01 квітня 2014 року 1820 грн., з 01 жовтня 2014 року 2311 грн. 35 коп. та 01 березня 2015 року 2310 грн. 38 коп. За умовами п. 3.6 кредитного договору Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором третій особі. 22 грудня 2014 року між ПАТ\~ОТП Банк і ТОВ\~ОТП Факторинг Україна укладено договір факторингу №\~22/12/14/1-1. Відповідно до умов п. п. 1.1-1.3 договору факторингу Банк (первісний кредитор) передає, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Банку, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком і боржниками, та одержує право (замість Банку) вимагати від боржників належного виконання всіх зобовязань за кредитними договорами. Із витягу з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 22 грудня 2014 року до вказаного договору факторингу вбачається, що ТОВ\~ОТП Факторинг Україна набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №\~[NUMBER] від 01 березня 2014 року в загальному розмірі 21842 грн. 23 коп. 28 листопада 2016 року ТОВ\~ОТП Факторинг Україна направляло [PERSON] листа за вих. №\~6243, у якому повідомляло її про відступлення йому Банком за договором факторингу від 22 грудня 2014 року права вимоги до відповідача на вказану грошову суму та пропонувало Позичальнику протягом 10 днів з моменту отримання цього листа сплатити дану суму заборгованості. Проте цю вимогу [PERSON] не виконала, сума боргу не сплатила. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 27 січня 2017 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №\~[NUMBER] від 01 березня 2014 року в загальному розмірі 21842 грн. 23 коп., з яких: 20018 грн. 03 коп. заборгованість за кредитом; 1 грн. 45 коп. проценти за користування кредитом та 1822 грн. 75 коп. сума комісії. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України к редитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] своїх зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №\~[NUMBER] від 01 березня 2014 року не виконала, а також те, що ТОВ ОТП Факторинг Україна згідно із договором факторингу від 22 грудня 2014 року набуло права вимоги до Позичальника за цим договором, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за цим договором у розмірі 21842 грн. 23 коп. Також згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved