Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві [PERSON] просить стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь завдану шкоду в сумі 45292 грн. 35 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 травня 2016 року близько 13.45 години на автодорозі Київ-Чоп 268км+150м відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «DAF AS95XF» з державними номерними знаками «ВК8680ВЕ», який належить на праві приватної власності фізичній особі-підприємцю [PERSON], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, дистанцію та допустив наїзд на автомобіль марки «SKODA OKTAVIA» з державними номерними знаками «АА2419ОС», який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб надати перевагу в русі пішоходам, які переходили проїзну частину дороги, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Згідно постанови суду від 22 червня 2016 року винуватим у ДТП є [PERSON], який працює водієм у ФОП [PERSON] та перебував під час дорожньо-транспортної пригоди при виконанні трудових (службових) обовязків, а тому обовязок по відшкодуванню завданих пошкодженням її автомобіля збитків без урахування передбаченого полісом обовязкового страхування ліміту становлять 45292 грн. 35 коп. підлягають стягненню з відповідача. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, а проведення засідання у режимі відеоконференції не відбулось з технічних проблем, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Установлено, що 10 травня 2016 року близько 13.45 години на автодорозі Київ-Чоп 268км+150м відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи автомобілем марки «DAF AS95XF» з державними номерними знаками «ВК8680ВЕ», який належить на праві приватної власності фізичній особі-підприємцю [PERSON], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, дистанцію та допустив наїзд на автомобіль марки «SKODA OKTAVIA» з державними номерними знаками «АА2419ОС», який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб надати перевагу в русі пішоходам, які переходили проїзну частину дороги, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження. Причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON], який працює у ФОП [PERSON] та перебував під час дорожньо-транспортної пригоди при виконанні трудових обовязків, пунктів 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України», що підтверджується постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 22 червня 2016 року (справа №568/456/16-п), якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. А згідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, що мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно полісу №АІ/8811794 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 06 січня 2016 року між власником автомобіля марки «DAF AS95XF» з державними номерними знаками «ВК8680ВЕ» [PERSON] та ПрАТ СТ «Іллічівське» зі строком дії до 07 січня 2017 року, страхову суму за шкоду, заподіяну майну, визначено у розмірі 50000 грн., франшизи 510 грн. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Зі звіту №0144, проведеного на підставі укладеного з [PERSON] договору №0144К-16 від 16 травня 2016 року оцінювачем [PERSON] який кваліфікацію аварійного комісара з правом проведення авто товарознавчої експертизи, вбачається, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «SKODA OKTAVIA» з державними номерними знаками «АА2419ОС» [PERSON] внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 93282,35 грн. Вартість проведення товарознавчого дослідження за вказаним вище договором становить 1500 грн., які сплачені позивачем за експертизу, що підтверджується квитанцією №833256 від 30 травня 2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Таким чином, розмір завданих позивачу збитків становить 45292 грн. 35 коп. (93282,35-50000 +510+1500), який підлягає до стягнення з відповідача. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача до стягнення на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved