Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

У листопаді 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у сумі 17 607,18 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 100,00 грн., а також суму сплаченого судового збору, що становить 1 921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що року 25.07.2018 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Мега-Поліс» був укладений договір № 15026-10, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] . 26.12.2018 року в м. Києві на вулиці Глибочицька сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок відповідачем ПДР України. До ПрАТ «СК «Мега-Поліс» із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування З метою визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого ПрАТ «СК «Мега-Поліс» транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , було проведено експертне дослідження, за результатами якого 11 січня 2019 року складено Звіт № С19-6 про визначення вартості матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , складає 48 892,64 грн., а вартість матеріального збитку становить 31 265,05 грн. Виконуючи умови Договору добровільного страхування та ст.ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 46 872,23 грн. Крім того, «ПрАТ «СК «Мега-Поліс» були понесені витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 100,00 грн. Позивач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика перейшло право вимоги до винної особи. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «КІА» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» відповідно до полісу №АМ/4387215, франшиза становить 2 000,00 грн. ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в загальному розмірі 29 265,05 грн. 25 червня 2019 року в порядку ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди у сумі 18 707,23 грн. Однак, відповіді на даний лист позивач не отримав, оплати зазначеної вище суми коштів відповідачем здійснено не було. У зв`язку з цим, позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу просив без її участі, позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідкою форма 20. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 24.12.2019 року у вказаній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 25.07.2018 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Мега-Поліс» був укладений договір № 15026-10 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5-7). 26 грудня 2018 року, о 18 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА» (номерний знак HNP 809), всупереч п.п. 11.9, 2.3б, 11.4 ПДР України, на перехресті вулиць Глибочицька та Кудрявська в м.Києві, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen» (державний номер [NUMBER] ), що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у межах санкції вказаної статті (а.с. 10). У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті зазначених дій відповідача власнику автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] (а.с. 8) були завдані матеріальні збитки. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 11 січня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. [NUMBER] , складає 48 892,64 грн., а вартість матеріального збитку становить 31 265,05 грн. (а.с. 15-54). Виконуючи умови Договору добровільного страхування та ст.ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «Мега-Поліс» виплатив страхове відшкодування у розмірі 46 872,23 грн. (а.с.55, 59). Крім того, ПрАТ «СК «Мега-Поліс» були понесені витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 100,00 грн. (а.с. 14). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «КІА» д.н.з. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» відповідно до полісу №АМ/4387215, франшиза становить 2 000,00 грн. (а.с. 60). ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Мега-Поліс» в загальному розмірі 29 265,05 грн. (а.с. 62-63). У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Положення статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За умовами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Правового висновку, наданого Верховним Судом України у справі за 6-2969цс16 від 31 травня 2017 року згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПрАТ «СК «Мега-Поліс» підлягає задоволенню, а отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у сумі 17 607,18 грн. (46 872,23 грн. - 29 265,05 грн.) та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 100,00 грн. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: approved