Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У лютому 2021 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача 31 737,70 грн.. Свої вимоги обґрунтовували, тим що 01.07.2020 року [PERSON] звернулася до Подільської районної філії Київського міського центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, із заявою про надання їй статусу безробітної та подала заяву про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. На підставі поданих документів з моменту звернення до служби зайнятості, тобто з 01.07.2020 року [PERSON] надано статус безробітної, а з 01.07.2020 року призначено допомогу та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Після надходження 10.08.2020 року даних з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що під час перебування на обліку в Подільському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості, відповідачка уклала цивільно-правовий договір з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти. З метою підтвердження інформації Подільським районним центром зайнятості було проведено перевірку достовірності вказаної інформації. Перевіркою було встановлено, що [PERSON] 24 червня 2020 року, тобто під час перебування в статусі безробітної, уклала цивільно-правовий договір №58825 з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти, метою якого було отримання доходу. За результатами перевірки складено акт № 2297 від 15 жовтня 2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Згідно з довідкою розрахунку витрат коштів нарахованих на випадок безробіття відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 31 737,70 грн за період з 01.07.2020 року по 20.10.2020 року. Подільською районною філією Київського міського центру зайнятості було направлено лист-повідомлення відповідачу №285.5-4457/20 від 28.10.2020 року про необхідність повернення незаконно отриманих коштів, однак вказана вимога виконана не була. Враховуючи викладене вище, позивач просить задовольнити позов та стягнути виплачену допомогу по безробіттю. Ухвалою суду від 16.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 28.04.2021 року відповідач через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву у якому вказувала, що нею для отримання статусу безробітного 01.07.2020 року через скриньку для кореспонденції центру зайнятості подано до Подільської районної філії КМЦЗ заяву, в якій зазначено, що вона через відсутність роботи не має заробітку, не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Відповідно до договору №58825 24.06.2020 року відповідачку було залучено до проведення оцінювання, як науково-педагогічного працівника на підставі затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 222, наказу Міністерства освіти і науки України від 05.04.2019 року № 441 «Про затвердження Порядку організації та проведення вступних випробувань, що проводяться з використанням організаційно-технологічних процесів здійснення зовнішнього незалежного оцінювання для вступу на другий (магістерський) рівень вищої освіти». Зазначає, що за вказаним договором нею виконувалась робота 01.07.2020 року, 02.07.2020 року, 09.07.2020 року, 13.07.2020 року, 15.07.2020 року. Крім того, відповідачкою було повідомлено Подільську районну філію КМЦЗ про укладений між нею та Київським регіональним центром оцінювання якості освіти договір. Вказує, що нею на підставі договору з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти виконувалась робота, за виконання якої отримано разовий дохід, що в свою чергу не суперечить нормам законодавства України та не позбавляє її права на отримання статусу безробітного та допомогу по безробіттю. Вважає, що виплата по безробіттю проводилась відповідно до діючого законодавства, а також те, що в її діях порушення, зазначені в позові, відсутні. 07.06.2021 року Київський міський центр зайнятості подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував щодо доводів відповідача, викладених у відзиві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву у якій простять розглядати справу за їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. З огляду на подані заяви, суд вважає можливим розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом установлено, що 01.07.2020 року [PERSON] звернулася до Подільської районної філії Київського міського центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної та з заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до Витягу із наказів Подільської районної філії Київського міського центру зайнятості від 06 липня 2020 року №НТ200706 відповідачці було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 01 липня 2020 року відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Після надходження 10.08.2020 року даних з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що під час перебування на обліку в Подільському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості, відповідачка уклала цивільно-правовий договір з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти. За результатами перевірки складено акт №2297 від 15 жовтня 2020 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Наказом від 20 жовтня 2020 року №57-АГ/285/20 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих відповідачкою коштів. Згідно з довідкою-розрахунком витрат коштів нарахованих на випадок безробіття відповідачці була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 31 737,70 грн. за період з 01 липня 2020 року по 20 жовтня 2020 року. Водночас установлено, що [PERSON] повідомлено Подільську філію центру про укладення відповідних цивільно правових угод телефонним зв`язком центру (у зв`язку з карантинними обмеженнями на відвідування державних установ), що не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні. У подальшому нею було повідомлено про ці обставини позивача також і письмово - листом від 11.08.2020 (вх № 4838), копію якого надано суду представником позивача. Крім того, позивачу надано письмове звернення [PERSON] від 08.11.2020 з приводу даної ситуації. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах. Пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема у разі: встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг. Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» для стягнення з Відповідача виплаченої їй допомоги по безробіттю з огляду на відсутність недобросовісності з боку Відповідача. Доводи позивача про те, що відповідачка після того, як її було зареєстровано, як безробітну, уклала цивільно-правовий договір з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти, однак умисно не повідомила про це центр зайнятості, що відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з неї суми виплаченої допомоги по безробіттю, є безпідставними з огляду на те, що відповідачем доведено до відома позивача про ці обставини. Крім цього, відповідач була зайнята в роботах тимчасового характеру та отримала незначний разовий дохід будучи при цьому без постійного місця роботи та доходу. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33). Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачка повідомила Центр зайнятості про укладення нею з Київським регіональним центром оцінювання якості освіти цивільно-правової угоди та здійснення робіт тимчасового характеру, а тому відсутні підстави вважати наявними порушення з її боку обов`язку, передбаченого 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та стягнення з неї допомоги по безробіттю в розмірі 31 737,70 грн, яка була їй виплачена за період з 01 липня 2020 року по 19 жовтня 2020 року. Також суд ураховує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. З огляду на обставини, за яких було укладено цивільно-правові угоди з відповідачем, розмір отриманої за такими угодами винагороди (2 465,73 грн. та 500,30 грн.), суд дійшов висновку, що покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у виді стягнення грошових коштів в сумі 31 737,70 грн. буде мати своїм наслідком непропорційний та надмірний індивідуальний тягар за отримання нею разової винагороди за роботи тимчасового характеру за цивільно-правовою угодою про зовнішнє незалежне оцінювання, а отже порушить справедливий баланс інтересів сторін. У зв`язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed