Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У лютому 2020 р. позивачка [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд із позовом до ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та просить визнати виконаним у повному обсязі зобов`язання, що виникло на підставі договору онлайн-кредитування від 21.10.2019 р. на суму 8750 грн., між [PERSON] та ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». В обґрунтування позову вказує, що 21.10.2019 р. вона взяла онлайн-кредит на суму 8750 грн. у відповідача. Кінцевою датою повернення коштів було 05.11.2019 р. Вона вчасно вносила платежі відповідно до умов укладеного через мережу «Інтернет» кредитного договору. Нею сплачена вся сума позики, що підтверджується витягом з Виписки на картці Приватбанку №805ІDST01B86RPUD від 04.11.2019 р. Згодом зі сторони відповідача почали надходити телефонні дзвінки, під час яких їй повідомляли, що вона нібито не сплачує платежі визначені кредитним договором. Крім того, працівники відповідача повідомляли про нарахування незрозумілих штрафних санкцій, відсотків за несвоєчасну сплату грошових коштів. Однак, вона вчасно сплачувала у належних до сплати розмірах та відповідно до укладеного договору онлайн-кредитування. Права позивача як споживача кредитних послуг порушуються відповідачем. За отриману позику як повідомлялося у телефонних дзвінках представниками відповідача та як було зазначено у її електронному кабінеті, їй щоденно нараховуються відсотки за прострочення оплати кредиту. Хоча вона повністю погасила усю суму отриманого кредиту у розмірі 8750 грн., ще й частково з безпідставно нарахованими відмотками, тому що спочатку була налякана психологічним тиском з боку представників відповідача. Починаючи з листопада 2019 р. представники відповідача почали телефонувати у вечірню та нічну пору доби, погрожували приїздом, фізичною розправою, знищенням, описом її майна та переслідуванням. У зв`язку з цим вона 02.12.2019 р. звернулася із відповідною заявою до ГУП у Рівненській області з проханням розібратися у ситуації. Оскільки вона сплатила усю необхідну суму позики, зобов`язання, що виникло на підставі договору онлайн-кредитування між нею та відповідачем є припиненим, адже всі умови договору та вимоги закону щодо даного виду зобов`язання були виконані повністю і вчасно. Ухвалою Рівненського районного суду від 17.02.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників. Згідно з відзивом вх. 4368 від 13.03.2020 р. відповідач вказує, що фінансова установа заперечує проти позову у повному обсязі заявлених позовних вимог, вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 21.10.2019 р. між відповідачем та позивачкою було укладено договір №950187762, за яким відповідач надав позивачці кредит на суму 8750 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а позивач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 30.10.2019 р. строк платежу за договором закінчився (п.п.1.2, 1.3 договору), а позивач не виконала свої зобов`язання та не повернула кредит і не сплатила проценти. Відповідач повідомляє суд, що в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним договором, позивачем сплачено 635 грн. Зазначене підтверджується в наданій позивачем виписці по банківській картці. Позивачем навіть не було повернуто тіла кредиту за оформленим кредитним договором. Отже, 21.10.2019 р. позивачем оформлено кредитний договір та отримано грошові кошти в розмірі 8750 грн., в той час як позивачем сплачено в рахунок погашення заборгованості 635 грн. Отже, позивачем не було виконано належним чином грошові зобов`язання за кредитним договором, про що остання зазначає в позові. Надана позивачем виписка не містить інформації про те, що позивачка виконала в повному обсязі грошові зобов`язання перед фінансовою установою за договором. Відповідно до виписки 21.10.2019 позивачем отримано грошові кошти в розмірі 8750 грн. відповідно до умов договору ІD платежу 1149549180 . Відповідно до наданої виписки 02.11.2019 р. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] сплачено лише 635 грн. Фінансова установа підтверджує перерахування зазначених коштів. Інформації щодо інших транзакцій сплати боргу за договором банківська виписка не містить. Виходячи з викладеного, позивачкою не виконано зобов`язання у повному обсязі та сплачено лише 635 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором, в той час як одне лише тіло кредиту становило 8750 грн. Згідно з відповіддю на відзив вх. 12970 від 16.09.2020 р. представник позивачки адвокат Філатова А.В. вказує, що позивачка жодним чином не зазначала та не висловлювала будь-якої позиції щодо нікчемності правочину й не заперечувала проти факту укладення договору. Вона не просить суд визнати договір недійсним. Навпаки, вказує про виконання нею умов зобов`язань за договором, погасивши отриману суму кредиту, ще й частково з безпідставно нарахованими відсотками через те, що була налякана психологічним тиском з боку представників ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідач не надав доказів непогашення позивачем тіла кредиту, оскільки їх не існує, адже вона повністю виконала свої зобов`язання за кредитним договором від 21.10.2019 р. №950187762. Згідно із запереченнями на відповідь на відзив вх. 13726 від 29.09.2020 представник відповідача вказує, що із наданої позивачем виписки по банківській картці вбачається, що 21.10.2020 р. позивачка отримала від відповідача кошти у розмірі 8750 грн., проте 02.11.2019 р. повернула лише 635 грн., що свідчить про невиконання позивачкою умов договору. Ухвалою суду від 13.10.2020 р. відкладено розгляд справи та визнано потрібним, що представник відповідача ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з`явився у судове засідання та надав пояснення. У судовому засіданні представник позивача вказувала, що позивачка не заперечує факту ознайомлення з умовами договору, так само відсутні заперечення щодо попереднього укладення кредитних договорів та процедури оформлення договорів та його форми, про що вказує відповідач у відзиві. Пояснює, що на даний час не в змозі надати до суду виписку станом на час розгляду справи, оскільки електронний кабінет позивачки заблокований відповідачем. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, згідно заяви просить розглянути справу без участі представників на підставі матеріалів справи. У позові відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків. Вимоги ст.264\~ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що 21.10.2019 р. між відповідачем та позивачкою укладено Договір №950187762, за яким відповідач надав позивачці кредит на суму 8750 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а позивачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1,26 від суми кредиту за кожний день користування, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п. 1.3 договору 9 днів. Згідно з платіжним дорученням відповідачем позивачці перераховано згідно кредитного договору 8750 грн. Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сума кредиту 8750 грн., строк кредитування 9, процентна ставка 1,70 % в день. Як вбачається із виписки АТ Приватбанк від 04.11.2019 р. №805ІDST01B86RPUD позивачкою сплачено станом на 02.11.2019 р. 635 грн., що не заперечує відповідач, та по сформованих відповідачем квитанціях в її електронному кабінеті 24.10.2019 р. 1001,50 грн., 2280 грн., 1200 грн., 1932 грн.; 28.10.2019 1000 грн., та 30.10.2019 р. вже без сформованої відповідачем квитанції в електронному кабінеті 855 грн., а всього на суму 8903,50 грн. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~526\~ЦК України 1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 2. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно із ст. 527 ЦК України 1. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 2. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.599 ЦК України Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1049 ЦК України 1. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 2. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. 3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України 1.\~За кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 3. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. На думку суду, у вказаній справі об`єктивні дані, які свідчать про сплату позивачкою коштів по кредиту містяться у банківській виписці АТ Приватбанк від 04.11.2019, на яку зокрема посилається також і відповідач у своїх запереченнях, вказуючи про часткову сплату позивачкою коштів, однак не подаючи при цьому до суду відповідних допустимих та належних доказів про сплату таких коштів. Виходячи із положень ч.2 ст. 78 ЦПК України, відповідачем до суду не надано допустимих доказів на спростовування доказу позивачки про сплату нею коштів за кредитом у сумі 8903,50 грн. Розподіл судових витрат вирішується за правилами\~статті 141 ЦПК\~України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved