overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.12.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 2497 та видане відповідне свідоцтво, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] [INFO] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просить розглядати справи у їх відсутність позов підтримає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, складено актовий запис № 2497 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 6.). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO] , сина- [PERSON] [INFO] .За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що в період часу з 2006 року по лютий 2018 року вона проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], як одна сім'я, без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. За час спільного проживання в них народився син [PERSON], якого при реєстрації народження зареєстрували на її прізвище, але за її заявою ім'я та по батькові було вказано «[PERSON]», тобто дані батька дитини. Вони проживали як сім'я і їх син [PERSON] знав, що його батько - [PERSON]. В лютому 2018 року її чоловік поїхав проживати в Малинський район Житомирської області, де і помер [INFO]. Просила суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженець м.Малин Житомирської області, являється батьком [PERSON], [INFO]. Заінтересована особа - Бородянська селищна рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі представника селищної ради та проти позову не заперечують. Заінтересована особа - Управління соціального захисту населення Бородянської РДА, свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі їхнього представника. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, і викладене підтвердила. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] дійсно був батьком [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні пояснення. Вислухавши пояснення заявниці [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м.Малин Житомирської області помер [PERSON], [INFO], уродженець м.Малин Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в смт.Бородянка Київської області, і батьками його зазначені - [PERSON] та [PERSON]. З акта депутата Бородянської селищної ради від 01 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] проживала з [PERSON] з 2006 року по 2018 рік, за адресою: [ADDRESS]. На даний час [PERSON] має двох дітей і проживає без чоловіка. Як убачається із копії паспорта громадянина України, [PERSON] народилась [INFO] в селищі Пісківка Бородянського району Київської області, Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що [PERSON], який помер в м.Малин Житомирської області, є батьком [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для призначення пенсії по втраті годувальника на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.03.2007 року. В обґрунтування своїх вимог заявник посилалася на те, що розгляд справи відбувся без її належного повідомлення, а отже вона та її представник були позбавлені можливості надати пояснення, а також докази на заперечення позовних вимог. Крім того, у своїй заяві заявник аналізує зміст позову та заочне рішення суду і наводить свої заперечення проти позовних вимог. У зв`язку з наведеним просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Представник заявника в судовому засіданні підтримав дану заяву. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду заперечення проти поданої заяви вказуючи на її безпідставність та необґрунтованість. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду, причин неявки в судове засідання не повідомили. Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі, в тому числі [PERSON] неодноразово викликалися в судові засідання шляхом направлення судових повісток за адресою їх місця реєстрації (а.с.42, 47, 54, 57). Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасниками справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, судом встановлено, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2016 року було винесено без участі відповідача [PERSON] , оскільки остання не з`явилася в судове засідання, свідомо не отримуючи викликів до суду та не надаючи підтвердження поважності причини неявки в судове засідання. Заява [PERSON] про перегляд заочного рішення зводиться до аналізу позовних вимог та доводів позивача, яким була надана оцінка при ухваленні заочного рішення. При цьому, не містить посилань на жоден існуючий доказ який має істотне значення для правильного вирішення справи і який міг би бути підставою для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку. За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку, тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення їх малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2018 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31 січня 2018 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Відповідно до ст. ч. 1, ч.2 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працює у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», хронічними захворюваннями не хворіє. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітньою дитиною: [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 06 лютого 2019 року. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11.08.2010 року, від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, сторони з вересня 2017 року проживають окремо, з цього часу спільного господарства не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою від 04.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з*явився, подав заяву розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 03.11.2001 року зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1478. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач через канцелярію суду подала заяву в якій просила суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності. Відповідач через канцелярію суду подав заяву в якій не заперечував проти позову, та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 03.11.2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1478. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 30.09.2006 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 529. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила суд їх задовольнити. Відповідач, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 30.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 529. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 03 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №300. Від шлюбу мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з грудня 2018 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спори про місце мешкання дітей та поділ спільного майна подружжя відсутні. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково зазначила, що на примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги визнав повністю. На примирення не погодився. Вказав, що спори щодо місця проживання дітей та поділ спільного майна відсутні. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 03 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №300. Від шлюбу мають спільних малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю та наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved