Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про визнання права спадкове майно, мотивуючи тим, що 21 липня 2013 року в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON], який за життя склав заповіт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і призначив її своїм спадкоємцем. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка,19 в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, вона не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Ухвалою суду до участі в справі залучено [PERSON] та [PERSON] як співвідповідачів. [PERSON] та [PERSON] до початку розгляду справи по суті пред’явили зустрічний позов до [PERSON] про визнання права на обов’язкову частку у спадщині, мотивуючи тим, що після смерті батька [PERSON] кожен з них, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця, має право на обов’язкову частку у спадщині, а саме, на 7/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка,19 в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області, незалежно від змісту заповіту. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала частково, вимоги по зустрічному позову визнала частково, суду пояснила, що заявлений до [PERSON] позов визнає лише в частині права на обов’язкову частку у спадщині за [PERSON], який являється інвалідом другої групи, а тому належить до категорії повнолітньої непрацездатної дитини спадкодавця [PERSON], та відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України має право на обов’язкову частку у спадщині. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов’язкову частку, що визначений ст.1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. [PERSON] до жодної категорії вказаних осіб не належить, а, отже і не має права на обов’язкову частку в спадковому майні. Та обставина, що вона отримує пенсію за вислугу років, не свідчить про її непрацездатність та про її право на обов’язкову частку у спадщині. Відповідачі-позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнали частково, а свої позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що 28 травня 1960 року їх батько [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] В жовтні 1998 року рішенням Бучацького райсуду шлюб між батьками розірвано. 09 жовтня 2000 року судом винесено рішення про поділ спільного майна подружжя, а саме, будинковолодіння, що знаходиться в с.Пишківці по вул.Шевченка,19 Бучацького району, згідно якого, ідеальна доля сторін становить: [PERSON] 72/100, а [PERSON] 28/100. Після смерті батька відкрилась спадщина та залишилось нерухоме майно у вигляді 28/100 частин житлового будинку по вул.Шевченка,19 с.Пишківці, на обов’язкову частку в якому він має, як повнолітня непрацездатна дитина, оскільки є інвалідом другої групи, а вона, як повнолітня непрацездатна дитина, так як з вересня 2009 року перебуває на пенсії за вислугою років. Представники відповідача – Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області в судовому засіданні позов [PERSON] визнали частково, суду пояснили, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Шевченка,19 в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області, на обов’язкову частку в якому має син спадкодавця [PERSON], який є інвалідом другої групи. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 21 вересня 2013 року в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді 28/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Пишківці Бучацького району Тернопільської області, яке належало йому на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, який був складений ним 2 серпня 2002 року і посвідчений секретарем Пишківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] призначив своїм спадкоємцем [PERSON]; [PERSON] є сином спадкодавця та інвалідом ІІ групи; [PERSON], [INFO], є дочкою спадкодавця та з вересня 2009 року пенсіонеркою за вислугою років. Згідно ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов’язкова частка). Відповідно до п.2 ч.1 ст.1200 ЦК України, яка на підставі ч.1 ст.8 цього Кодексу підлягає застосуванню до спірних відносин, непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, або визнані інвалідами. Статтею 26 ЗУ «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» для жінок визначено пенсійний вік 55 років. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, позовна вимога [PERSON] є обгрунтованою і підлягає до задоволення. Разом з тим, суд приходить до переконання, що позивачка [PERSON] не має права на обов’язкову частку у спадщині, оскільки на день її відкриття не досягла пенсійного віку, встановленого законом для жінок, а вихід її на пенсію на пільгових умовах не свідчить про її непрацездатність і права на обов’язкову частку у спадщині не дає. Таким чином, позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial