overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що шлюб з відповідачем зареєстрували у грудні 2010 року, від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач, інших утриманців не має та добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У судове засідання позивач не з'явився, надіслала заяву, просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надіслав заяву. Просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом установлено, що 25 грудня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 жовтня 2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач інших утриманців не має, є інвалідом 2 групи та бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 26 січня 2008 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 08.11.204 року вони з відповідачем проживають окремо, оскільки вона залишила чоловіка. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій уточнила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 січня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 26.01.2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 42. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2008 року, виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року сторони проживають окремо, неповнолітній син проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України та приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] й стягнення з відповідача на її користь аліментів на утриманні неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірваний згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.04.2009 року. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 лютого 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали, про що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, 22.04.2009 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблений актовий запис за № 14. Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.07.2005 року, виданим виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], який не досяг трирічного віку, вказуючи, що в даний час відповідач проживає окремо, працює, проте матеріальної допомоги не надає, тому звернулася до суду. В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Римарівської сільської ради [PERSON] проживає з матір'ю. [PERSON] отримує допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно довідки ТОВ «Техмолпром» [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 4249,06 грн. Відповідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як [PERSON] зобов'язаний надавати допомогу матері їх спільної дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, вказуючи, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому звернулася до суду. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що подружжя [PERSON] проживають разом, відповідач перебуває на заробітках і має можливість утримувати дітей, проте має перед нею борг по аліментах. Вважає, що даний позов поданий з метою зменшити їй розмір аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Гадяцької міської ради [PERSON] проживає разом з матір'ю та батьком. Згідно рішення Гадяцького районного суду від 25.12.14 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 25 листопада 2014 року до закінчення донькою навчання, але не довше досягнення нею 23 років. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина. Не заслуговують на увагу суду посилання третьої особи на ту обставину, що відповідач працює і утримує сім'ю та дитину, оскільки з даного приводу нею не надано ніяких доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що 10 серпня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №31. Із відповідачем мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Удицької сільської ради Теплицького району. Відповідач добровільно на утримання неповнолітньої дитини коштів не надає, працює на будівництві у Києві і отримує доходи, розмір яких їй не відомий. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Від стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правової допомоги відмовилась, у зв?язку із добровільним відшкодуванням. Відповідач [PERSON] до суду подав телеграму про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2010 року. Сторони мають спільну неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого записано відповідача. Дані правовідносини регулюються ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів та мінімальний розмір аліментів. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і, враховуючи те, що у відповідача дохід мінливий, нерегулярний, визначає розмір аліментів в сумі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказуючи, що син [PERSON] в даний час навчається в Білоруському торгівельно-економічному університеті споживчої кооперації, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що син перестав з ним спілкуватися, він не має постійного заробітку, часто хворіє, хвороба є тяжкою, тому сплачувати аліменти не має змоги. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Білоруського торгово-економічного університету споживчої кооперації [PERSON] навчається в даному закладі на першому курсі, термін навчання з 1 вересня 2014 р. по 2019 р. Відповідно довідки Гадяцької ЦРЛ [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в сумі 4476,86 грн. [PERSON] на дату розгляду справи ніде не працює, на обліку в РЦЗ не перебуває, групи інвалідності не має. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] не довів у судовому засіданні, що не має можливості утримувати дитину. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як батько зобов'язаний утримувати сина, що навчається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 23.08.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Поліну, 12.01.2015 року. Позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки Поліни, [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 09.02.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.01.2033 року. Стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] для її утримання аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) з 09.02.2015 року та до досягнення донькою Поліною трьох річного віку, тобто до 12.01.2018 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково та вказав, що визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на доньку та не визнає в частині стягнення аліментів на дружину. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановлені такі факти та відповідні правовідносини. 23.08.2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Поліну, 12.01.2015 року, згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ 3172427. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що аліменти на дитину необхідно стягувати у частці від заробітку (доходу) у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходів). Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1 / 6 на утримання дружини до трьох річного віку дитини, а не як зазначає позивач у розмірі 1 / 4. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить 14/40 частини житлового будинку [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані відповідачі, які в зазначеному будинку не проживають з дня реєстрації і до теперішнього часу. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають, а вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй нерухомим майном на власний розсуд. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала частково, просила позов в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням залишити без розгляду, в іншій частині задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Направили на адресу суду телеграму про слухання справи за її відсутності. Позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власницею, 14/40 частини житлового будинку [ADDRESS]. Викладене підтверджується договором купівлі-продажу від 04 серпня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Сулімою В.Ф. Із змісту позову встановлено, що відповідачка [PERSON] була зареєстрована в будинку позивачки як член сім»ї. Понад 19 років, в зазначеному будинку не проживає без поважних причин. ЇЇ майно там відсутнє. Викладене підтверджується актом про не проживання осіб від 20 вересня 2014 року. [PERSON] в поданій заяві не заперечувала проти задоволення позову. Таким чином, [PERSON] без поважних причин більше року не користуєтьсяжилим приміщенням в будинку позивачки, відсутня там без поважних причин, що свідчить про те, що вона втратила право на користування цим житлом. За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання позову відповідає вимогам закону, не порушує права третіх осіб, тому позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Оболонської РДА про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон для відпочинку та оздоровлення малолітньої дитини без згоди батька. 29.05.2015 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким задоволено позов та надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] до Республіки Кіпр для відпочинку та оздоровлення на період з 01.08.2015 року до 31.08.2015 року в супроводі матері [PERSON] без дозволу та супроводу батька [PERSON] При цьому, після виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі [PERSON], через канцелярію суду, подано клопотання про витребування доказів з дитячої поліклініки №1 Оболонського району м. Києва, якому присвоєно єдиний унікальний номер 756/2412/15-ц, номер провадження 2-з/756/93/15 та клопотання про витребування доказів з державної санаторно-епідеміологічної служби України та Міністерства охорони здоров»я України, якому присвоєно єдиний унікальний номер 756/2412/15-ц, номер провадження 2-з/756/94/15. Відповідно до ч.1 ст.137 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов 'язаний витребувати такі докази. Зміст заяви про забезпечення доказів та порядок її подання визначено ст.ст. 133, 134 ЦПК України. З огляду на положення вказаних норм закону витребування, забезпечення доказів можливе лише, за певних обставин, до подання позовної заяви та при розгляді справи. При цьому, [PERSON] клопотання про витребування доказів подано до суду після розгляду справи по суті. Таким чином, суд не вбачає можливим вирішення даного питання після проголошення рішення у справі. В зв'язку з вищенаведеним та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 липня 2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №220. Більш ніж півроку шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2012 року, шлюб Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №220. Шлюб у сторін перший. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved