Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» звернувся з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 06 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0603001/000-КФК/14, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії у національній валюті України на загальну суму 600 000, 00 грн. на споживчі цілі строком з 06 березня 2014 року по 06 березня 2015 року за умовами сплати відсотків за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 48 % річних. ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» свої зобов»язання належним чином виконав, надавши грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 06 березня 2014 року та платіжним дорученням № 895 від 06 березня 2014 року. Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору передбачено, що в якості забезпечення своїх зобов»язань за цим договором [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, загальною площею 159,30 кв.м; земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, загальною площею 0,0448 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 06 березня 2014 року в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1255, відповідно до п. 1.2 якого предметом іпотеки є житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, загальною площею 159,30 кв.м; земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, загальною площею 0,0448 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 25 листопада 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» направляв вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (в порядку вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), однак дана вимога повернута на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» за закінченням терміну зберігання. Відповідач умови Кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконував, остання часткова оплата відсотків закінчилася 26 вересня 2016 року. На момент звернення з позовом до суду зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконані, у зв»язку з чим станом на 13 листопада 2017 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» становить 2 125 682,19 грн., з яких 600 000 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 631 428,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 302 400,00 грн. пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками; 591 854,19 грн. сума інфляційного збільшення боргу. Термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк сплачена не була, а ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» отримав звернення стягнення на предмет іпотеки. Для з»ясування та визначення вартості предмета іпотеки було здійснено експертну грошову оцінку земельної ділянки, про що ТОВ «Експертний центр «Земсервісгруп» складено Звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки від 21 листопада 2017 року. Відповідно до висновку суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта експертної грошової оцінки ринкова вартість земельної ділянки, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, без ПДВ складає (із заокругленням) 231 600 грн без ПДВ; незалежну оцінку вартості житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, про що ТОВ «Глобал [PERSON]» складено Звіт про незалежну оцінку вартості житлового будинку від 21.11.2017 року. Відповдіно до виснвоку експертів про вартість оцінюваного майна вартість житлового будинку, без врахування вартості земельної ділянки без ПДВ складає 1 396 100 грн.. Враховуючи викладене, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» за кредитним договором № 0603001/000-КФК/14 від 06.03.2014 року в сумі 2 125 682,19 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 600 000,00 грн., заборгованість за відсотками 631 428,00 грн.; заборгованість за пенею 302 400,00 грн.; сума інфляційного збільшення боргу 591 854,19 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, загальною площею 159,30 кв.м; житловою площею 59,4 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 0,0448 га, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, на якій розміщено надвірні будівлі та споруди: огорожа № 1, 2, замощення № 3, та земельну ділянку площею 0,0448 га, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, з цільовим призначенням будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська облсть, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, шляхом проведення прилюдних торгів на підставі Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною на підставі Звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, проведеного ТОВ «Глобал [PERSON]» від 21.11.2017 року та Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки, проведеного ТОВ «Експертний центр «Земсервсруп» від 21.11.2017 року, а саме 1 627 700,00 грн.. У судовому засіданні від 15 березня 2018 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, був залучений [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] позов не визнали та заперечували проти його задоволення. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0603001/000-КФК/14, відповідно до умов п. 1.1 якого фінансова установа надав позичальнику кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії у національній валюті України на загальну суму 600 000,00 грн. на споживчі цілі. Відповідно до умов п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику строком з 06 березня 2014 року по 06 березня 2015 року. Згідно вимог п. 1.3 кредитного договору позичальник сплачує фінансовій установі відсотки за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 48,00 % річних. Відповідно до умов п. 1.4 кредитного договору в якості забезпечення своїх зобовязань за цим договором позичальник надає в іпотеку фінансовій установі нерухоме майно, а саме: будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, загальною площею 159,30 кв.м.; земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230, загальною площею 0,0448 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 06 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до умов п. 1.1 цього договору цим договором забезпечується виконання зобовязання, що виникло у [PERSON] на підставі кредитного договору № 0603001/000-КФК/14 від 06.03.2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON], з усіма змінами та доповненнями до нього, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені у майбутньому, та додаткові угоди. Відповідно до умов п. 1.2 договору іпотеки у забезпечення виконання зобовязань за основним договором іпотекодавець передає в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, та земельну ділянку площею 0,0448 га (кадастровий номер 3222481601:01:01:052:0230) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а. Відповідно до умов п. 2.1 іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки в сумі 1 000 000 грн.. 06 березня 2014 року між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та [PERSON] був укладений договір поруки № 0603001/000-КФК/14. Відповідно до умов п. 2.1 договору поруки поручитель зобов»язується відповідати перед кредитором усім своїм майном за невиконання та/або прострочення обовязків, що несе боржник за основним договором. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 13 листопада 2017 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» становить 2 125 682,19 грн., з яких 600 000 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 631 428,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 302 400,00 грн. пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками; 591 854,19 грн. сума інфляційного збільшення боргу. Згідно умов п. п. 5.1, 5.2 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов основного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Сторони цього договору дійшли згоди і погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки буде здійснюватися шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі. Умовами п. 5.4 договору іпотеки передбачено, що у разі порушення умов основного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (боржнику) письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушених зобовязань у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання, порушення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства України. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» свої зобов»язання належним чином виконав свої зобовязання, надавши грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 06 березня 2014 року та платіжним дорученням № 895 від 06 березня 2014 року. Згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку». Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 6, ч. 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно вимог ч. 1, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: 1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, установленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Згідно із частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно Звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, виконаного ТОВ «Глобал [PERSON]» встановлено, що вартість житлового будинку загальною площею 159,30 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, станом на 21 листопада 2017 року становила 1 396 100 грн.. Згідно Звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0448 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Шляхова, 70-а, власником якої є [PERSON], вбачається, що вартість вказаної земельної ділянки станом на 21 листопада 2017 року становить 231 600 грн. без ПДВ. Оскільки позичальник не виконав взятих на себе за кредитним договором зобовязань, суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення розміру існуючої заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Якщо предметом іпотеки є два або більше обєктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є обєкти, які належать різним особам, та задоволення отримується за рахунок частини переданого в іпотеку майна, ті іпотекодавці, на майно яких було звернено стягнення, мають право на пропорційне відшкодування від іпотекодавців, на майно яких не зверталось стягнення, і набувають прав іпотекодержателя на частину майна, на яку не було звернено стягнення, для забезпечення такого відшкодування. У відповідності до роз'яснень п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Разом з тим, вирішуючи питання початкової ціни предмета іпотеки, слід виходити з того, що дана ціна встановлюється в самому договорі, якщо остання не оспорюється сторонами. Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 9 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки проводиться шляхом продажу його на прилюдних торгах, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог передбачених цим Законом. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до умов договору іпотеки та на підставі Закону України «Про іпотеку» у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» виникло право щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, належний відповідачу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 202 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час триває оскарження рішення суду за її позовом про визнання недійсним кредитного договору № 0603001/000-КФК/14 від 06.03.2014 року, укладеного між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», та визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки 06 березня 2014 року. Також, відповідач зазначила, що вона не погоджується з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Однак, доводи, на які посилалися представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні та які викладені у відзиві на позовну заяву, не були підтверджені належними та допустимими доказами. Звертаючись з позовом до суду, позивачем були надані звіт про незалежну оцінку вартості житлового будинку та звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки, згідно яких було визначено ринкову вартість нерухомого майна. Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Посилання відповідача у своєму відзиві на позовну заяву про те, що оцінювач [PERSON] відсутня в реєстрі оцінювачів, не підтверджено належними і допустимими доказами. В судовому засіданні представниками відповідача [PERSON] було подано заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Тому, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Враховуючи викладене, представники відповідача [PERSON] просили застосувати строки позовної давності, передбачені діючим законодавством, та відмовити у задоволенні позовних вимог. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За вказаних обставин суд не вважає, що при зверненні до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки позивачем у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України був пропущений строк позовної давності. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача [PERSON] судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: approved