Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 жовтня 2010 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 782 - розірвати. В обґрунтування позову вказує на те, що від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. Їхня сім'я проживала та була зареєстрована, за адресою [ADDRESS], в двокімнатному будинку житловою площею близько 32 кв.м., що наложить матері відповідача, [PERSON], на праві отримання спадщини. Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин, і з серпня місяця 2015 року, [PERSON] з сином проживають окремо. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як подружня вірність, повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Через поведінку відповідача між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє [PERSON] та дитині душевні страждання.. За час окремого проживання відповідач, з регулярністю раз в тиждень або два, робить спроби примирення, обіцяє змінитися, стверджує що любить і буде піклуватись про позивача та сина. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З моменту народження сина відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. Не працює, і не перебуває на обліку в державній службі зайнятості України, мотивуючи це наявністю в нього інвалідності третьої групи, та отримання відповідних соціальних виплат. Оскільки цих виплат на достойне життя та харчування відповідачу не вистачало, в період з грудня 2013 року по липень 2015року перебував на частковому утриманні позивача. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Позивач переконаний подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Враховуючи наведене, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 жовтня 2010 року між сторонами Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 782, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 3). Від спільного життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 11 жовтня 2013 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - № 1019 (а. с. 4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що у сторін діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з серпня 2015 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved