Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому, після заміни відповідача, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , що був укладений за участю продавця [PERSON] та покупця [PERSON] , визнати право власності за [PERSON] на вказаний житловий будинок. В обґрунтування позову зазначила, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2001 року. За вказаний будинок позивач надавала [PERSON] грошові кошти, про, що наявні розписки. До даного будинку власником було втрачено інтерес, про що свідчать: факт його виїзду з будинку; факт відсутності з його боку дій щодо володіння майном (здійснення поточного ремонту, внесення комунальних платежів тощо), при тому, що власність обтяжує та зобов`язує власника до конкретних дій щодо її збереження та обслуговування; факт не проживання у вказаному будинку його родичів; факт відсутності з боку власника або уповноважених ним осіб щодо повернення майна у його володіння (відсутні позови, заяви, скарги тощо). Зважаючи на зазначені обставини позивач вселився до вказаного будинку у 1998 році, таким чином заволодівши ним добросовісно, та проживає у ньому по теперішній час. На сьогоднішній день позивач разом зі своїм чоловіком продовжують проживати по вказаній адресі, добросовісно та безперервно володіють та відкрито користуються вказаним нерухомим майном, доглядають земельну ділянку та утримують її. На судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи заочно. На судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , на праві власності належав [PERSON] , що вбачається з свідоцтва на право власності виданого Новодмитрівською сільською радою 17 грудня 1997 року та який вона відповідно до заповіту від 01 серпня 1998 року, спадкова справа № 113/98 заповіла [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 18 березня 2021 року, інвентаризаційна справа № 7102, вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться на земельній ділянці площею 301 кв.м, складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 89,2 кв.м (площа основи забудови 98,5 кв.м), житловою площею 41,9 кв.м, до складу якого входять: коридор № 1 площею 5,6 кв.м, житлове приміщення № 2 площею 19,2 кв.м, житлове приміщення № 3 площею 8,1 кв.м, кладовка № 4 площею 1,9 кв.м, житлове приміщення № 5 площею 14,6 кв.м, кухня № 6 площею 11,1 кв.м, коридор № І площею 21 кв.м, коридор № ІІ площею 7,7 кв.м; прибудови літ. а площею 29,8 кв.м, прибудови літ. а1 площею 13 кв.м, тераси літ. а2 площею 5,7 кв.м, ганку площею 1,5 кв.м, сараю літ. В площею 45 кв.м, сараю літ. Д площею 23,1 кв.м, навісу літ. Е площею 16,3 кв.м, сараю літ. Ж площею 13,6 кв.м, сараю літ. З площею 36,3 кв.м, туалету літ. К площею 2,4 кв.м, хвіртки № 1, воріт № 2, огорожі № 3, колодязя (1/2) № 4, погрібу № 5 площею 15 кв.м. Відповідно до розписки від 18 червня 1998 року [PERSON] в рахунок авансу за будинок передала [PERSON] 500 доларів, також відповідно до розписки від 27 грудня 1998 року [PERSON] віддала [PERSON] за будинок залишок в розмірі 230 доларів, розписки засвідчені підписами сторін. Згідно з довідкою Новодмитрівської сільської ради від 02 лютого 2019 року № 23 [PERSON] з 2001 року зареєстрована та по теперішній час безперервно володіє будинкомза адресою: [ADDRESS] , що узгоджується з реєстрацією в паспорті серії [NUMBER] належного позивачу, [PERSON] відкрито користується нерухомим майном, доглядає за ділянкою та утримує його, проводить інші роботи з благоустрою подвір`я та зберігає будинок в належному технічному стані. Відповідно до робочого проекту № 98 на газопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Відповідно до договору № 5259 про надання послуг з газопостачання № 5259 [PERSON] є споживачем газу за вказаним будинком. Тобто позивач володіє спірним домоволодінням більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно, здійснюючи його відкрито, а власник втратив до нього інтерес. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. З положень пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, вбачається. що даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки взаємні права та обов`язки відповідно до договору виникли в 1998 році під час дії ЦК УРСР, до правовідносин, що виникли між сторонами необхідно застосувати положення ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст.227 ЦК УРСР, в редакції чинній на час укладення спірного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Зі змісту ч.1 ст.47 ЦК УРСР вбачається, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що спірний договір не було посвідчено нотаріально, разом з цим, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, відповідач отримала гроші, а позивач почав проживати у будинку, тривалість вказаного проживання, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved