Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У лютому 2018 року позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] 27 серпня 2015 року о 18.15 год., рухаючись в м. Києві, керуючи транспортним засобом Тойота д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Хюндай д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 194 про оцінку автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] та складає 19524,27 грн. Зазначена шкода особисто Винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4409637 з терміном дії - з 06.08.2015 до 05.08.2016 р. (копія заяви та полісу додається). У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 07 грудня 2015 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16270,22 грн. (копія наказу МТСБУ № 6182 від 04.12.2015 р. про сплату та копія платіжного доручення № 6182рв від 07.12.2015 р. додаються). Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520,00 грн. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 07.12.2015 р. № 3/1-05/34222 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі вищевказаного просили суд прийняти рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: -кошти в розмірі понесених витрат 16270,22 грн. (шістнадцять тисяч двісті сімдесят грн. 22 коп.); -витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520,00 грн. Представник позивача направив до суду письмове клопотання згідно якого просив розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Письмового відзиву до суду не направив, причин неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 27 серпня 2015 року о 18.15 год., рухаючись в м. Києві, керуючи транспортним засобом Тойота д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Хюндай д.н.з. [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Хюндай д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 194 про оцінку автомобіля Хюндай д.н.з. [NUMBER] та складає 19524,27 грн. Зазначена шкода особисто Винуватцем не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4409637 з терміном дії - з 06.08.2015 до 05.08.2016 р. (копія заяви та полісу додається). У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 07 грудня 2015 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16270,22 грн. (копія наказу МТСБУ № 6182 від 04.12.2015 р. про сплату та копія платіжного доручення № 6182рв від 07.12.2015 р. додаються). Також, МТСБУ додатково понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520,00 грн. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 07.12.2015 р. № 3/1-05/34222 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використані транспортного засобу, відповідач [PERSON] несе відповідальність за завдані збитки потерпілій сторін під час настання ДТП, а тому в даному випадку вимоги позову є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved