Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У лютому 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що під час шлюбу у них із відповідачем народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що між нею та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання їхньої спільної дочки, відповідач аліменти не сплачує, однак зобов`язаний надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. Вказувала, що вона з відповідачем проживають окремо. Їхня донька проживає з нею. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS], іпн. [NUMBER] )на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття та стягнути судові витрати. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити, з причин безпідставності та необґрунтованості. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, посилалась на доводи, викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, посилався на доводи, викладенні у відзиві на позов. Просив суд в задоволенні позову відмовити з причин безпідставності та необґрунтованості. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, оскільки відповідачем та його представником суду не було надано доказів протилежного, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному об`ємі. Суд вважає, що квитанції про сплату комунальних послуг (а.с. 31-33) дійсно доводять те, що відповідач проживає у квартирі разом із позивачкою та їхньою дочкою. Проте, не доводить того, що останній здійснює витрати на утримання дитини. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати в розмірі 908,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 6600 грн., суд приходить до наступного: Як убачається з попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат по справі, наданого адвокатом позивачки, витрати на професійну правничу допомогу складаються із: 1)Зустрічі з клієнтом, консультації, вивчення документів та підписання договору надання правничої допомоги. Формування правової позиції та обговорення питання щодо наміру звернення до суду. (1 год. - 1200 грн.); 2)Підготовки та подання до суду позовної заяви (2 год. - 2400 грн.); 3)Формування копій додатків до позовної заяви для суду та відповідача, засвідчення копій (30 хв. - 600 грн.) 4)Представництва в суді (ознайомлення із відзивом на позовну заяву та написання відповіді на відзив (2 год. - 2400 грн.) (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, згідно матеріалів справи, адвокат позивачки лише один раз була присутня в судовому засіданні. Також адвокатом не надано суду відповіді на відзив, поданого відповідачем та його представником, як зазначає остання у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат. Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність. Розумна необхідність - це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (отже, це суто оціночне поняття). Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року) Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивачкою та її адвокатом не надано суду розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг, а тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в розмірі 908,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4200,00 грн., оскільки саме на таку суму позивачка та її адвокат надали суду докази на підтвердження понесених витрат. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved