Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У лютому 2019 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23947,12 грн., яка станом на 22 січня 2019 року складається з: 1177,75 грн. заборгованості за кредитом; 707,42 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 20445,42 грн. заборгованості за пенею; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1116,53 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 21 травня 2011 року за договором б/н відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зокрема, вказують на те, що відповідач підтвердила свою згоду підписом у заяві про те, що її заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають між нею та банком договір. Відповідач зобов'язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, у позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася,\~ про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не зверталася, відзиву на позовну заяву до суду не надавала. Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень частини 2\~статті 247 ЦПК\~України, \~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи встановлено, що відповідач будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 пільгового періоду », з 21 травня 2011 року за договором б/н отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 43,2 % на рік. (а.с.9-14). Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 21 травня 2011 року, вона підтвердила згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписалася клієнт в заяві. (а.с.15) Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON], 21 травня 2011 року Банком встановлено кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., 21 травня 2011 року кредитний ліміт збільшено до 1600,00 грн., 23 червня 2011 року кредитний ліміт збільшено до 1800,00 грн., 22 липня 2011 року кредитний ліміт збільшено до 2000,00 грн., 28 жовтня 2011 року знижено ліміт до 1500,00 грн, 29 лютого 2012 року кредитний ліміт встановлено у розмірі 1500,00 грн., 28 травня 2015 року ліміт знижено до 1400,00 грн.. (а.с.14) Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконала належним чином своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 22 січня 2019 року заборгованість становить 23947,12 грн., яка складається з: 1177,75 грн. заборгованості за кредитом; 707,42 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 20445,42 грн. заборгованості за пенею; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1116,53 грн. штрафу (процентна складова). (а.с.13) Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610\~ЦПК України\~невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 1177,75 грн. Що стосується ж позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Звертаючись до суду з указаним позовом, банк зазначив про те, що оскільки зобов'язання належним чином не виконано до цього часу, то банк просить стягнути в його користь з відповідача 707,42 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до вимог ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення в його користь з відповідача 707,42 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Що ж до позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафів, то суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст.\~549\~ЦК\~України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, с. Завидо-Кудашеве Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON], згідно довідки Криворізької сільської ради Донецької області від 15 лютого 2019 року, зареєстрована за адресою [INFO], а проживає за адресою [INFO]. (а.с.62) Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.13) позивачем зроблений розрахунок пені станом на 22 січня 2019 року в розмірі 20445,42 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом на 05 квітня 2014 року розмір нарахованої пені та комісії складав 0,00 грн. На підставі Закону України\~«Про тимчасові\~заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції» не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1116,53 грн. (процентна складова). Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 1885,17 грн., а саме: 1177,75 грн. заборгованості за тілом кредиту, 707,42 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, зокрема 151,23 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial