Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 30 квітня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №095-2008-1395, за яким останній отримав кредит у розмірі 32310 швейцарських франків зі сплатою відсотків у розмірі 9,95% річних, у разі прострочення виттконання зобов'язання за договором відсоткова ставка підвищувалась до 29,85% річних. Крім того, договором встановлений строк повернення кредиту - 10 квітня 2038 року. Відповідач повинен був повертати заборгованість рівними частками до 10 числа кожного місяця. 10 березня 2009 року, 02 квітня 2009 року, 25 грудня 2014 року, 19 травня 2015 року, 25 листопада 2015 року між ним та відповідачем укладались Додаткові угоди до Кредитного договору, якими підвищувалися відсоткові ставки. 30 квітня 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання зобов'язалась перед позивачем за належне виконання відповідачем [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором. На теперішній час відповідачі належним чином свої зобов'язання за договором не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19 січня 2018 року становить 14637,10 швейцарських франків, що еквівалентно 446870 грн.66 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 1554,32 швейцарських франка, суми дострокового стягнення кредиту - 13082,78 швейцарських франка. Відповідачі неодноразово повідомлялись про необхідність повернення заборгованості, але до теперішнього часу ніяких заходів до погашення заборгованості не вжили. Тому просив стягнути з відповідачів солідарно зазначену заборгованість та судові витрати. У березні 2018 року Московським районним судом міста Харкова були отримані відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідачів. Ухвалою судді Московського районного суду міста Харкова Єрмак Н.В. від 26 березня 2018 року справу було передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні. 18 червня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання була постановлена ухвала про призначення справи до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти прийняття заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись судовими повістками, які повернулись до суду. Статтею 128 ЦПК України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з вимогами ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Оскільки відповідачі не повідомляли судові про зміну місця мешкання, в суда немає відомостей щодо їх офіційних електронних адрес, в суда відсутня можливість сповістити відповідачів за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, а тому, суд вважає, що відповідачі були повідомлені належним чином про наявність позову в суді та про необхідність надати письмовий відзив щодо нього і вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Оскільки сторони у судове засідання не з'явились фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 30 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №095-2008-1395, за яким останній отримав кредит у розмірі 32310 швейцарських франків зі сплатою відсотків у розмірі 9,95% річних, у разі прострочення виттконання зобов'язання за договором відсоткова ставка підвищувалась до 29,85% річних (а.с.12-23). 10 березня 2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода до зазначеного вище кредитного договору, якою на період з 10 березня 2009 року по 01 квітня 2009 року включно була підвищена відсоткова ставка за кредитним договором, укладеним між сторонами 30 березня 2008 року (а.с.24-25). 02 квітня 2009 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода до зазначеного вище кредитного договору, якою на період з 02 квітня 2009 року по 09 березня 2010 року включно була підвищена відсоткова ставка за кредитним договором, укладеним між сторонами 30 березня 2008 року (а.с.26-39). 25 грудня 2014 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода до зазначеного вище кредитного договору, якою на період з 25 грудня 2014 року була підвищена відсоткова ставка за кредитним договором, укладеним між сторонами 30 березня 2008 року (а.с.40-59). 19 травня 2015 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода до зазначеного вище кредитного договору, якою з 19 травня 2015 року була підвищена відсоткова ставка за кредитним договором, укладеним між сторонами 30 березня 2008 року (а.с.60-80). 25 листопада 2015 року між позивачем та [PERSON] була укладена додаткова угода до зазначеного вище кредитного договору, якою з 25 листопада 2015 року була підвищена відсоткова ставка за кредитним договором, укладеним між сторонами 30 березня 2008 року (а.с.81-101). Згідно з вимогами ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 536 ЦК України передбачено, шо за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з вимогами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України встановлено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Крім того, судом встановлено, що 25 грудня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання зобов'язалась нести перед позивачем солідарну з [PERSON] відповідальність за виконання останнім своїх зобов'язань за кредитним договором №095-2008-1395 від 30 квітня 2008 року (а.с.104-111). Аналогічні договори були укладені між позивачем та відповідачем [PERSON] 25 листопада 2015 року, 19 травня 2015 року, 30 квітня 2008 року (а.с.112-135). Згідно зі ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки Поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність у відповідачів підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до вимог ст.617 ЦК України. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено у судовому засіданні заборгованість відповідачів за кредитним договором станом на 19 січня 2018 року становить 14637,10 швейцарських франків, що еквівалентно 446870 грн.66 коп. і яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 1554,32 швейцарських франка, суми дострокового стягнення кредиту - 13082,78 швейцарських франка, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем та перевіреним судом (а.с.7-10). Відповідачі належним чином повідомлялись про наявну в них заборгованість та про необхідність її погашення, але належних заходів для виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не прийняли (а.с.136, 137). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі і стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку, заборгованості за кредитним договором у розмірі 14637,10 швейцарських франків. При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Платіжним дорученням №1780/7 від 26 січня 2018 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6704 грн.14 коп. (а.с.1). Враховуючи те, що позов було задоволено повністю, суд вважає за можливе стягнути з кожного з відповідачів на користь позивача на відшкодування судових витрат по 3352 грн.07 коп. (6704 грн.14 коп. : 2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved