Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач пред`явив через суд цей позов до ТОВ ВФ «Технополіс», визначивши третьою особою без самостійних вимог [PERSON] , на предмет стягнення матеріальних збитків, завданих механічними пошкодженнями належного йому на праві власності і переданого у найм (суборенду) відповідачу автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 червня 2019 року з вини водія [PERSON] під час виконання ним трудових обов`язків в ТОВ ВФ «Технополіс», через порушення ним Правил дорожнього руху, що встановлено ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою і зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Згідно висновку експертного дослідження авто товарознавця № 120/19А від 01 серпня 2019 року, складеного судовим експертом Пилипенко О.С. вартість відновлювального ремонту 312202,23 грн., ринкова вартість транспортного засобу без урахування пошкоджень при ДТП 200171,39 грн., ринкова вартість транспортного засобу після ДТП 7457,50 грн., тобто розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 200171,39 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягають заміні складає 125595,89 грн., у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у ДТП в розмірі 125595,89 грн., а також витрати за знаходження поміщеного правоохоронними органами автомобіля на штраф майданчик 1140,00 грн. та послуги евакуатора в розмірі 3000,00 грн., та покласти на відповідача судові витрати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 22 листопада 2019 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 27 листопада 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року призначалася судова авто товарознавча експертиза на предмет визначення ринкової вартості автомобіля позивача станом на 10 червня 2020 року до ДТП та після ДТП. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання судового експерта ДНДІСЕ Телятнікова С.М. відмовлено, ухвалу суду від 30 червня 2020 року скасовано. 05 лютого 2020 року від відповідача ТОВ ВФ «Технополіс» надійшов відзив, в якому Товариство позов не визнало повністю, заперечуючи проти доводів позивача тим, що пошкоджений у ДТП автомобіль переданий позивачем в оренду ТОВ «АС Транзит», а зазначеним товариством в суборенду відповідачу на підставі договору суборенди від 07 липня 2016 року строком дії договору до 06 липня 2021 року і цим договором у п. 8.1 передбачено, що після закінчення терміну оренди суборендар повертає суборендодавцеві об`єкт оренди у справному стані з урахуванням зносу, що виник у період експлуатації, проте термін повернення транспортного засобу не настав, тому претензії позивача передчасні. Крім того, між позивачем і відповідачем виникли договірні, а не деліктні правовідносини, оскільки джерелом підвищеної небезпеки і є автомобіль, якому завдані пошкодження у ДТП і потерпілою особою є [PERSON] , якій заподіяні тілесні ушкодження, у зв`язку з чим відповідальність відповідача за деліктом відсутня, тому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю. 20 лютого 2020 року позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій на спростування доводів відповідача навів аргументи про те, що у договірних правовідносинах позивач та відповідач не перебувають, автомобілем користувався відповідач на підставі договору суборенди з ТОВ «АС Транзит», а матеріальна шкода завдана йому як власнику автомобіля, який саме він лагодить власним коштом, оскільки відповідач та його працівник [PERSON] , з вини якого відбулося ДТП, автомобіль не відновили до стану, в якому його передано в оренду, а тому відповідно до ст. 1166 ЦК України роботодавець згідно ст.1172 ЦК України зобов`язаний нести відповідальність і відшкодувати завдану шкоду. 06 березня 2020 року позивач подав заперечення на відповідь на відзив, в якій на спростування аргументів відповідача навів міркування про те, що розмір шкоди необґрунтований, оскільки з експертного висновку від 01 серпня 2019 року видно, що ринкова вартість, за яку можливо відчуження КТС на ринку подібних КТС визначалась на дату оцінки, тобто на 10 червня 2019 року, а не до ДТП, тоді як відшкодуванню у разі знищення транспортного засобу підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та витрати на евакуацію з місця ДТП. Крім того, на момент розгляду справи автомобіль позивачем відремонтований, проте документи на підтвердження понесених витрат ним не надані, тому позивач просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] у визначений в ухвалі від 27 листопада 2020 року строк пояснень по суті позову не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, додаткового пояснивши, що у висновку експертом допущені технічні описки, зокрема, у цифровому значені свідоцтва про реєстрацію транспортного, засобу, описку в даті, та у вступній часині в показаннях одометра, які не впливають на суть висновку і розмір визначеної матеріальної шкоди. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю, наполягаючи на відмові у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, наведених у письмових заявах по суті справи. Додатково зазначила про те, що висновок експерта містить істотні протиріччя, зокрема, у зазначенні іншого документу про реєстрацію транспортного засобу ніж у позивача, у даті оцінки, та у курсі валюти, в якій проводилась оцінка, у зв`язку з чим просила суд вказаний письмовий доказ визнати недопустимим. Крім того, зазначила, що витрати на відновлювальний ремонт можуть бути стягнуті лише у випадку їх підтвердження доказами, проте таких доказів понесення фактичних витрат на відновлення автомобіля позивач не надавав, тому позовні вимоги не довів, у зв`язку з чим просила у позові відмовити. Третя особа, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, представника не направив, про причини неявки не повідомив та про відкладення розгляду не клопотав. Суд, заслухавши усні пояснення учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, матеріали кримінального провадження № 203/2388/19, долучені до цивільної справи в копії, розглянувши позовні вимоги в заявлених межах, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2019 року о 09 год. 05 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автобусом Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] , рухався в по вул. Княгині Ольги з боку пр. Дмитра Яворницького в напрямку вул. Князя Ярослава Мудрого у м. Дніпрі, порушив вимоги п.8.7.3 «е», 8.10 та 16.3 Правил дорожнього руху внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Міцубіши Екліпс», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілям спричинені механічні пошкодження, а пасажиру автобуса Mersedes-Benz Sprinter 312 D [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дані обставини встановлені ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року, яка не оскаржувалась і набрала законної сили 25 вересня 2019 року, якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, кримінальне провадження № 12019040030001453 від 11 червня 2019 оку відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст .286 КК України закрито, цивільні позови [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишені без розгляду (а.с.9-10). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана ухвала суду від 17 вересня 2019 року має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 23 червня 2016 року Центром 1242 (а.с.11). 06 липня 2016 року [PERSON] укладений з ТОВ «АС Транзит» договір оренди автотранспортного засобу №28/16, за умовами п.п.1.1, 2.1, 3.1, 4.1 якого автобус марки Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , 2000 року випуску, [PERSON] передав в оренду ТОВ «АС Транзит» для перевезення пасажирів на строк до 29 липня 2021 року за плату, розмір якої щомісяця складає 20,00 грн. В подальшому договір оренди на аналогічних умовах укладений між тими ж сторонами 30 липня 2018 року строком до 29 липня 2021 року (а.с.132, 133), а транспортний засіб переданий орендодавцю 30 липня 2018 року за актом прийома-передачі транспортного засобу до договору оренди транспортного засобу № 45/26 від 30 липня 2018 року (а.с.134). Відповідно до умов п. 6.3.1 договорів оренди від 06 липня 2016 року та від 30 липня 2018 року орендар має право без згоди орендодавця передавати транспортний засіб в суборенду. 07 липня 2016 року ТОВ «АС Транзит» та ТОВ ВФ «Технополіс» укладений договір суборенди №58/16, за умовами п.1.1, 2.1, 7.1 якого ТОВ «АС Транзит» передало ТОВ ВФ «Технополіс» автобус марки Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , 2000 року випуску, в суборенду на строк до 06 липня 2021 року за плату, розмір якої складає 70,00 грн. щомісяця (а.с.12). На виконання п.5.1 вказаного договору суборенди транспортний засіб переданий за актом прийому-передачі від 07 липня 2016 року в належному стані, без претензій до технічного стану об`єкта суборенди (ас.13). Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до частини другої\~статті 1187 Цивільного кодексу України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191\~ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187\~ЦК). Як встановлено судом, відповідно до наказу (розпорядження) № 140-К від 12 квітня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Технополіс» [PERSON] прийнятий на роботу 13 квітня 2017 року в ТОВ «ВФ «Технополіс» на посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 14). Наказом № 4 від 03 січня 2019 року ТОВ ВФ «Технополіс» «Про закріплення водіїв за транспортними засобами підприємства» [PERSON] закріплений за транспортним засобом Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , (пункт 82 наказу) (а.с.15-16). Таким чином, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди 10 червня 2019 року керував автомобілем Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків водія в Товаристві з обмеженою відповідальністю ВФ «Технополіс», якому цей транспортний засіб переданий у володіння та користування за договором суборенди від 07 липня 2016 року № 58/16 орендатором ТОВ «АС Транзит». Відповідно, саме на ТОВ ВФ «Технополіс» покладений обов`язок відшкодувати шкоду, завдану в результаті ДТП працівником цього підприємства під час виконання трудових обов`язків. Доводи представника відповідача про те, що правовідносини між позивачем та відповідачем не є деліктними, а є договірними та виникають із правовідносин оренди, суд відхиляє, оскільки між [PERSON] та ТОВ ВФ «Технополіс» жодних договорів не укладалось і правовідносини оренди виникли у [PERSON] з ТОВ «АС Транзит», а не з ТОВ ВФ «Технополіс», тоді як шкода завдана власнику майна працівником ТОВ ВФ «Технополіс» під час виконання трудових обов`язків, а тому між позивачем як власником майна та відповідачем виникли правовідносини з відшкодування шкоди, тобто деліктні, що врегульовані ст.ст. 1166, 1172, 1192 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Згідно висновку експертного дослідження авто товарознавця № 120/19А з визначення матеріального збитку, спричиненого володільцю КТС від 01 серпня 2019 року, складеного судовим експертом Пилипенко О.С., який діяв на підставі свідоцтва № 1062 від 27 листопада 2006 року, виданого Центральною експертно-кваліфікаційною комісією при Міністерстві юстиції України, матеріальний збиток, спричинений володільцю автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , в результаті пошкодження у ДТП, складає 200171,39 грн.; ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , в результаті пошкодження у ДТП складає 7475,50 грн. При цьому, ринкова вартість досліджуваного транспортного засобу на дату ДТП без урахування пошкоджень КТС у ДТП складає 200171,39 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу деталей КТС 312202,23 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТС, що підлягають заміні 125595,89 грн. (а.с. 17-47). Доводи представника\~відповідача про\~те,\~що у\~висновку експерта\~не зазначено,\~що експерт\~попереджений про\~кримінальну відповідальність,\~а також\~що він\~містить ряд\~розбіжностей,\~внаслідок яких\~цей висновок\~є недопустимим\~доказом ,а\~саме:\~вказано свідоцтво\~про реєстрацію\~ [NUMBER] ,\~а позивачем\~долучено свідоцтво\~ [NUMBER] ,\~на фото\~протоколу огляду\~показання одометра\~350449,\~а у\~висновку є\~посилання на\~показання 350499,\~дата оцінки\~10.06.2019,\~а у\~додатку 31.07.2019,\~при визначенні\~вартості КТЗ\~взятий курс\~НБУ 28,\~9814\~грн.\~за 1\~євро,\~тоді як\~за офіційним\~курсом НБУ\~на дату\~оцінки вартість\~1\~євро складала\~29,9803\~грн.,\~суд оцінює\~критично,\~оскільки вказані\~технічні помилки\~не впливають\~на фактичні\~висновки про\~розмір матеріального\~збитку,\~зокрема:\~-\~описка у\~номері свідоцтва\~про реєстрацію\~не може\~свідчити \~про неналежність\~позивачу досліджуваного\~транспортного засобу,\~пошкодження якого\~зафіксовані у\~протоколі огляду\~і фото\~таблиці з\~відображенням номерного\~знаку,\~WIN-коду;\~показання одометра\~зафіксовані у\~фототаблиці і\~при розрахунках\~саме вони\~взяті за\~основу визначення\~пробігу,\~що вказано\~у мотивувальній\~частині,\~ремонтній калькуляції,\~у зв`язку\~з чим\~технічна описка\~не може\~впливати на\~суть висновку;\~-\~зазначення у\~дослідницькій частині\~про дані\~огляду транспортного\~засобу дати\~оцінки як\~10\~червня 2019\~року є\~очевидною опискою,\~з огляду\~на те,\~що з\~заявою про\~проведення автотоварознавчого\~дослідження надійшло\~27\~червня 2019\~року,\~-\~фактичний огляду\~пошкодженого транспортного\~засобу проведений\~27\~червня 2019\~року,\~про що\~зазначено у\~протоколі огляду\~і що відповідає вказаній у дослідницькій частині висновку даті, та з огляду на дату складення самого висновку 01 серпня 2019 року, що не суперечить проведенню ремонтної калькуляції 31 липня 2019 року; - обчислення розміру збитків із застосуванням курсу євро до гривні на рівні 29,9814 грн. за 1 євро, відповідають курсу, встановленому НБУ на 10 червня 2019 року, тобто на день ДТП, а тому не може свідчити про неправильність висновків про розмір збитку, ринкової вартості транспортного засобу на дату ДТП, вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу. Відповідно, визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових, проведено з дотриманням порядку, передбаченого Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 та у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Судом встановлено, що пошкоджений у ДТП автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 312 D, д.р.н. [NUMBER] , станом на 01 жовтня 2019 року відремонтований, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 0073-01940-19 від 01 жовтня 2019 року, складений ТОВ «Укр-Тест-Стандарт». Крім того в судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що ремонт транспортного засобу проведений власником власним коштом, а не суборендатором чи іншою особою, та виплат будь-якого відшкодування власник автомобіля не отримував, оскільки транспортний засіб на випадок пошкодження не страхувався. Суд приймає до уваги, що розмір збитків має бути встановлений з розумним ступенем достовірності та визначає розмір таких збитків з урахуванням усіх обставин справи, виходячи з принципів справедливості і співмірності відповідальності допущеним порушенням зобов`язань та, враховуючи визначений ст. 5 ЦПК України принцип ефективності способу захисту та з урахуванням ч.1 ст. 1192 ЦК України вважає, що заявлений позивачем розмір матеріального збитку на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в сумі 125595,89 грн. є доведеним, оскільки вартість тих пошкоджень, які зафіксовані у протоколі огляду та ремонтна калькуляція яких складена згідно наведеного висновку та фактичне проведення ремонту до технічно справного стану, про що свідчить протокол перевірки технічного стану транспортного засобу від 01 жовтня 2019 року, свідчить про понесення розумних витрат на його відновлення, тоді як відповідачем не надано жодного доказу на спростування обставин невідповідності розміру заявленої до відшкодування шкоди розміру фактично завданої шкоди, визначеної у висновку. Посилання представника відповідача на застосування до даних правовідносин норм Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є помилковим, оскільки цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), а не усі деліктні правовідносини, врегульовані нормами ЦК України. Крім того, слід відзначити, що виходячи з норм ст. ст. 16, 22 ЦК України розмір збитку це вартість ремонту з урахуванням та застосуванням фактичного зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт без нього, тобто без урахування зменшення вартості деталей у зв`язку з їх експлуатацією, а тому особа, яка завдала шкоду повинна відшкодовувати вартість нової деталі, а не зношеної, тоді як страховик має відшкодувати лише збитки, про що Верховний Суд у справах, що стосуються страхового відшкодування неодноразово зазначав у своїх постановах № 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року;\~№ 227/2996/16-ц від 11.12.2019 року;\~та інших. Проте у даній справі правовідносини виникли не у зв`язку з покладенням на особу, з вини якої заподіяна матеріальна шкода, обов`язку відшкодувати відновлювальний ремонт понад виплачене відшкодування збитку страховиком, а у зв`язку з відшкодуванням особою саме фактично завданих збитків, тому суд дійшов переконання, що правовідносини у цій справі не подібні тим, про зміст яких Верховний Суд виклав 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14-ц в постанові Касаційного цивільного суду № свої висновки про відшкодування витрат на проведений відновлювальний ремонт. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх на належність, допустимість достатність кожний окремо та в їх сукупності і логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завдану пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 125595,89 грн., а також понесені супутні витрати на оплату перебування пошкодженого автомобіля на штраф майданчику, а також за послуги евакуатора та транспортування пошкодженого автомобіля загальним розміром 4140,00 грн., що підтверджується квитанцією від 01 липня 2019 року № 0.0.1396747538.1 на користь ТОВ «Династія Дніпро» на суму 2640,00 грн. та квитанцією № 707595 від 01 липня 2019 року на користь ФОП [PERSON] на суму 1500,00 грн.(а.с.50, 51). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогами, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 1297,35 грн. (а.с.1), понесення яких підтверджується квитанцією № 0.0.1524766762.1 від 18 листопада 2019 року, а також в порядку ст. 139 ЦПК України витрати оплату роботи спеціаліста з визначення розміру завданої матеріальної шкоди 4500,00 грн., понесення яких підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 120 від 01 серпня 2019 року (а.с.49) На підставі викладеного,

Outcome: approved