Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У лютому 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (інтереси яких представляє мати - [PERSON]), [PERSON], [PERSON], треті особа, які не заявляють самостійних вимог: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької областіпро усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом. Ухвалою суду від 22 травня 2018 року замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та залучено до участі у справі належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Запорізьку районну державну адміністрацію Запорізької області, як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року закрито провадження у вказаній цивільній справі в частині позовних вимог щодо визнання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: [ADDRESS], та виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, Запорізьку районну державну адміністрацію Запорізької області, як орган опіки та піклування. Позов обгрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2010, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., реєстровий № 8843, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. У зазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі: батько позивача - [PERSON], [INFO], та знайомий - [PERSON], [INFO] Однак, відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2015 року по теперішній час, а відповідач [PERSON] у вказаному будинку взагалі ніколи не проживав. Особистих речей відповідачів у будинку немає, оплату за комунальні послуги відповідачі не сплачують, не відносяться до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання. З огляду на вищевикладене позивач, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідачів у належному йому будинку, порушує право власності останнього, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв'язку з чим просив суд усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком за адресою: [ADDRESS], визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у належному йому будинку. Позивач до суду не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від представника позивача - адвоката Завгородньої В.В. надійшла заява, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Крім того, раніше від представника позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі до суду не з'явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту суду про виклик до суду, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. Відзиви до суду не надали. Представник третьої особи - Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Проти позову не заперечує. Пояснення щодо позову до суду не надав. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11 грудня 2010 року, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 8839, позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON], що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 28797824 від 26.01.2011 (а.с. 8). Відповідно до копії довідки Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 476/02-01-26 від 13.03.2018, [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], і має такий склад сім'ї: дружина - [PERSON], син - [PERSON], батько - [PERSON], син - [PERSON], знайомий - [PERSON], тітка - [PERSON] (а.с. 10). Допитані раніше в судових засіданнях в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні пояснення та зазначили, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані, однак не проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Беручи до уваги те, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], а відповідачі не проживають у зазначеному будинку більше чотирьох років, у добровільному порядку з реєстрації у належного позивачу будинку не знялись, тим самим порушуючи конституційне право останнього, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved