Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (далі - позивач) звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі\~- відповідач) незаконно отримані грошові кошти за період з 16.01.2018 по 09.11.2018 в розмірі 4 338,73 грн. та судовий збір у розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 10.11.2017 відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення йому як внутрішньо переміщеній особі адресної допомоги на проживання та надав передбачені Порядком №505 документи. У заяві про призначення адресної допомоги відповідач вказав, що з 13.04.2017 працює в Шахтобудівельній компанії. Адресна допомога була призначена з 10.11.2017 по 09.05.2018 у розмірі 442 грн. При наступному зверненні до позивача у заяві про призначення адресної допомоги від 10.05.2018 [PERSON] вказував, що працює на ЦЗФ [PERSON], та додав довідку до заяви. Допомога була призначена з 10.05.2018 по 09.11.2018 у розмірі 442 грн. 08.10.2018 відповідач знов звернувся до позивача за призначенням адресної допомоги, вказавши місцем роботи ТОВ «Покровський машзавод» з 21.08.2018 та додав довідку з підприємства. Відповідно до п.10 Порядку здійснення виплати адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, 23.11.2018 позивач направив лист до ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ» з проханням повідомити дату звільнення з підприємства відповідача, на який 05.12.2018 за №10/990 підприємство повідомило про звільнення відповідача за власним бажанням 15.01.2018. В звязку з отриманою інформацією про звільнення у відповідача по щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, за період з 16.01.2018 по 09.11.2018 виникла переплата у розмірі 4 338,73 грн., яку відповідач у добровільному порядку не повертає. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково, а саме, за період лютий березень 2018 року та серпень листопад 2018 року, в решті позовних вимог заперечує, просить розглянути справу без його участі, надав копію трудової книжки на своє імя. Враховуючи приписи\~ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутності учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. За даними паспорту громадянина України серії ЕК 506818 на імя відповідача місце його проживання зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.5-6). Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.09.2015 №1427025274 фактичне місце проживання/перебування відповідача зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с.7). 10.11.2017 відповідач звернувся до позивача з заявою про продовження йому виплати щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, зазначивши своїм місцем роботи з 13.04.2017 Шахтобудівельну компанію (а.с.8). Рішенням позивача про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.11.2017 відповідачу була призначена така допомога з 10.11.2017 по 09.05.2018 в розмірі 442 грн. (а.с.9). За змістом довідки ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ» №10/2210 від 07.12.2017 [PERSON] працює на підприємстві з 04.12.2017 (а.с.10). Відповідно до записів №54 та №55 в трудовій книжці БТ-І №0708131 на імя відповідача, копія якої міститься в матеріалах справи (оригінал трудової книжки відповідача досліджений судом) відповідач працював на ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ» з 04.12.2017 по 15.01.2018, звільнений за власним м бажанням 15.01.2018 (а.с.30). Відповідно до записів №56 та №58 в трудовій книжці БТ-І №0708131 на імя відповідача, останній працював на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» з 05.02.2018 по 28.03.2018, 28.03.2018 звільнений за згодою сторін 28.03.2018 (а.с.31). 10.05.2018 відповідач звернувся до позивача з заявою про продовження йому виплати щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, зазначивши своє місце роботи в ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ» (а.с.11). Рішенням позивача про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 29.05.2018 відповідачу була призначена така допомога з 10.05.2018 по 09.11.2018 в розмірі 442 грн. (а.с.12). 08.10.2018 відповідач звернувся до позивача з заявою про продовження йому виплати щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, зазначивши своє місце роботи в ТОВ «Покровський машзавод» (а.с.13). За змістом довідки ТОВ «Покровський машзавод» №595 від 09.10.2018 [PERSON] працює на підприємстві з 21.08.2018 (а.с.14). Відповідно до записів №59 та № 60 в трудовій книжці на імя відповідача останній працював в ТОВ «Покровський машзавод» з 21.08.2018 по 12.10.2018 (а.с.32). Рішенням позивача про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.11.2018 відповідачу була призначена така допомога з 01.11.2018 по 09.11.2018 в розмірі 442 грн. (а.с.15). Оскільки за зверненням позивача ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ» листом від 05.12.2018 №10/990 повідомило, що [PERSON] звільнено з підприємства 15.01.2018 за власним бажанням, розпорядженням позивача від 06.12.2018 припинено виплату відповідачу адресної допомоги з 16.01.2018 (а.с.16,17). За розрахунком, наведеним позивачем, сума переплати [PERSON] щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 16.01.2018 по 09.11.2018, в звязку з отриманням інформації про його звільнення, становить в загальному розмірі 4338,73 грн. (а.с.18). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Постановою КМУ від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» визначено установити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На реалізацію вказаних положень зазначеною Постановою КМУ затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За п.3 Порядку (в редакції до 18.07.2018) грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах, зокрема - для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). За п.7 Порядку (в редакції до 18.07.2018) якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобовязані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Приписами п.11\~згаданого Порядку\~визначено,\~що уповноважений\~представник сімї,\~якому призначено\~грошову допомогу,\~зобовязаний повідомляти\~уповноваженому органу\~про зміну\~обставин,\~які впливають\~на призначення\~грошової допомоги,\~протягом трьох\~днів з\~дня настання\~таких обставин.\~Суми грошової\~допомоги,\~виплачені надміру\~внаслідок подання\~документів з\~недостовірними відомостями,\~повертаються уповноваженим\~представником сімї\~на вимогу\~уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Приписами п.12 Порядку визначено, що виплата грошової\~допомоги припиняється\~з наступного\~місяця у разі: подання уповноваженим представником сімї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сімї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи. Судом встановлено, що відповідач дійсно 15.01.2018 звільнився з ПАТ «ДТЕК [PERSON] ЦЗФ», проте, враховуючи, що з 05.02.2018 він працевлаштувався на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», обставини, з якими п.7 Порядку (в редакцій до 18.07.2018) повязує припинення виплати адресної допомоги, не наступили. Також судом встановлено, що відповідач звільнився з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 28.03.2018, після чого не працював більше двох місяців, про що позивача не повідомив та подав йому 10.05.2018 недостовірну інформацію про те, що він працює на «ЦЗФ [PERSON]» (а.с.11). Враховуючи наведені обставини та приписи Порядку, суд доходить висновку, що починаючи з квітня 2018 року розмір грошової допомоги наступні два місяці квітень та травень 2018 року підлягав зменшенню на 50 відсотків, тобто по 221 грн. щомісячно, а з червня 2018 року грошова допомога виплачувалась відповідачу безпідставно з вини останнього. Суд враховує приписи ч.1 ст.1215 ЦК України, за якими не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Оскільки з наявних у суду доказів вбачається, що поведінка відповідача як набувача щомісячної адресної допомоги не була добросовісною, починаючи з квітня 2018 року, є підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів за період з 01.04.2018 по 09.11.2018, а саме, в розмірі 2 784,60 грн. Оскільки відповідач добровільно кошти в означеному розмірі позивачу не повернув, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 1229,44 грн. (64% від 1921 грн.).

Outcome: partial