Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON], у якому просила збільшити розмір аліментів, та стягувати із відповідача аліменти на її користь, на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до виповнення синами повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до виповнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказувала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За рішенням Віньковецького районного суду від 22.03.2010 року на користь позивача було присуджено аліменти на утримання дітей у розмірі по 250,00 грн на кожного щомісячно до виповнення дітьми повноліття. 04.05.2017 року за рішенням Віньковецького районного суду аліменти за позовом [PERSON] було збільшено із 250,00 грн до 650,00 грн на кожну дитину щомісячно до виповнення дітьми повноліття. З 11.02.2011 року позивач працює у Зорянській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області на посаді завідуючої будинком культури та в середньому на місяць отримує 3735,00 грн заробітної плати, тому їй важко самостійно утримувати двох дітей, розраховуючи на мізерні суми аліментів, що сплачує відповідач. Відповідач, окрім аліментів, добровільно не надає жодної матеріальної допомоги, не навідує дітей, участі у вихованні не бере. Крім того, він проживає у м. Хмельницький, працює у ПрАТ «Фірма Бакалія», тому з врахуванням прожиткового мінімуму на дітей такого віку, [PERSON] повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі. Ухвалою суду від 04.12.2018 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.12.2018 року. 26.12.2018 року ухвалою суду справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги про збільшення розміру аліментів підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, погодившись на стягнення аліментів у розмірі по 1/4 окремо на кожну дитину щомісячно від усіх видів його зарплати (доходів). Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02.08.2010 року розірвано. Сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно із рішенням Віньковецького районного суду від 04.05.2017 року збільшено розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Віньковецького районного суду від 22.03.2010 року та постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 650 грн щомісячно на кожну дитину окремо до їх повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як розяснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий\~мінімум у\~2019\~році встановлений\~на дітей\~віком від\~6\~до 18\~років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Як встановлено у судовому засіданні, матеріальне становище позивача у звязку зі зміною сімейного стану, збільшенням віку синів [PERSON] та [PERSON] погіршилось, оскільки зросли витрати на забезпечення їх навчальним приладдям, одягом, харчуванням, та з часу постановлення попереднього рішення суду значно збільшився прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Предметом розглядуваного судом спору є зміна розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у платника регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного, а також позиції стягувача. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає надалі стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд бере до уваги, що відповідач на теперішній час офіційно працює завідуючим складом в ПрАТ «Фірма Бакалія», та як випливає із довідки підприємства, він отримує регулярно стабільний розмір заробітної плати. А тому, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їхній стан здоровя, вік дітей, їх матеріальні потреби, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років за станом на час розгляду справи у суді, який встановлений у розмірі 2027 гривень, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Outcome: partial