Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала позовна заява Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року вказану цивільну справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, у зв`язку з тим, що місце знаходження відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що територіально належить до Приморського районного суду м. Одеси. Акціонерне Товариство «Одесаобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, по котрому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Одесаобленерго» заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 4 098 грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що відповідач є споживачем послуг АТ «Одесаобленерго» за адресою: [ADDRESS] , та використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), у передбачені терміни, відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» при здійснені планової технічної перевірки об`єктів споживачів електричної енергії щодо відповідності вимогам правил користування електричною енергією для населення виявлено порушення ПКЕЕ, а саме: п. п. 5 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у вигляді встановлення високочастотного генератора з метою зміни показів засобу обліку, в результаті чого електрична енергія використовувалась, але не обліковувалась та не оплачувалась в повному обсязі. З приводу зазначених вище обставин складено акт, на підставі якого визначено, що вартість необлікованої електроенергії склала 4 098 грн. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2020 року справу прийнято суддею до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18 червня 2020 року. У судове засідання 18 червня 2020 року учасники справ не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. При причини неможливості прибуття суд не повідомили та не звернулись з відповідним клопотанням, у зв`язку з чим судом проголошено перерву на 30 вересня 2020 року. У судове засідання 30 вересня 2020 року учасники справ не з`явились, про дату та час слухання справи сповіщались належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, по котрій просив суд задовольнити позов у повному обсязі без особистої участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, прийнявши до уваги докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року №1416 (далі - Методика) в редакція, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин. У листі щодо надання роз`яснень від 14.11.2004 року № 05-39-11/5420 Національна комісія, що здійснює регулювання у сфері електроенергетики Україні зазначено, що у разі, якщо сторони виконують умови договору, то договір вважається укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. Відповідно до пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, Побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил та інші. При цьому користування електричною енергією - є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії. Пунктом 19 правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючим тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 19, п. 20, п. 42 Правил користування електричною енергією передбачено, що поставлена/отримана електрична енергія повинна оплачуватися щомісячно на підставі показань приладу обліку та в повному обсязі. Судом встановлено, що між АТ «Одесаобленерго», як постачальником електричної енергії, та [PERSON] , як споживачем, наявні договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відкритого особового рахунку № [NUMBER] . 11.04.2019 року уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» здійснювалася планова технічна перевірка об`єктів споживачів електричної енергії за адресою [ADDRESS] щодо відповідності вимогам правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99 р. № 1357. Пунктом 37 Правил енергопостачальнику надано право серед іншого перевіряти справність приладу обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. При цьому користування електричною енергією є споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії. Під час здійснення вищезазначеної перевірки на об`єкті, за адресою м. Одеса, вул. 8 Березня, 3 Лінія, буд. 13 уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» було виявлено порушення ПКЕЕ, а саме п. п. 5 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у вигляді встановлення високочастотного генератора з метою зміни показів засобу обліку, в результаті чого електрична енергія використовувалась, але не обліковувалась та не оплачувалась в повному обсязі. Відповідно до п. 53 Правил, у разі виявлення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії порушення цих правил на місці виявлених порушень у присутності споживача оформлюється акт про порушення. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно здійснити для усунення виявлених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальннка електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Згідно з п. 28 ПКЕЕН: «у разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутись до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати...». На підставі виявленого порушення Правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками АТ «Одесаобленерго» за адресою: м. Одеса, вул. 8 Березня, 3 Лінія, буд. 13 складено Акт про порушення Правил № 8009409 від 11.04.2019 року у присутності відповідача. 08.05.2019 року проведена комісія з розгляду складеного акту про порушення ПКЕЕН № 8009409 від 11.04.2019 року, на якій було прийнято рішення здійснити розрахунок по акту за 137 днів. Відповідно до п. 3.1. Методики, остання застосовується у разі виявлення порушень, передбачених даним пунктом. Розрахунок вартості не облікованої електричної енергії за п. 3.3 Методики, здійснюється: - за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; - за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії; - за кількістю днів; - та з урахуванням різновиду виявленого порушення. Вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН розрахована згідно пункту 3.1 підпункт 5 та пункту 3.3 підпункт а другий абзац: споживач вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію із дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт, але не більше ніж за три роки. Вартість недоврахованої електроенергії по акту № 8009409 від 11.04.2019 року склала 4 098.00 грн., згідно з розрахунком, що додається. Відповідно до п. 6 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.2006 року відповідач повинен оплатити суму нараховану на підставі акта про порушення протягом 30 днів з моменту отримання рахунків. Відомості, що відповідач звертався із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати в матеріалах справи відсутні. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. У відповідності до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, а саме з моменту складання протоколів засідання комісії по актам. Таким чином, вартість електричної енергії, яка нарахована відповідно до акту про порушення Правил - це вартість обсягу електричної енергії спожитої споживачем, але неврахованої розрахунковим засобом обліку або врахований не правильно і є безпосередньо вартістю товару - електроенергії, яка відповідно до положень Податкового кодексу України обліковується податком на додану вартість, як здійснення операції з продажу товару та у відповідності до пункту 23 Правил зараховується виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошовому еквіваленті, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також позивач просить суд стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1 921 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, також вважає за можливе стягнути суму судового збору з відповідача у повному обсязі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов`язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved