Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом у своїх інтересах, а також в інтересах малолітніх дітей, посилаючись на те, що 2 грудня 2015 року Долинським районним судом Кіровоградської області розглянуто кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем «TOYOTA Tundra» виїхав на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення та наїзд на мопед «Альфа» під керуванням [PERSON], який рухався із пасажиром [PERSON] Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] помер, [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. [PERSON] обіцяв, що після ухвалення вироку відшкодує матеріальну та моральну шкоду неповнолітнім потерпілим - дітям. Однак, після 2 грудня 2015 року [PERSON] взагалі уникав будь-якого контакту з позивачкою. [PERSON] уважає визначити доходи померлого на рівні мінімальної заробітної плати, що діяла на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. Позивачка зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «Украгро», а тому не перебувала на утриманні у [PERSON] З огляду на вищезазначене, [PERSON] уважає, що відшкодуванню підлягає по 304,50 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Оскільки позивачка та діти перебувають на межі бідності та потребують негайної фінансової допомоги, вважає за необхідне просити про одноразове відшкодування відповідачем шкоди, але не більше ніж за три роки наперед. Внаслідок вчинення злочину [PERSON] зазнала сильних психічних та душевних страждань через смерть чоловіка та батька дітей, а тому змінився звичний спосіб життя. Смерть чоловіка поклала всю відповідальність за сім'ю та тягар утримання, виховання трьох дітей, вплинула на реалізацію сім'ї, всі обов'язки по веденню домашнього господарства лежать на ній. Діти все життя житимуть без виховання батька. Після смерті [PERSON], позивачка відчула нервове напруження, весь час перебуває у нервовій депресії. У вересні 2016 року почала відчувати загальну слабкість, біль у голові. Пізніше було діагностовано полікістоз яєчників, хронічний оофорит та хронічний цервіцит. Зазначені хвороби розвивалися внаслідок травми голови та гормонального збою через сильні душевні хвилювання, що пов'язані зі смертю чоловіка. Розмір моральної шкоди оцінює у триста тисяч гривень на кожного потерпілого. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу постійно разом проживали із [PERSON] На момент смерті [PERSON] не працював та не займався підприємницькою діяльністю. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Визнає позов у частині сплати щомісячних платежів, а в іншій частині позов є необґрунтований. Зазначає, що моральну шкоду [PERSON] відшкодовано потерпілим повністю, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. [PERSON] не має доходів, а тому відсутні підстави для відшкодування шкоди одноразовим платежем. Суд, заслухавши пояснення учасника справи, представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 2 грудня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки. Цим вироком вирішено питання про запобіжний захід, речові докази та процесуальні витрати. [PERSON] визнано винним за те, що 11 серпня 2015 року о 23.50 годині керував автомобілем «TOYOTA Tundra», тимчасовий реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Соборності України у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області з метою здійснення маневру, а саме повороту ліворуч з вул. Соборності України на вул. Чкалова у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області. Під час здійснення маневру [PERSON] грубо порушуючи пункти 2.3. (б), 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху, яке виразилось у тому, що у темну пору доби, керуючи автомобілем «Toyota Tundra», тимчасовий реєстраційний номер [NUMBER], під час зміни напрямку руху, тобто повороту ліворуч з вул. Соборності України на вул. Чкалова у м. Долинській Долинського району Кіровоградської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху (поворотом ліворуч), на перехресті, з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу, а саме мопеду «Альфа» під керуванням [PERSON], який рухався із пасажиром [PERSON], який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку, водій [PERSON] виїхавши на смугу зустрічного руху допустив зіткнення та наїзд на мопед «Альфа» під керуванням [PERSON], який рухався із пасажиром [PERSON] У ході дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та [PERSON] були доставлені до Долинської центральної районної лікарні з тілесними ушкодженнями. 18 серпня 2015 року [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень у результаті дорожньо-транспортної пригоди помер. Внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] спричинив потерпілим тілесні ушкодження, зокрема: [PERSON], згідно з висновком судово - медичної експертизи № 82 від 9 вересня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді рваних ран голови, лівого колінного суглобу, лівої стопи, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я; [PERSON], згідно з висновком судово - медичної експертизи № 109 від 15 вересня 2015 року тілесні ушкодження у вигляді садна лівої сідниці у верхньому внутрішньому квадраті, садна у проекції 10-11 ребер зліва по задньопідмишечній лінії, садна в проекції лівого тазово - стегнового суглоба, садна лівого плечового суглоба по задній поверхні, група саден на лівій стопі по тильній поверхні, садна на лівому ліктьовому суглобі по розгинальній поверхні, синця правої гомілки по внутрішній поверхні в середній третині, садна тім'яної ділянки голови зліва на рівні потиличного бугра, синця на верхній повіці правого ока. Перелом кісток склепіння та основи черепа зліва. Субдуральний, епідуральний крововиливи, забій головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та мають прямий причинний зв'язок зі смертю потерпілого. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв'язку з виниклою дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення потерпілим [PERSON] легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я та [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які спричинили смерть потерпілого. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; інвалідам - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років. Судом установлено, що потерпілий [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не працював, підприємницькою діяльністю не займався, а також мав на утриманні трьох малолітніх дітей. Згідно з чч. 2, 3 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Позивачка [PERSON] вважає визначення доходу [PERSON] на рівні мінімальної заробітної плати на момент настання дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на 1 січня - 2018 грн. [PERSON] зазначає, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди працювала, а тому не перебувала на утриманні [PERSON] Відтак, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 1200, ст. 1202 ЦК України відшкодуванню підлягає по 304,50 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (1218 / 4 = 304,50). Згідно з довідкою Долинського відділення Кропивницької ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 31 жовтня 2017 року, відсутня інформація у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків щодо [PERSON] Беручи до уваги те, що виключно за обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед, враховуючи, що [PERSON] тепер не має будь-яких доходів, відповідно у відшкодуванні шкоди одноразово слід відмовити. Слід також зазначити, що положення ЦК України не визначають права вимагати відшкодування шкоди згідно зі ст. 1202 ЦК України, починаючи з моменту заподіяння шкоди, тобто за минулий період, а відтак початок відшкодування шкоди має бути визначений, починаючи з дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пунктів 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. [PERSON] зазначає, що внаслідок винних дій відповідача вона та діти зазнали моральної шкоди, яка полягає у тому, що змінився звичний спосіб життя. Смерть чоловіка поклала всю відповідальністю за сім'ю та тягар утримання, виховання трьох дітей, вплинула на реалізацію сім'ї, всі обов'язки по веденню домашнього господарства лежать на ній. Діти все життя житимуть без виховання батька. Має хвороби, що розвивалися внаслідок травми голови та гормонального збою через сильні душевні хвилювання, що пов'язані зі смертю чоловіка. Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Під час розгляду судом кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON], позивачка подала заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] подаючи таку заяву діяла у своїх інтересах та в інтересах дітей. Враховуючи, що моральна шкода відшкодовується одноразово, суд уважає, що позивачка не має права вимагати вдруге відшкодування моральної шкоди, а тому у цій частині позову слід відмовити. Отже, суд дійшов висновку про задоволення цього позову частково. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 4 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлений у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1600 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 282,01 грн з урахуванням вищезазначених правил пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial