Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, вказуючи, що [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами КП «Водоканал», однак вчасно оплату за надані послуги не вносять, у зв`язку з чим за період з 01.12.2007 року по 31.08.219 року утворилась заборгованість в розмірі 23321,49 грн. Між КП «Водоканал» та [PERSON] 06.09.2006 року було укладено Договір про розстрочку сплати боргу за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, згідно п.2 якого відповідач повинен був протягом 18 місяців починаючи з 31.08.2006 року сплатити КП «Водоканал» заборгованість у розмірі 2255,18 грн., щомісячний платіж склав 125,29 грн. У зв`язку з вказаним, позивача просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 23321,49 грн., а також суму судового збору, понесену ним при зверненні з позовом до суду у розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просить розгляд справи провадити без її участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , які проживають за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуг, які надає Комунальне підприємство «Водоканал» за вказаною адресою, що підтверджується Довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.11.2019 року та Довідкою КП «Водоканал» по відповідному особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] . Позивач на підставі особового рахунку надавав відповідачам послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які останніми були сплачені не повністю, тому відповідно до довідки КП «Водоканал» у них утворилась заборгованість за період часу з 01.12.2007 року по 31.08.219 року в розмірі 23321,49 грн. За вказаний період часу від відповідачів надійшла оплата на суму 4375,24 грн., а тому згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості, станом на 01.04.2019 року заборгованість відповідачів становить 23321,49 грн. Однак, як зазначає позивач в своєму Розрахунку заборгованості до позову, зі сплачених відповідачами коштів за оплату поточних платежів за вказаний період сплачено тільки 1406,13 грн., а сума оплат в розмірі 1080,04 грн. була здійснена відповідачами в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-4479/04 за період часу з 01.07.2002 року по 01.04.2005 року. Крім того, згідно Розрахунку заборгованості, сума грошових коштів сплачена відповідачами у розмірі 1889,07 грн., була зарахована позивачем в рахунок погашення минулого періоду з 01.04.2005 року по 30.11.2007 року. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що відповідачі оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вносили не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.09.2019 року утворилась заборгованість за отримані послуги. При цьому суд вважає, що добровільно сплачена споживачами сума поточних платежів у розмірі 1889,07 грн. позивачем безпідставно зарахована в рахунок погашення минулого періоду з 01.04.2005 року по 30.11.2007 року, оскільки згідно наданого Розрахунку відповідачі за вказаний період сплатили лише 337,49 грн., а не 1889,07 грн. Тобто грошові кошти у розмірі 1551,58 грн. (1889,07 грн. 337,49 грн.) повинні бути зараховані в рахунок погашення поточної заборгованості за період з 01.04.2005 року по 30.11.2007 року, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначені грошові суми вносилися відповідачем добровільно з застереженням про те, що вони мають бути спрямовані саме на погашення минулого періоду. Крім того, суд вважає, що добровільно сплачена відповідачами сума поточних платежів за період з 01.12.2007 року по 31.08.219 року в розмірі 1080,04 грн. зарахована позивачем безпідставно в рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням № 2-4479/04 за період часу з 01.07.2002 року по 01.04.2005 року, оскільки це можливо виключно з ініціативи боржника, про що зазначається в квитанції про оплату, на підтвердження того, що відповідний платіж проводиться в рахунок погашення відповідної заборгованості, однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначені грошові суми вносилися в порядку примусового виконання судового рішення, або вносилися відповідачами добровільно з застереженням про те, що грошові кошти мають бути спрямовані на погашення заборгованості за судовим рішенням. Крім того, на час розгляду справи позивачем не надано ані відповідного рішення суду, ані доказів пред`явлення його до виконання, ані стану виконання судового рішення та розміру заборгованості, а також доказів того, що зазначені платежі на загальну суму 1080,04 грн. в період з 01.12.2007 року по 31.08.219 року були здійснені на виконання рішення суду. З огляду на вказане, суд вважає доведеним, що за період з 01.12.2007 року по 31.08.219 за відповідачами утворилась заборгованість в розмірі 22241,45 грн. (26616,69 грн. 4375,24 грн.), що підтверджується долученим до позову розрахунком заборгованості за вказаний період. Тому, на думку суду, не враховуючи суму оплат у розмірі 1080,04 грн. в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-4479/04, а також сплачені грошові кошти у розмірі 1551,58 грн. в рахунок поточного періоду, а зараховуючи їх в рахунок погашення минулої заборгованості та повторно виставляючи в суму нової заборгованості, позивач фактично здійснює з відповідача подвійне стягнення. Отже, на теперішній час, з урахуванням здійснених відповідачами поточних оплат, які суд вважає за необхідне зарахувати саме в спірний період часу з 01.12.2007 року по 31.08.219 року, оскільки платежі було здійснено саме в цей період, заборгованість за надані КП «Водоканал» послуги, яка підлягає стягненню з відповідачів складає 22241,45 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є споживач - фізична особа, яка отримує або мас намір отримати вказану послугу, та виконавець. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та її водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно до статутних документів, основним видом діяльності комунального підприємства «Водоканал» є забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям м. Запоріжжя й області питної води та водовідведення, тому заявник в силу закону є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення. Частиною 1ст.19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.1ст.20\~цього Закону споживач має право,зокрема,одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги, до яких згідно п.2ч.1ст.5Закону відноситься централізоване водопостачання та централізоване водовідведення,послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та в свою чергу, має обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 509\~ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на КП «Водоканал», і на споживачеві, не виключає можливості стягнення з останнього на користь організації вартості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відповідач є споживачем послуг, що надає КП «Водоканал», але вчасно не вносить оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.12.2010 року по 30.04.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 13226,00 грн., що підтверджується долученим до позову Розрахунком заборгованості за вказаний період та не було спростовано відповідачем. Відповідно до ст. ст.67,68 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст.162ЖК УРСР\~та ч.3 ст.815 ЦК\~України, наймач зобов`язаний самостійно та своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повинні бути задоволені частково з вищенаведених підстав. Статтею 541 ЦК України\~передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У відповідності зі\~ст. 64 ЖК України\~наймач і всі повнолітні члени родини несуть солідарну відповідальність по своїх обов`язках, зв`язаним з найманням житла. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1605,19 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial