Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Управління ПСЗН Вінницької РДА звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у зв'язку з тим, що [PERSON] в період з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року надмірно отримала кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям на загальну суму 10851,50 грн., зазначені кошти просить стягнути із відповідача [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, Управлінням ПСЗН Вінницької РДА через канцелярію суду подано заяву про розгляд цивільної справи у відсутність повноважного представника, свої вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20.04.2017 року (а.с. 47) в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Обгрунтовуючи свої заперечення проти вимог УПСЗН Вінницької РДА, [PERSON] посилається на те, що на час звернення [PERSON] до УПСЗН Вінницької районної державної адміністрації із заявою про призначення та виплату соціальної допомоги малозабезпеченій сімї, у власності [PERSON] та членів сімї не перебувало жодного транспортного засобу. Зазначив, що транспортні засоби FIAT- IVECO 35.8, державний номерний знак [NUMBER], 1991 року випуску та ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], 1979 року випуску, було придбано [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON], тому являються власністю лише [PERSON] Крім того, автомобіль ВАЗ 21061 арештовано і передано на зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою погашення кредитної заборгованості відповідно до наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 року. У 2013 році транспортний засіб FIAT- IVECO було продано за довіреністю [PERSON], за що [PERSON] отримано кошти на час складання довіреності. Даний автомобіль продано на запчастини, за повідомленням нового користувача транспортного засобу [PERSON], він займався скупкою автомобілів. Допомога малозабезпеченим сімям надано [PERSON] Управлінням ПСЗН у 2015 році, надання довідок про наявність у власності транспортних засобів у відповідача не вимагалось, при цьому [PERSON] вказала про відсутність у власності автомобілів. [PERSON] зауважив, що у діях [PERSON]М не було умислу чи дачі недостовірних даних щодо наявності у неї автомобілів. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог УПСЗН Вінницької РДА, ґрунтуючись на наступних підставах. Встановлено, що 12.08.2015 року до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулась [PERSON], мешканка с. Красне, вул. Чкалова, 38, зареєстрована за адресою: [INFO], про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, оскільки, її сім'я має середньомісячний сукупний дохід, який нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї (а.с.7). Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 року, №1768-ІІІ, державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім'ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сімї. Пунктом 8 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250 встановлено, що соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Відповідно до пункту 20 вище зазначеного Порядку, соціальна допомога призначається на шість місяців. На підставі поданих документів, передбачених пунктом 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250, статті 6 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на період: з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року, що стверджується копією рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 15.10.2015 року (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву і декларацію про доходи та майновий стан. Для призначення допомоги на наступний строк [PERSON] повторно подавала заяви та необхідні документи (а.с. 12-13, 14-15, 16). На підставі звернення [PERSON] від 12 лютого 2016 року їй призначено державну соціальну допомогу на період з 01.02.2016 року по 31.07.2016 року, про що свідчать копії рішень про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям від 22.03.2016 року та від 12.05.2016 року (а.с. 17, 18). При цьому перерахунок було проведено у зв'язку зі збільшенням прожиткового мінімуму. Одним із документів, що додається до заяви про надання державної соціальної допомоги, передбачених пунктом 6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250, є декларація про доходи та майновий стан осіб, які входять до складу сім'ї. В поданих деклараціях в розділі IV щодо відомостей про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сімї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) [PERSON] вказувала, що у власності сім'ї транспортних засобів немає, що стверджується копіями декларацій про доходи та майновий стан [PERSON] від 12.08.2015 року та від 12.02.2016 року (а.с. 8-9, 14-15). З метою отримання інформації, необхідної для проведення перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які входять до складу сім'ї, що звертається для призначення державної соціальної допомоги, Управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації 13.06.2016 року звернулося із запитом №2429 до Територіального Сервісного Центру №0541 Регіонального Сервісного Центру у Вінницькій області (а.с. 19-20). Із відповіді Територіального Сервісного Центру №0541 Регіонального Сервісного Центру у Вінницькій області та облікових карток приватного транспортного засобу вбачається, що за чоловіком заявниці [PERSON] рахуються два автомобілі, а саме: FIAT- IVECO 35.8, державний номерний знак [NUMBER], 1991 року випуску та ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], 1979 року випуску (а.с. 21, 22). Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250, державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250 передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім'ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Оглянутими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження №36457384, наданими відділом ДВС Вінницького районного управління юстиції встановлено, що 30.11.2012 року Господарським судом Дніпропетровської області у справі №5/5005/8335/2012 винесено судовий наказ про стягнення солідарно з фізичної особи підприємця [PERSON] (чоловіка відповідача) та товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове «Верус» на користь публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» 17771 грн. 74 коп. заборгованості простроченого кредиту, 6753 грн. 26 коп. простроченої заборгованості зі сплати відсотків, 959 грн. 70 коп. заборгованості по комісії, 2561 грн. 37 коп. пені. 08.02.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ винесену постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вище зазначеного наказу Господарського суду Дніпропетровської області, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 28046 грн. 07 коп. Згідно акту опису й арешту майна від 14.06.2013 року, державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ при примусовому виконанні судового наказу №5/5005/8335/2012, виданого 30.11.2012 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Акцент Банк» кредитної заборгованості в розмірі 28046 грн. 07 коп., а також 1609 грн. 50 грн. судового збору, описано та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21061, легковий седан фіолетового кольору, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 49-50). 26.06.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу наказу №5/5005/8335/2012 від 30.11.2012 року стягувачу, тобто ПАТ «Акцент Банк», узвязку із тим, що відповідно до повідомлення з ПП «Нива В.Ш» останні торги арештованого майна боржника [PERSON], а саме: автомобіля ВАЗ 21061, не відбулися через відсутність купівельного попиту, про що повідомлено стягувача та запропоновано йому залишити за собою право власності на даний транспортний засіб. Відповідно до даної постанови припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] та скасовано інші заходи примусового виконання. Як свідчить повідомлення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] від 05.05.2017 року, адресоване Вінницькому РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] перебуває на транспортному майданчику ПАТ КБ «ПриватБанк» (м. Вінниця, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2) (а.с. 61). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Із вище викладеного вбачається, що на час звернення [PERSON] до УПСЗН Вінницької РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям 12.08.2015 року, у власності члена її сімї (чоловіка) не було транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], як про це зазначається позивачем у позовній заяві, [PERSON] (чоловік відповідача) не являється власником вказаного транспортного засобу в розумінні положень статті 317 ЦК України,Ж оскільки, не міг володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається УПСЗН Вінницької РДА, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення із [PERSON] надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, не відповідають дійсності, є непідтвердженими та спростовані в судовому засіданні належними, допустимими та достатніми доказами, отриманими відповідно до встановленого законом порядку, які містять інформацію щодо предмета доказування (відсутність у власності члена сімї [PERSON] транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER] на час звернення відповідача із заявою до УПСЗН Вінницької РДА). Із вище зазначеного слідує, що в діях [PERSON] відсутній умисел подачі Управлінню ПСЗН Вінницької РДА недостовірних відомостей чи приховування відомостей про майновий стан, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру та отримання таким чином коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. Представник відповідача адвокат [PERSON], обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог УПСЗН Вінницької РДА, посилається на те, що у 2013 році [PERSON] було продано за довіреністю належний йому транспортний засіб FIAT- IVECO [PERSON], який займався купівлею транспортних засобів на запчастини, кошти за автомобіль [PERSON] отримав на час складення довіреності. З огляду на зазначене [PERSON] стверджує, що на час звернення [PERSON] із заявою до УПСЗН Вінницької РДА про призначення та виплату коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, вказаного автомобіля у власності її чоловіка [PERSON] не було. Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача адвоката [PERSON], оскільки, вони належним чином не підтверджені та не доведені достатніми доказами, які б свідчили про відсутність транспортного засобу у власності [PERSON] Так, 08.02.2013 року [PERSON], [INFO], мешканцем с. Красне, вул. Чкалова, 34 Вінницького району Вінницької області, видано довіреність, відповідно до якої останній уповноважив [PERSON], мешканця [INFO], від імені та в інтересах [PERSON] продати або обміняти (на умовах, обговорених сторонами попередньо до видачі цієї довіреності), здавати в найм (оренду), позичку належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АВС 104144 автомобіль марки FIAT- IVECO, 1991 року випуску. Довіреність зберігає чинність до 08.02.2018 року, посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 84). Відповідно до вище вказаної довіреності [PERSON] надано право [PERSON] керувати автомобілем, під час його експлуатації, в тому числі і за межами України: переобладнувати (зміна типу і моделі автомобіля, кольору, заміна у встановлену порядку кузова, інших деталей), ремонтувати, страхувати; проходити технічний огляд, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, знімати автомобіль з обліку в органах ДАІ, поставити на облік, одержувати транзитні мери, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, заяви, при втраті свідоцтва про реєстрацію - ставити питання про видачу відповідного правовстановлюючого документа чи його дублікату, з правом одержання такого документа: підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати належні [PERSON] за результатами згаданих в угоді грошові суми, у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП чи заподіяну шкоду повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем, як джерелом підвищеної безпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, угоди про відшкодування заподіяної шкоди одержувати та сплачувати за такими угодами грошові суми у розмірах згідно із калькуляціями або за домовленістю,вести справи від імені [PERSON] М.В. в суді щодо розпорядження вищевказаним автомобілем з такими правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред'явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання частково або повністю позову, зміни підстав або предмету позову, складання мирової угоди, оскарження рішення суду, подавати виконавчі документи до державної виконавчої служби для їх виконання, одержувати присуджене майно або гроші, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов'язані з цією довіреністю. Залежно від обставин представники можуть виконувати надані їм за довіреністю повноваження як спільно, так і окремо (незалежно) один від одного. Вище зазначена довіреність не є безпосереднім доказом того, що транспортний засіб FIAT- IVECO, 1991 року випуску передано у власність [PERSON], оскільки, [PERSON] лише уповноважив останнього від свого імені та в інтересах [PERSON] продати або обміняти (на умовах, обговорених сторонами попередньо до видачі цієї довіреності), здавати в найм (оренду), позичку належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АВС 104144 автомобіль марки FIAT- IVECO, 1991 року випуску. Така дія не є правочином, який укладено з дотриманням порядку, встановленого для такого роду правочинів, відповідно до яких майно переходить у власність покупця (набувача). Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч.3 с.334 ЦК України). Відповідно до частини першої та абзацу першого і другого частини третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 1 статті 209 ЦК встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі продажу є двостороннім правочином, тобто, погодженою дією двох або більше сторін. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обовязки лише для особи, яка його вчинила. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє (стаття 239 Цивільного кодексу України). Статтею 244 Кодексу передбачено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, який видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Тобто, цей документ свідчить, що його пред'явник - повірений - є представником особи, яка видала довіреність, довірителя і має право здійснювати від імені останнього визначені дії. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Вище зазначене свідчить про те, що довіреність, видана [PERSON] 08.02.2013 року, у відповідності до положень ЦК України є одностороннім правочином, відповідно до якого представник ([PERSON]П.) вправі здійснювати від імені довірителя ([PERSON]В.) визначені дії, тому не може розглядатись як договір купівлі продажу, тобто, як двосторонній правочин, відповідно до якого [PERSON] набуто право власності на придбаний транспортний засіб, яке б включало право володіння, користування та розпорядження своїм майном за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, оскільки, згідно довіреності [PERSON] уповноважений діяти від імені [PERSON] в інтересах останнього. Суд не може розцінювати твердження позивача, викладені в позовній заяві, що членом сімї навмисно подано недостовірні відомості чи приховані відомості, що могли вплинути або вплинули на встановлення права сімї [PERSON] на призначення соціальної допомоги, так як в декларації не зазначено автомобіль FIAT- IVECO, 1991 року випуску, оскільки, як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], чоловік [PERSON] [PERSON] повідомив їй, що вище зазначений транспортний засіб продав на запчастини, тому [PERSON] з впевненістю не зазначала при заповненні декларації про наявність автомобіля. З огляду на вище зазначені обставини, суд приходить до висновку, що Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної держадміністрації правомірно було призначено відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року, № 250, а [PERSON] отримано державну соціальну допомогу малозабезпеченим, оскільки, у власності сім'ї [PERSON] перебував лише один транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак [NUMBER], 1979 року випуску. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч.2 ст.57 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає обґрунтованими обставини, на які посилається представник відповідача адвокат [PERSON] як на підставу своїх заперечень про стягнення із [PERSON] надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, оскільки, відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належними, достовірними та допустимими доказами доведено, що в діях [PERSON] відсутній факт приховування або навмисне подання недостовірних даних про її доходи (членів сімї) та майновий стан, на час звернення до УПСЗН Вінницької РДА із заявою про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у власності чоловіка [PERSON] перебував лише один транспортний засіб ВАЗ 21061, тому суд в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Управління ПСЗН Вінницької РДА. При винесенні рішення, суд керується ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ст.4 вище зазначеного Закону із позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (тобто, не менше 640 гривень, та не більше 8000 гривень). Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 1600 гривень. Відповідно до п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, №3674-VI органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення, звільняються від сплати судового збору. Відповідно до ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, в тому числі прокурор, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. З огляду на вище наведене судовий збір за подання позовної заяви у даній справі не сплачено. У звязку із тим, що в задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації, (якого як позивача, звільнено від сплати судового збору при зверненні із позовом до суду) відмовлено, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку, що судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року № 250 та

Outcome: dismissed