Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Комфі Трейд» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - [PERSON] . В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказував, що він 26 серпня 2019 року у ТОВ «Комфі Трейд» придбав пральну машину «WK14D541EU Siemens» вартістю 39 900,00 гривень. 30 серпня 2018 року товар було доставлено за адресою його мешкання, проте, увімкнувши прилад, на екрані пральної машини з`явились помилки. Після чого позивач викликав майстра сервісного центру, який діагностував дефект електродвигуна пральної машини. Одразу ж після виявленого, дружина позивача - [PERSON] - звернулася до ТОВ «Комфі Трейд» із заявою про обмін товару або повернення його вартості. Однак, на звернення [PERSON] , ТОВ «Комфі Трейд» повідомило про те, що обмін товару неможливий через виявлений недолік, а для задоволення вимог щодо обміну товару або повернення грошей необхідна діагностика сервісного центру, який у разі виявлення відповідного недоліку складе акт, який буде підставою для безкоштовного його усунення. Як зазначає позивач, неправомірними діями відповідача, що полягають у продажі йому неякісного товару, заподіяно йому матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку із чим позивач звернувся із даним позовом до суду. Представник ТОВ «Комфі Трейд» скористався правом подачі відзиву на заявлений позов, у якому заперечував проти його задоволення, зокрема, посилаючись на те, що, на думку сторони, у позивача відсутні правові підстави вимагати розірвання договору, зокрема, з тих підстав, що виявити та установити недоліку приладу може тільки фахівець сервісного центру, який у результаті складе акт, на підставі якого, у разі виявлення істотних недоліків приладу, позивачу буде замінено товар або розірвано договір купівлі-продажу товару та повернуто сплачені кошти. Після огляду спеціалістом приладу було повідомлено позивача про необхідність детальної технічної діагностики пральної машини, на що останній відмовився. Також представник вказує, що було встановлено, що перший запуск приладу був проведений із використанням миючого засобу, що унеможливлює також повернення товару. Крім того, представник відповідача вказує, що спеціалістом було проведено необхідний комплекс робіт із справлення приладу, за результатами якого було складено акт про справність пральної машини. Заперечуючи проти вимог щодо стягнення моральної шкоди, представник відповідача вказував, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завданої шкоди. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - [PERSON] - пояснень з приводу позовної заяви не надала. Позивач [PERSON] та його повноважний представник у відкрите судове засідання не з`явилися, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Представник відповідача ТОВ «Комфі Трейд» у відкрите судове засідання не з`явилася, але від особи надійшла заява, у якій сторона просила суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - [PERSON] - у відкрите судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення сторін, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 26 серпня 2019 року у ТОВ «Комфі Трейд» придбав пральну машину «WK14D541EU Siemens» вартістю 39 900,00 гривень, що підтверджується товарним чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 26 серпня 2019 року. Також було оформлено заявку на доставку указаного товару на 30 серпня 2019 року. Як зазначає сторона позивача, 30 серпня 2018 року товар було доставлено за адресою його мешкання, проте, увімкнувши прилад, на екрані пральної машини з`явились помилки. Після чого позивач викликав майстра сервісного центру, який діагностував дефект електродвигуна пральної машини. 03 вересня 2019 [PERSON] звернулася до керуючого ТОВ «Комфі Трейд» із заявою про розірвання договору купівлі-продажу пральної машини «WK14D541EU Siemens» вартістю 39 900,00 гривень, укладеного 26 серпня 2019 року, та повернення сплачених коштів у розмірі 39 900,00 гривень через те, що при пробному запуску на екрані приладу з`явились технічні помилки. Згідно із актом огляду зовнішнього стану товару пральної машини «WK14D541EU Siemens» від 03 вересня 2019 року було виявлено її використання із допомогою миючого засобу. 10 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області Кустурова В.Б. із заявою про повернення неякісного товару. 12 вересня 2019 року заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на заяву [PERSON] повідомив, зокрема, про те, що покупець у даному випадку може звернутись до продавця із вимогою провести гарантійний ремонт придбаного товару. У разі виявленого істотного недоліку товару звернутись із вимогою про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплаченої суми за товар. Відповідно до листа №7422п-03/07 від 24 вересня 2019 року на заяву [PERSON] представником ТОВ «Комфі Трейд» було повідомлено про неможливість обміну товару на інший, адже придбана пральна машина не є товаром належної якості. Також немає даних про наявність у пральної машини «WK14D541EU Siemens» істотних недоліків, які виникли з вини виробника, продавця, виконавця, необхідних для заявлених вимог. [PERSON] запропоновано зробити заявку на виклик спеціаліста сервісного центру для складання акту щодо істотних недоліків. 10 жовтня 2019 року спеціалістом сервісного центру «Рестарт» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 43) було складено акт-наряд №10957, відповідно до якого у пральної машини «WK14D541EU Siemens» виявлено технічні помилки, які потребують діагностики та демонтажу електродвигуна тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Тому, об`єктом захисту у цивільному судочинстві являється порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Згідно із п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Надаючи виниклим між сторонами у справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно із ст. 509 ч. 1 і 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як вбачається з ч. 1, 4 і 5 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. У ст. 627 ЦК України зазначається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. У рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг № 1-26/2011) зазначається, що держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри в суспільстві. Разом з тим споживачу, як правило, об`єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання. Згідно із ст. 8 Конституції України загальна направленість законодавства України, що регулює права і обов`язки споживачів, відповідає принципу верховенства права, розглядаючи споживача, як більш слабку сторону договору, і яку наділяє певними правами та гарантіями і відповідним захистом. Відповідно до п. 1, 2 і 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Цьому положенню кореспондує припис, що Продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію, а також зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. ( ст. 6, ч. 5 ст. 6 і ч. 1 ст. 7 Закону «Про захист прав споживачів»). Роз`яснюючи це положення закону, Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», указав, що оскільки виготівник (виконавець) зобов`язаний забезпечити протягом гарантійного строку нормальну роботу товару, в тому числі комплектуючих виробів, то необхідні спеціальна установка (підключення чи складання), технічне обслуговування (налагодження тощо), ремонт у цей період мають провадитися без додаткової плати. Термін «належна якість товару, роботи або послуги» вживається в такому значенні, як властивість продукції, яка відповідає вимогам, установленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. ( п. 13 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 1, 5-7 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п`ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. Судом звернуто увагу, що [PERSON] - дружина позивача [PERSON] - звернулась до ТОВ «Комфі трейд» у встановлений законом строк із заявою про розірвання договору купівлі-продажу пральної машини та повернення сплачених за договором коштів, у якій зазначила, що на екрані приладу з`явились блокуючі помилки. Сторона позивача вказувала, що придбаний товар є неякісним, що також було підтверджено висновками спеціаліста сервісного центру «Рестарт» (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 43) згідно із актом-нарядом №10957 від 10 жовтня 2019 року, відповідно до якого у пральної машини «WK14D541EU Siemens» виявлено технічні помилки, які потребують діагностики та демонтажу електродвигуна тощо. У даному випадку суд установив, що придбаний товар у вигляді пральної машини «WK14D541EU Siemens» вартістю 39 900,00 гривень був придбаний [PERSON] із істотними недоліками. Згідно із п. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника. Обов`язок доведення належної якості проданого товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця. Але ТОВ «Комфі Трейд» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що недоліки пральної машини «WK14D541EU Siemens» виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Також слід зазначити, що ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів або він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Правові підстави позову вказані з посиланням на ст. 655, ч. 1 ст. 673, ч. 2 ст. 678, п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України. За вимогами ст. 655, ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого має відповідати умовам договору купівлі-продажу, а покупець зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правові наслідки передання покупцю товару неналежної якості, передбачені за вимогами ч. 2 ст. 678, п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України, за якими, у разі виявлення недоліків, які виявились неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення, покупець має право за своїм вибором відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. До тих відносин, за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, що не врегульовані цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3 ст. 698 ЦК України). Частинами 1, 3 ст. 700 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Аналогічні положення містяться у п. 1 ч. 7 ст.15 Закону «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживачів» споживач має право на належну якість продукції та обслуговування. Разом із цим, ст. 17 Закону «Про захист прав споживачів» передбачено, що за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов`язаний провести експертизу продукції; при цьому на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця. Представником ТОВ «Комфі Трейд» заяви про призначення експертизи у даній справі суду заявлено не було, жодних висновків експертів не надавалось у якості доказів у даній справі. У п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833 «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний: перевірити справність виробу, продемонструвати, за можливості, його роботу та ознайомити споживача з правилами користування. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №506 затверджено Порядок гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, до яких належать непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний термін. В п. 21 цієї Постанови вказується, що виконання робіт з введення товару в експлуатацію здійснюється на підставі відомостей, зазначених в експлуатаційних документах, виробником, продавцем або за їх дорученням виконавцем у триденний термін після отримання звернення споживача. Після закінчення робіт виробником (продавцем, виконавцем) з експлуатаційного документа вилучається відривний талон на введення в експлуатацію, а до гарантійного талона вноситься відмітка про виконані роботи та зазначається номер, під яким товар береться на гарантійний облік. У разі виявлення недоліків під час введення товару в експлуатацію, які неможливо усунути на місці, за вибором споживача товар підлягає заміні на новий, відправленню на гарантійний ремонт або споживачеві повертаються сплачені за цей товар гроші. Таким чином, зважаючи на викладене, суд вбачає обґрунтованим задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Комфі Трейд» щодо розірвання договору купівлі-продажу пральної машини від 26 серпня 2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток, що полягає у вартості придбаного неякісного товару, у розмірі 39 000,00 гривень. Стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок дій ТОВ «Комфі Трейд», що полягають у продажі неякісного товару, суд звертає увагу на наступне. [PERSON] вказував, що на час з`ясування стосунків із відповідачем з приводу придбання неякісного товару у нього змінився звичайний спосіб життя, він не мав змоги нормально спілкуватись із родиною, полишив інші справи, нервував, був позбавлений нормального відпочинку. У силу ст. 23 ч. 1-4 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз`яснюють п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (в редакції від 27 лютого 2009 року), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (ст. 13 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12 ч.3, ст. 81 ч.1,6 ЦПК України). У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04), Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30). У даному випадку, суд частково погоджується із позовними вимогами [PERSON] щодо заподіяної відповідачем шкоди унаслідок продажу неякісного товару та вбачає доцільним відшкодувати з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000,00 гривень. Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до ТОВ «Комфі Трейд» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - [PERSON] , та вбачає доцільним розірвати договір купівлі-продажу пральної машини від 26 серпня 2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальний збиток, що полягає у вартості придбаного неякісного товару, у розмірі 39 000,00 гривень, а також відшкодувати з ТОВ «Комфі Трейд» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000,00 гривень.

Outcome: partial