Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Конгрес-Інвест», [PERSON], третя особа: публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», про розірвання договору, зобов'язання повернути цінні папери. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року відкрито провадження у справі. Разом з позовною заявою позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на інвестиційні сертифікати - іменні ПВІФ «ТАУ» НВЗТ ПрАТ «КУА «Національний резерв», код ЄДРПОУ емітента 22904759, код ISIN UA4000172647, які обліковуються на рахунку в цінних паперах № 300608-UA 10004050, відкритому в ПАТ «Креді Агріколь Банк». В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на інвестиційні сертифікати може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач має можливість їх відчужити на користь третіх осіб. За приписами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу від 24 грудня 2013 року №14-БВ/13-БД, укладений між [PERSON] та ТОВ «Конгрес-Інвест», що діяло від імені та за рахунок [PERSON] на підставі договору доручення, зобов'язати відповідача повернути позивачеві цінні папери - інвестиційні сертифікати - іменні ПВІФ «ТАУ» НВЗТ ПрАТ «КУА «Національний резерв», код ЄДРПОУ емітента 22904759, код ISIN UA4000172647, форма випуску та існування цінних паперів без документарна, в кількості 9564750 штук, номінальною вартістю 1,00 грн. на рахунок в цінних паперах № 300608-UA 10004049, відкритий в ПАТ «Креді Агріколь Банк». Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя повинен пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази реальної загрози невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову, обставини, на які посилається позивач, є припущеннями останнього, належними доказами не підтверджені. Крім того, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу цінних паперів від 24 грудня 2013 року, однак долучає до матеріалів справи договір, датований 24 лютого 2014 року та складений на виконання такого договору наказ на рух цінних паперів. За таких обставини, доходжу висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed