Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до заяви відповідача від 12.08.2015 року, йому була надана субсидія в період з серпня 2015 року по липень 2016 року в порядку встановленому до Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Про наслідки подання інформації в неповному обсязі або недостовірних відомостей відповідача було повідомлено. При проведенні ревізії управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області виявлено, що відповідач [PERSON] подав управлінню недостовірні відомості, оскільки не вказав в декларації придбання 30.06.2015 року легкового автотранспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», 2004 року випуску на суму 105400 грн., внаслідок чого відповідачу надмірно нарахована житлова субсидія в загальній сумі 19407 грн. 24 коп. у період з вересня 2015 року по квітень 2016 року, оскільки [PERSON] не мав права на протязі року після здійснення купівлі товару чи майна на суму, що перевищує 50 тис. грн. на призначення субсидії. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 19407 грн. 24 коп., як таких, що виплачені з Державного бюджету у вигляді субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг. На вказану позовну заяву позивача, 05.05.2021 року відповідачем [PERSON] надано відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. 12.08.2015 року, з метою отримання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року, він звернувся до УПСЗН Вінницької РДА із заявою про призначення житлової субсидії та «Декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 12.08.2015 року. Пунктом 13 Положення встановлено, що для призначення житлової субсидії громадянин, зоба якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру договір найму (оренди) житла (у разі наявності). Відповідно до п. 6 Положення, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із склад домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда). При цьому, не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошове допомоги на придбання автомобіля. Наявність (відсутність) у власності або володінні зазначенні осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Статтею 397 ЦК України визначено, що володільцем чужого майна особа, яка фактично тримає його у себе. Частиною 3 вказаної статті, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до статті 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також з інших підстав, встановлених законом. 30.06.2015 року відповідач на підставі наявного у нього Генерального доручення на право керування, експлуатацію, володіння, розпорядження та реєстрації, виданого громадянином України - [PERSON] , звернувся до відповідного МРЕО Вінницької області, з метою здійснення відповідної державної реєстрації транспортного засобу на своє ім`я. Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998року №1388, тобто в редакції, яка діяла на момент державної реєстрації транспортного засобу відповідачем, Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. У зв`язку із перереєстрацією транспортного засобу на підставі Генерального доручення, з метою розрахунку та сплати відповідних загальнообов`язкових державних платежів, відповідачу відповідним органом було видано довідку-рахунок. Тобто, вартість автомобіля була визначена у відповідній довідці-рахунку виключно з метою сплати обов`язкових платежів і не засвідчує факт здійснення купівлі-продажу даного автомобіля в день його реєстрації на відповідача. Це означає, що відповідач не придбавав автомобіль станом на 30.06.2015 року, вартістю 105 440,00 грн. Зазначена вартість автомобіля являється експертною оцінкою його собівартості на момент державної реєстрації, а тому позивач не вправі вважати факт державної реєстрації транспортного засобу фактом його безпосереднього придбання та надавати суду недостовірну інформацію. Відповідно до п.6 Положення про нарахування житлової субсидії, остання не призначається, якщо заявник має транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років. Позивачем визнано та зазначено безпосередньо у позовній заяві, що відповідачем було здійснено державну реєстрацію легкового автотранспортного засобу MITSUBISHI PAJERO SPORT 2004 року випуску. А отже, відповідно до розрахунку, станом на 30.06.2015 року, тобто на момент реєстрації транспортного засобу з моменту випуску авто минуло 11 років. Виходячи з викладеного вище, у відповідача, відповідно до чинного законодавства, що діяло на момент звернення для отримання житлової субсидії, наявні усі права для її отримання. Крім того, відповідно до копії декларації, яка була надана позивачем у додатку до позовної заяви вбачається, що Розділ III Декларації має містити інформацію про витрати на придбання майна, товарів, або послуг, на суму, що перевищує 50 тис. грн. протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії. Відповідачем було надано повну та достовірну інформацію, оскільки протягом 12 місяці перед зверненням ним не придбавалось майно на зазначену суму. Використання права реєстрації транспортного засобу на своє ім`я не позбавляє права відповідача на отримання субсидії, оскільки право на реєстрацію ТЗ у нього виникло на підставі Генерального доручення. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2019 року було встановлено, що відповідачем було зареєстровано автомобіль дійсно 2004 року випуску. Згідно довідки- рахунку вартість його склала 105 440,00 грн. З цього вбачається, що судом визнано та вважається загальновідомим, що рік випуску автотранспортного засобу становить більше, ніж 5 (п`ять) років, які передбачені п.6 Положення. Під час розгляду справи про кримінальне правопорушення судом було встановлено, що відповідач порушив порядок подання та заповнення декларації про доходи, у зв`язку з чим його було визнано винним виключно у злочині, передбаченому ст. ст. 190, 358 КК України. Проте, як вбачається з вироку, на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено відповідача від відбування призначеного покарання. Відповідно до постанови пленуму ВСУ№3 від 30.03.89 (поточна редакція від 03.09.1997р.), яка станом на сьогодні є чинною, постановлено, « ...що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій, колгоспів, кооперативів та інших громадських організацій. Зобов`язати суди усунути зазначені недоліки і забезпечити точне й неухильне виконання законодавства, що регулює відшкодування матеріальної шкоди. У кожній справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, суд при постановленні вироку зобов`язаний вирішити цивільний позов, а коли його не пред`явлено згідно з вимогами частин 2, 3 ст.29 КПК України ( 1001-05 ), - з власної ініціативи вирішити питання про відшкодування шкоди, якщо цього вимагає охорона державних або громадських інтересів, а також в інших передбачених законом випадках...». Як вбачається з вироку від 16.05.2019 року представником потерпілого - Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації під час розгляду справи про кримінальне правопорушення не було заявлено цивільного позову про відшкодування збитків. У зв`язку з чим, судом не було досліджено та не вирішено питання про правомірність чи протиправність отримання житлової субсидії відповідачем протягом 12 місяців, а саме: у 2015 та 2016 роках. Судом досліджено та встановлено лише факт порушення відповідачем заповнення відповідної декларації. Судом не встановлено та не визнано, що відповідач з підстав, передбачених п.6 Порядку надання житлової субсидії не мав законного права на її отримання. Відповідно по п. 49 Порядку, Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Відповідальність за порушення подання відомостей передбачається Кримінальним кодексом України. Відповідача звільнено від відбування покарання. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність за цивільним законодавством складає три роки. Крім того, відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Статтею 128 КПК України встановлено, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Як вбачається, під час розгляду кримінального провадження щодо визнання відповідача винним у вчинені злочину, позивачем цивільний позов не подавався. У зв`язку з цим, строк позовної давності для пред`явлення позову про відшкодування збитків становить 3 роки. Розрахунок починається з дня, коли особа дізналась про порушення. Проте, позивачем не надано достовірних доказів, коли саме йому стало відомо про вчинене правопорушення. З інформації, яка викладена у позовній заяві та доказів, наданих до неї вбачається, що перевірка достовірності даних заявниками проводилась в період з 20.11.2017 року по 09.02.2018 року. Акт ревізії був складений 09.02.2018 року, проте повідомлення про повернення коштів відповідачу було складено ще 30.01.2018 року. Відповідно до листа Державної аудиторської служби України управління північного офісу ревізія проводитиметься з 20.11.2017 року по 29.12.2017 року. Тобто, день виявлення правопорушення - невідомий, а тому строк на звернення до суду з позовною заявою може бути пропущено. В судове засідання 16.07.2021 року представник позивача Блошенкіна М.П. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та задоволити позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві; в разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 16.07.2021 року не з`явився по невідомими суду причинам. Оскільки знаючи достеменно про наявність судової справи, надаючи при цьому відзив на позовну заяву, відповідача в судове засідання не з`яввився, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача, взявши до уваги наданий відзив на позовну заяву позивача. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації підлягає до задоволення. Такого висновку суд дійшов з наступного. Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року (в редакції постанови КМУ від 22.09.1997 року № 1050 - дана редакції діяла на момент призначення і виплати субсидії позивачем відповідачу, зі змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ) визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до абз. 1 п. 3 Положення, призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. Відповідно до п. 13 Положення встановлено, що для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (за наявності). Як встановлено судом, [PERSON] у відповідь на його заяву від 12.08.2015 року про призначення житлової субсидії, УПСЗН Вінницької РДА була надана субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з серпня 2015 року по липень 2016 року (а.с. 10). Відповідно до п. 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, для призначення субсидії, громадянин подає, зокрема, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. При цьому, при поданні заяви та декларації про призначення субсидії відповідач був письмово попереджений про необхідність повідомити департамент соціальної політики протягом місяця про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії. Однак, відповідачем при поданні про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії не було надано відомостей про придбання ним 30.06.2015 року легкового автотранспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», 2004 року випуску на суму 105400 грн. Даний факт підтверджується актом № 04-30/4 від 12.02.2018 року за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державної соціальної допомоги, а також реєстраційною карткою на вищевказаний транспортний засіб (а.с. 19 -26). На підставі п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року, яким передбачено, що сума субсидії перерахованої (виплачено) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. Як вбачається з перерахунку сум призначених субсидій, [PERSON] за період з вересня 2015 року по квітень 2016 року було надміру виплачені кошти в розмірі 19407 грн. 24 коп. (а.с. 10 - 15). Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1. ст. 358 ч.1, ст. 358 ч.4, ст. 70 КК України (а.с. 33 - 36). Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, зважаючи на акт № 04-30/4 від 12.02.2018 року за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державної соціальної допомоги, вирок Вінницького міського суду Вінницької області, а також на інші докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення вказаної суми з відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, враховуючи положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved