Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 12 червня 2011 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб від якого сторони дітей не мають, однак вирішити питання розірвання шлюбу через органи РАЦС відповідачка не бажає. Вказуючи на те, що їх подружнє життя з відповідачкою не склалося, оскільки позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, їх сім'я розпалась, існує формально, шлюбні відносини між сторонами припинено 4 роки тому, тобто у лютому 2012 року, з причин того, що між ними склалися неприязні відносини, які призвели до взаємного відчуження та розпаду родини. Оскільки на даний час у позивача склалися шлюбні відносини з іншою жінкою, з якою позивач має намір укласти шлюб, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач 22 березня 2016 року подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує (а.с.13). Відповідач, будучи неодноразово належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила (а.с. 11,16,18,20). Оскільки позивач не заперечує про заочний розгляд справи, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно установлено, що 12 червня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 3, виданим 20 лютого 2014 року виконавчим комітетом Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області (а.с. 4). Сторони від шлюбу дітей на мають, однак відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив не стягувати із відповідача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved