Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

У лютому 2014 року ОСББ «Барвінок» звернулося до суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію з 21 травня 2008 року зареєстровано ОСББ «Барвінок», яке є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] даного будинку зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Власники квартир багатоквартирних будинків та члени їх сімей зобов'язані вносити на відповідний рахунок балансоутримувача плату за обслуговування та ремонт будинку, а також, нести витрати на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі оплату здійснюють не своєчасно та у не повному розмірі, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01 січня 2014 року становить 4 210 грн. 15 коп. Щомісячно відповідачам направлялися квитанції про оплату боргу з попередженням про необхідність його погашення. Роботи по утриманню будинку та прибудинкової території проводилися згідно затвердженого тарифу та переліку послуг, не перевищуючи вартість кожної послуги та при наявності грошових коштів. Оплачувалися роботи по технічному обслуговуванню мереж, постачання води, тепла, електроенергії, провадилося водовідведення по комунікаціям, дератизація та дезінсекція, оплачувалося освітлення у під'їзді, сплата податків. Строк позовної давності при звернення з цим позовом не порушений, оскільки відповідач систематично, але не в повному розмірі сплачувала виставлені рахунки, що свідчить про визнання нею свого боргу та переривання строку позовної давності. 31 грудня 2013 року Слов'янським міськрайонним судом було видано судовий наказ про стягнення суми боргу, проте 27 січня 2014 року ухвалою суду судовий наказ був скасований. Посилаючись на норми ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ, ОСББ просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму боргу 4 210 грн. 15 коп. У судовому засіданні представник позивача Степанченко А.С., яка діє на підставі довіреності від 22 січня 2014 року, підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити повністю, пояснення надала аналогічні викладеним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що договір з ОСББ «Барвінок» вони не укладали, проекти договорів їм надавалися, але вони з ними не згодні, зокрема щодо вичерпності переліку послуг, обов'язків, не було відомостей про управничу будинку, зайві послуги, для орендарів та власників одна сума. Ніяких робіт по утриманню будинку та прибудинкової території ОСББ «Барвінок» не надає. Не визнає, що вносила оплату в лютому 2011 року, такої платіжної квитанції не має. За таких підстав, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, суду надано заяви, згідно яких позовні вимоги не визнають, довіряють усі дії по справі виконувати своїй матері(а.с. 22-25). Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог установив наступне. Як встановлено у судовому засідання та підтверджується матеріалами справи, згідно свідоцтву про право власності на житло від 21 січня 1999 року квартира [ADDRESS] належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] у рівних частках(а.с. 26). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Донецькій області відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 14-15). Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи 21 травня 2008 року виконавчим комітетом Слов'янської міської ради зареєстровано об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Барвінок», місце знаходження якого: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до положень ст.ст. 150, 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди та зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Статтею 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року, передбачено створення об'єднань для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами: ОСББ «Барвінок», як суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, та власниками - [PERSON], [PERSON], [PERSON] - фізичними особами, склалися спірні правовідносини у сфері надання і оплати комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України та Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (з відповідними змінами) «Про житлово-комунальні послуги»(далі -Закон). Частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Комунальні послуги, як убачається зі змісту статті 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пунктів 1-4 статті 13 наведеного Закону залежно від функціонального призначення визначено перелік житлово-комунальних послуг, який включає в себе, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо- будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення міць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За приписами статті 19 цього Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору. Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків в редакції, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45. При розгляді справи судом встановлено, що житловий будинок в якому проживають відповідачі обслуговується підприємством позивача. Таким чином, необхідність укладення договору на надання комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Однак, дана вимога Закону сторонами спірних правовідносин не виконана. Між тим, відсутність договору відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України не є підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг, оскільки згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Такою дією є надання комунальних послуг позивачем та їх отримання відповідачами. Відкриття особового рахунку за адресою: [ADDRESS], надання послуг та їх фактичне споживання відповідачами свідчать про наявність між сторонами фактичних договірних правовідносин на умовах, передбачених Правилами користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року. За таких обставин суд вважає, що доводи відповідачів про відсутність договору між сторонами та відповідно обов'язку здійснювати оплату послуг не заслуговують на увагу та при вирішенні спірних правовідносин суд виходить із обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, та фізичних осіб, які отримують зазначені комунальні послуги. Приписами пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічне положення закріплене в чинному Житловому кодексі Української РСР, у статті 68 якого передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги). Положення вказаних нормативно-правових актів носять юридично обов'язковий характер і підлягають виконанню учасниками договірних правовідносин. На підтвердження своїх вимог позивачем надано розшифровку суми заборгованості відповідачів (а.с. 46-47), а також, акт про відмову [PERSON] від підписання акту звірки розрахунків (а.с. 48), розрахунки витрат підприємства на утримання будинку та прибудинкової території, у тому числі: копії сплачених рахунків за електроенергію за період з 01 січня 2012 року по грудень 2013 року, розрахунок за технічне обслуговування ліфтів та операторський нагляд за 12 місяців 2012 та 2013 року, акти прибирання під'їздів у 2013 році, розрахунок за виконання робіт по перевірці вентиляційних каналів у будинку від 11 березня 2013 року, акти прийняття робіт по замащенню міжпанельних швів від 06 серпня 2012 року та 16 листопада 2012 року, про виконання робіт по заміні труби вводу холодної води від 19 жовтня 2012 року та ін. Утримання будинку і прибудинкової території ОСББ може забезпечуватися як самим ОСББ, так і відповідними господарюючими суб'єктами. Якщо утримання будинку і прибудинкової території ОСББ здійснюється підприємством - виконавцем послуг з утримання на підставі договору з об'єднанням, підприємство має надавати послуги за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. Суд встановив, що розмір тарифу на утримання будинку та прибудинкової території затверджений на засіданні правління ОСББ 29 червня 2008 року на підставі рішення № 558 від 29 вересня 2006 року виконавчого комітету Слов'янської міської ради «Про затвердження тарифів підприємствам, які утримують та обслуговують житловий фонд Слов'янської міської ради» (а.с. 6).У подальшому тарифи було змінено та затверджено на засіданні правління ОСББ «Барвінок» від 28 квітня 2009 року (а.с. 7). Переліки послуг, також, затверджувалися керівництвом ОСББ «Барвінок» 29 квітня 2009 року та 08 травня 2008 року.(а.с. 8-9). Доводи відповідачів про ненадання ОСББ «Барвінок» послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також, надання їх неналежної якості не підтверджуються відповідними доказами. Відповідачі зі заявами до ОСББ «Барвінок» з питань неналежного виконання обов'язків по утриманню будинку та прибудинкової території, не зверталися. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідки, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належних доказів щодо обставин, на які відповідачі посилаються як на підставу своїх заперечень, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надали. Щодо застосування строку позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частини 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, останній платіж було здійснено у лютому 2011 року, що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності. Пояснення відповідача щодо не здійснення такого платежу, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки лише відсутність у відповідача платіжного документа, не може свідчити про не здійснення такого платежу. Представником позивача надано суду розрахунок заборгованості по особовому рахунку та акт про відмову від підписання звірки розрахунків [PERSON].(а.с.46-48), які у сукупності з іншими матеріалами по справі, суд вважає належним доказом наявності заборгованості та розрахунків здійснених відповідачем. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку положень статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі, як споживачі послуг по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, внаслідок односторонньої відмови від договірних зобов'язань припинили їх виконання. Такі дії відповідачів є протиправними, у зв'язку з чим за правилами статті 611 ЦК України стосовно них настають правові наслідки у вигляді відшкодування на користь позивача заборгованості у розмірі 4210 грн. 15 коп. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved