overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивачка вказала, що з 31 жовтня 2017 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №285. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з серпня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.01.1988 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя і різні погляди на вирішення будь-яких сімейних проблем. Все це призвело до виникнення напруженої психологічної обстановки у сім`ї, до постійних конфліктів і сварок. У зв`язку з цим вони втратили любов та повагу один до одного та все це призвело до неможливості подальшого сумісного проживання та ведення сумісного господарства. Шлюбно-сімейні правовідносини припинено між ними з 27 жовтня 2013 р. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.01.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Відділом ЗАГС Ізмаїльського райвиконкому (с. Першотравневе) (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Шлюбно-сімейні стосунки сторін припинено з 27.10.2013 року. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Спору щодо розподілу майна подружжя немає. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.08.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу між ними, як подружжям, стали виникати складнощі у спілкуванні, непорозуміння та різні бачення сім`ї та сімейних стосунків, що призводить до конфліктів, тобто шлюб існує формально. Наміри зберегти сім`ю були, але до позитивних наслідків це не призвело, таке існування сім`ї негативно відображається на психологічному стані дитини. Після розірвання шлюбу дитина залишається разом з нею, спору щодо розподілу майна сумісно нажитого немає, на примирення не згодна. Позивач надала заяву у якій зазначила, що з 16.09.2019 року у шлюбних відносинах з відповідачем не перебуває, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 390 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 1499 (а.с.7). Шлюбно-сімейні стосунки сторін припинено 16.09.2019 року. Сторони сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Поновляти шлюбно-сімейні відносини позивач наміру немає. Примирення між сторонами неможливе. Спору про місце мешкання дитини між сторонами немає. Дитина залишаються мешкати разом з матір`ю. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дитини, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову зазначила, що сімейне життя не склалось, сторони проживають окремо близько 1 року, спільне господарство не ведуть, взаємними правами та обов`язками подружжя не пов`язані, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на сімейне життя, втрата почуття любові, поваги та взаємодопомоги, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї. Шлюб існує формально. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, позивач надала до суду заяву в яких просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, з підстав зазначених у позові. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони у справі зареєстрували шлюб 06 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Київ, актовий запис за № 384. Від шлюбу мають одну дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4,9). Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року сторонам був наданий строк на примирення терміном на два місяці . За заявою позивача строк на примирення скорочений та 24 грудня 2019 року відновлено провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач прізвище при укладенні шлюбу не змінювала Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову зазначила, що сімейне життя не склалось, сторони проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї. Шлюб існує формально. Спору щодо виховання дитини та місця її проживання немає. Спір про майно відсутній. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали до суду заяви в яких просили справу розглянути в підготовчому судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає можливим у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони у справі зареєстрували шлюб 25 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області , актовий запис за № 36. Від шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою реєстрації матері (а.с. 10-12). Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтями 141, 142 ЦПК України і відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 384,20 грн. за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу, та повертає позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поднні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Улистопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову зазначила, що сімейне життя не склалось, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та вирішення важливих питань сім`ї та побуту, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї. Шлюб існує формально. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, надали до суду заяви в яких просили справу розглянути в підготовчому судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає можливим у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони у справі зареєстрували шлюб 03 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 01( ас.9). Від шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (ас. 10). Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтями 141, 142 ЦПК України і відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 384,20 грн. за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу, та повертає позивачу з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поднні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який був зареєстрований 28.11.1984 року. В заяві посилається на те, що спільне проживання припинено з 13.02.2001 року. Вважає подальше збереження шлюбу недоцільним, і таким, що суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати.. Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 28.11.1984 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач відзиву на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 1 жовтня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін дітей немає. Життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинені. Підставою для розірвання шлюбу є втрата поваги, любові та взаєморозуміння, а тому збереження сім`ї неможливе. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач, який повідомлявся про місце та час розгляду справи та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 вересня 1997 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є діти, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами розпочало погіршуватись, що призвело до припинення шлюбних відносин. [PERSON] зазначає про відсутність з відповідачем взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Це зруйнувало сім`ю. Збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін та дітей. На примиренні не згодна. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім`я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн, що підлягають стягненню з відповідача на її користь у розмірі 384,20 грн, а інша частина підлягає поверненню у зв`язку із визнанням відповідачем позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved