Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У листопаді 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна. Зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира приватизована в рівних частках кожному по 1/2, [PERSON] та [PERSON] . У квітні 2014 року помер [PERSON] . Позивач звернулась до державного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Юхти Лідії Миколаївни й 25.11.2019 року отримала відповідь про те, що на квартиру накладено арешт і позивачу потрібно звернутись до Броварського ВДВС про зняття арешту з квартири. 11 грудня 2018 року позивач звернулась до Броварського ВДВС про зняття арешту з квартири, у липні 2020 року отримала відповідь, в якій вказано, що у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень, дане виконавче провадження було знищено за строком зберігання, рекомендовано звернутись до суду. З огляду на викладені обставини, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з майна, власником якого вона є. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій слухання справи простила здійснювати без її участі. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву не подано, причини неявки невідомі. Обставини справи, що встановлені судом Матеріалами справи встановлено, позивач [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (прізвище позивача після укладення шлюбу змінено на [PERSON] ). Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON] . Із свідоцтва про право власності на житло, виданого Радгосп-комбінатом «Калитянський» від 13 травня 1996 року, згідно розпорядження № 137 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 5) [INFO] [PERSON] помер. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серії АА № 891158 від 16 лютого 2004 року Броварського районного управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить (а.с. 11). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 25 листопада 2019 року, вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження майна, а саме арешт нерухомого майна, зареєстрований 20 вересня 2004 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, на підставі постанови серії АА № 891158 Державної виконавчої служби Броварського району від 16 лютого 2004 року, за реєстраційним номером обтяження - 1314774 (а.с. 4). Зі змісту листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 58656 від 10.07.2020 р. вбачається, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що надати детальну інформацію щодо зняття арешту з майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не виявляється можливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень. Дане виконавче провадження знищено за строком його зберігання, тому [PERSON] має можливість звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту (а.с. 10). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, із вищевикладеного встановлено, що [PERSON] , відносно якого накладено арешт на майно, ніколи не був власником чи співвласником квартири [ADDRESS] . З огляду на те, що наявність арешту перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права, та враховуючи відсутність судових справ та виконавчих проваджень стосовно [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved