Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] міської ради, треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради, Управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради «про визнання права власності на нерухоме майно», уточнив який, просили: - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок та господарські будівлі № 14 по вулиці Леонтовича в м. Дніпродзержинську, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0588 га кадастровий № 1210400000:02:012:0298 та складається з: житлового будинку Ж-2, загальною площею 109,1 кв. м, житловою площею 86,9 кв. м; літньої кухні Б-1, загальною площею 51,3 кв. м; сараю В-1, загальною площею 8,8 кв. м; гаражу Д-1, загальною площею 28,1 кв. м; вбиральні Є-1, загальною площею 2,6 кв. м; огорожі № 1; огорожі № 2; воріт з хвірткою № 3; водопроводу № 4; ганку № 5; ганку № 6; твердого покриття І, з подальшою реєстрацією права власності в органах державної реєстрації. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог представник позивачки [PERSON] [PERSON] зазначила, що [PERSON] є власником жилого будинку № 14 по вулиці Леонтовича в м. Дніпродзержинську на підставі договору дарування від 24.11.1993 року. 31.12.1997 року рішенням Дніпродзержинської міської ради № 390 «Про надання земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» було вирішено передати [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На зазначеній земельній ділянці у 1997 році [PERSON] за власні кошти самочинно збудувала будинок, загальною площею 109,1 кв.м. 30.10.2013 року рішенням Дніпродзержинської міської ради, [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 1210400000:02:012:0298. 28.11.2013 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1210400000:02:012:0298 та зареєстроване Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. При звернені [PERSON] в державне підприємство «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» з метою отримання технічного паспорта, а згодом при отриманні технічного паспорта на житловий будинок № 14 по вул. Леонтовича в м. Камянське, позивачка дізналась, що у складі її нерухомого майна наявні обєкти самочинного будівництва. 18.01.2017 року [PERSON] звернулась до Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради зі зверненням стосовно надання розяснень щодо введення в експлуатацію самовільно збудованого житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Леонтовича, 14 в м. Камянське. У звязку з тим, що ввід в експлуатацію обєкту, збудованого у 1997 році можливий на лише на підставі декларації, визначеної у додатку № 5 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, щодо самочинно збудованого обєкту, на яке визнано право власності за рішенням суду, позивачка вимушена звернутись із вказаним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якої просить провести розгляд справи за її відсутності та відсутності [PERSON], на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради в судове засідання подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 24.11.1993 року стала власником жилого будинку № 14 по вулиці Леонтовича в м. Дніпродзержинську на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3/4603 (а. с. 21 22). Згідно договору дарування, [PERSON] прийняла в дар жилий будинок № 14 по вулиці Леонтовича в м. Дніпродзержинську, який знаходиться на земельній ділянці площею 595 кв.м. і складається з: шлакобетонного жилого дома А-І жилою площею 23,1 кв.м., шлакоблок. Гаража Д-І, дощатої вбиральні Г-І, заборів № 2, 3, 5, водопровідного колодязя № 4. 31.12.1997 року рішенням Дніпродзержинської міської ради № 390 «Про надання земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» було вирішено передати [PERSON] безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а. с. 23). На зазначеній земельній ділянці у 1997 році [PERSON] за власні кошти самочинно збудувала будинок, загальною площею 109,1 кв.м. 30.10.2013 року рішенням Дніпродзержинської міської ради № 917-42/VІ «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність та на умовах оренди», [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 1210400000:02:012:0298 (а. с. 24). 28.11.2013 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0588 га по вул. Леонтовича, 14 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 1210400000:02:012:0298 та зареєстроване Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а. с. 25). У технічному паспорті від 24.01.2017 року, виданому державним підприємством «Проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 14 по вул. Леонтовича в м. Камянське зазначено, що існують у складі нерухомого майна існують самочинно збудовані або переобладнані обєкти (а. с. 6 8). Згідно технічного висновку ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект», вважаються можливим у конструктивному відношенні подальша безпечна експлуатація житлового будинку (літ. Ж-2), літньої кухні (літ. Б-1) з підвалом, входу до підвалу (літ. б-1) з навісом (літ. б?-1), сараю (літ. В-1), гаражу (літ. Д-1), вбиральні (літ. Є-1), які розташовані на ділянці № 14 по вул. Леонтовича в м. Камянське, Дніпропетровської області (а. с. 9 18). На момент 2017 року діє Цивільний кодекс України від 16.01.2003 року, в якому, відповідно до ч. 2 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачене прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Так, спірний обєкт нерухомого майна побудований у 1997 році, але введенню в експлуатації в 2017 року він підлягає на підставі чинного на даний момент законодавства. 18.01.2017 року [PERSON] звернулась до Управління державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради зі зверненням стосовно надання розяснень щодо введення в експлуатацію самовільно збудованого житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Леонтовича, 14 в м. Камянське. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю [PERSON] міської ради 20.01.2017 року [PERSON] була надана відповідь на її звернення (а. с. 31), в якій зазначено, що відповідно до пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31.12.2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05.08.1992 року до 12.03.2011 року; збудовані до 12.03.2011 року: громадські будинки І і ІІ категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, замовник (його уповноважена особа) заповнює або подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларованих процедур у будівництві відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірника декларації: щодо обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорту, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо обєктів, які належать до І-ІІІ категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього порядку; щодо самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Інших форм примірників декларації про прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності на даний час не передбачено. У звязку з тим, що житловий будинок збудований у 1997 році, тобто до затвердження Кабміном України Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів від 13.04.2011 року № 461, який встановив прийняття в експлуатацію обєктів на підставі будівельного паспорту, шляхом реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, але на даний час сплинув строк 31.12.2015 року, визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» на спрощений порядок вводу в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, збудованих до 12.03.2011 року, який на даний час не продовжено, тому ввід в експлуатацію обєкту, збудованого у 1997 році на даний час можливий лише на підставі декларації, визначеної у додатку № 5 Порядку, щодо самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Підстави визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване визначені на даний час ст. 376 ЦК України 2003 року. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок та господарські будівлі № 14 по вулиці Леонтовича в м. Камянське Дніпропетровської області підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved