Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком під [ADDRESS] ). В обґрунтування вимог зазначала, що їй, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 березня 1996 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О.О., зареєстрованому в реєстрі №1456, належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] . В належному їй житловому будинку, окрім неї, згідно довідки, виданої 26 жовтня 2018 року за № 411 головою квартального комітету № 27 Фортечного району міста Кропивницького зареєстровані: [PERSON] , 1988 р.н. (її дочка), [PERSON] , 2007 р.н. (онук), [PERSON] , 2010 р.н. (онук), [PERSON] , 1975 р.н. ( колишній зять). Відповідач [PERSON] в належному їй житловому будинку не проживає з листопада 2014 року. Обставини склалися так, що сім`я дочки розпалася і відповідач, з листопада 2014 року перестав проживати за даною адресою. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2015 року з [PERSON] на користь її дочки [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] . Рішенням цього ж суду від 06 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Вказано, що позивачу відомо, що відповідач в листопаді 2014 року виїхав на заробітки до Російської Федерації. З того часу за місцем реєстрації він не з`явився. В зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача в її будинку, вона не має змоги оформити житлову субсидію, що завдає значних матеріальних втрат. Також, вона не зможе у разі бажання, розпоряджатись своїм майном, що обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, призводить до втручання в її особисте життя. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 16 листопада 2018 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.20-21). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.38-39). Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позовну заяву. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що позивач не заперечила. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19 березня 1996 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1456, [PERSON] купила 27/50 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6-7). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 вересня 2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 червня 2015 року та до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Потім в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 січня 2025 року до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] (а.с.8). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05 серпня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №401, розірвано (а.с.9). Згідно довідки № 411 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої квартальним комітетом № вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані і проживають: [PERSON] - власник, [INFO] , [PERSON] - донька, [INFO] , [PERSON] - онук, [INFO] , [PERSON] - онук, [INFO] , [PERSON] - колишній зять, [INFO] зареєстрований за даною адресою, не проживає з листопада 2014 р. (а.с.12). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вказано, що вона знає позивача з березня 1996 року і вони є сусідами. Її дочка [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] Відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з листопада 2014 року і з того часу за вказаною адресою не з`являється /а.с.13/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] вказано, що з квітня 2014 року знає позивача, вони з нею сусіди. Він знає її дочку [PERSON] , яка перебувала в шлюбі з [PERSON] [PERSON] в будинку під [ADDRESS] не проживає з листопада 2014 року. З того часу за вказаною адресою не з`являвся /а.с.14/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка є головою квартального комітету № 27, вказано, що вона знає позивача з 2014 року, знає її дочку та колишнього зятя. Останній з 2014 року за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2014 року /а.с.15/. Судом також встановлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року було надано прокурору відділу Генеральної прокуратури України Писаренку Є.Г., прокурору відділу Генеральної прокуратури України Чорному І.О., іншим прокурорам Генеральної прокуратури України, які входять до складу групи прокурорів, дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] /а.с.53/. Відповідно до протоколу обшуку від 06 червня 2019 року, в ході обшуку будинку речей [PERSON] в ньому не виявлено /а.с.54-58/. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати причини не проживання відповідача за зазначеною адресою неповажними, а відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за даною адресою з підстав, що він більше року там не проживає, однак, будучи зареєстрованим за вказаною адресою створює перешкоди власнику (позивачу) в користуванні даним житлом на власний розсуд, відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved