Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 12 квітня 2003 року виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. В обґрунтування позову зазначав, що з 12 квітня 2003 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у нього з відповідачем не склалося через протилежні, психологічно несумісні характери і погляди на життя, взаємні права та обов'язки подружжя. Через відсутність взаємоповаги і взаєморозуміння між ними досить часто виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї та припинення подружніх відносин. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, тому його необхідно розірвати. На даний час майнового спору між ними немає. За бажанням дитини та згодою дружини їхня дочка [PERSON] залишиться проживати з ним. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримала, дала аналогічні пояснення, просила суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв'язку із неявкою відповідача судом проведено заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 12 квітня 2003 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Їхня малолітня дочка [PERSON] бажає проживати з батьком. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved