Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] , в особі свого представника адвоката Габуєва Г.Ю., звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що наприкінці жовтня 2021 року [PERSON] стало відомо, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. перебуває виконавче провадження № 66432241, яке було відкрито на підставі виконавчого напису №1966, який вчинено 17.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 38 202 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження, 11.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. винесено постанову про стягнення коштів із заробітної плати [PERSON] . У позові вказано, що [PERSON] не укладала кредитних договорів із ТОВ «ФК «Кредит Капітал». [PERSON] укладала кредитний договір про надання споживчого кредиту у 2014 році, та виконала свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, у зв`язку із чим, у разі якщо виконавчий напис вчинено на підставі вказаного кредитного договору, то виконавчий напис вчинено із пропуском строків позовної давності. Також, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не перевірила документи на підставі яких у [PERSON] виникли правовідносини із ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а виконавчий напис не містить відомостей про строк настання виконання зобов`язань, строк платежу за кредитним договором, за який проводиться стягнення, а також відомостей із чого складається заборгованість. Крім того, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, який на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису втратив чинність. Вимоги за якими вчинено виконавчий напис не були безспірними, а [PERSON] не отримувала жодних повідомлень про наявність заборгованості ані від відповідача, ані від приватного нотаріуса. На підставі викладеного, позивач та її представник просили суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1966 від 17.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 38 202 грн. Окрім того, просили стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 24.11.2021 позовну заяву [PERSON] , в особі представника адвоката Габуєва Г.Ю. прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 22.12.2021. Ухвалою судді від 24.11.2021 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66432241, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю., на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 38 202 грн., до розгляду справи по суті. 14.12.2021 на адресу суду надійшов відзив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». В обґрунтування відзиву зазначено, що 08.11.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1478902, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 12\~000 грн. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, [PERSON] повинна була повернути грошові кошти ТзОВ «Авентус Україна» 08.12.2019. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» перед [PERSON] виконало у повному обсязі, надавши їй грошові кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання не виконала, оскільки грошові кошти у строки визначені кредитним договором не повернула, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість, яка, окрім основної суми боргу, складається із відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, та пені, що було визначено умовами договору. Вказані обставини свідчать про те, що вимога ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення з [PERSON] окрім основної суми боргу, відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом, та пені, є правомірною. 30.10.2020 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитними договорами, у томі числі за вказаним кредитним договором, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у зв`язку із чим відповідач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги до позивача. Сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором №1478902 від 08.11.2019 були передані відповідачу від первинного кредитора, та після отримання права вимоги до позивача, відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалось. Кредитний договір №1478902 від 08.11.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено у формі електронного правочину, та відповідно до норм чинного законодавства він є таким, що укладений у письмовій формі. Звертаючись до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, відповідачем було дотримані вимоги щодо подання вказаної заяви та документів, необхідних для вчинення виконавчого напису. Щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, яка заявлена позивачем, то відповідач вважає, що вона є завищеною та не відповідає складності справи. Стороною позивача не надано суду договору про надання правової допомоги, відповідно сторони позбавлені можливості визначити узгоджені вартість робіт та їх обсяг. Сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною із складністю справи, виконаною адвокатом роботою, часом витраченим адвокатом на виконання роботи, та обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки предмет позову не є складним, а стороною позивача не додано документів з яких би можливо було встановити, які дії ним проводились для супроводу та підготовки справи. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Інших заяв по суті справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.11.2019 укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №1478902, на якому міститься підпис директора ТОВ «Авентус Україна», та відмітка про підписання цього договору електронним підписом клієнтом [PERSON] 08.02.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021, відповідно до якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Авентус Україна» є ТОВ «ФК «Кредит-капітал», у тому числі і за кредитним договором №1478902, який укладено 08.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна». У заяві про вчинення виконавчого напису про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1478902 від 08.11.2019 у розмірі 37\~272 грн., за період з 30.10.2020 по 29.12.2020, зазначено, що [PERSON] про необхідність виконання умов кредитного договору №1478902 від 08.11.2019 та можливість вчинення виконавчого напису повідомлялась 29.12.2020, шляхом надсилання їй відповідного листа. До відзиву ТОВ «ФК «Кредит Капітал» долучено претензію №20043632 від 24.12.2020 на ім`я [PERSON] , із вимогою виконати зобов`язання протягом 7 днів, також у претензії зазначено, що у разі не виконання зобов`язання за кредитним договором справу буде передано до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Проте, доказів направлення вказаної претензії на адресу боржника [PERSON] та відповідно її отримання адресатом, суду не надано. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 09.08.2021 виконавче провадження ВП №66432241 з примусового виконання виконавчого напису №1966 від 17.03.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» боргу у сумі 38 202 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 11.08.2021 в рамках виконавчого провадження ВП №66432241 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , яка отримує дохід у ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» у розмірі 20 % з усіх видів доходів, що належить до виплати боржнику після відрахування податків відповідно до чинного законодавства України, відрахування проводити до виплати загальної суми боргу, яка становить 42\~508,20 грн. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона не укладала кредитних договорів із ТОВ «ФК «Кредит Капітал», виконавчий напис вчинено із пропуском строків позовної давності, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не перевірив документи на підставі яких у [PERSON] виникли правовідносини із ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а виконавчий напис не містить відомостей про строк настання виконання зобов`язань, строк платежу за кредитним договором, строк за який проводиться стягнення, а також відомостей із чого складається заборгованість; вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172, який на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису втратив чинність, а вимоги за якими вчинено виконавчий напис не були безспірними, та [PERSON] не отримувала жодних повідомлень про наявність заборгованості ані від відповідача, ані від приватного нотаріуса. За загальним правилом, визначеним ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№ 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 17.03.2021, на підставі кредитного договору №1478902 від 08.11.2019, який, як убачається із копії кредитного договору, укладено між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] у електронній формі, та, як у ньому зазначено, підписано електронним підписом позивача. Вказані обставини свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 17.03.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору №1478902 від 08.11.2019, який укладено у електронній форм, з накладенням електронного підпису. Доказів того, що вказаний кредитний договір був посвідчений нотаріально ані відповідачем, ані приватним нотаріусом суду не надано. Крім того, у позові позивач зазначає, що вона взагалі не укладала будь-яких кредитних договорів, у тому числі із ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є відповідач. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані доводи позивача, відповідачем не спростовані. Із долученого відповідачем до відзиву кредитного договору №1478902 від 08.11.2019, який укладено між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , убачається, що його укладено у електронній формі, особистий підпис [PERSON] на ньому відсутній, натомість міститься відмітка щодо електронного підпису, а відтак твердження позивача, що вона взагалі була необізнана про наявність такого договору підлягають перевірці при вирішенні питання про стягнення з неї заборгованості. Відповідачем долучено до відзиву претензію на ім`я [PERSON] про необхідність виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, однак не долучено доказів направлення [PERSON] вказаної претензії та її отримання позивачем. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві щодо законності виконавчого напису, не спростовують викладених у позові підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зокрема тверджень позивача з приводу того, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який на час вчинення виконавчого напису вже втратив чинність. Враховуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що доводи позивача та надані позивачем докази є належними і допустимими, також достовірними і достатніми для підтвердження його позовних вимог, а відтак суд доходить до висновку, що приватний нотаріус не мав законних підстав на вчинення виконавчого напису, відповідно до норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні відомості про безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також у його розпорядженні не було угоди, укладеної між сторонами, яка би була посвідчена нотаріально. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 17.03.2021, зареєстрований в реєстрі за № 1966 про з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості у розмірі 38 202 грн. таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, які як убачається із змісту позовної заяви складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути ТОВ «ФК «Кредит Капітал» на користь позивача її витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved