Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У листопаді 2019 року заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй первинних документів за період роботи з 1978 року по 1995 рік у виробничій дільниці «Лозоветорф» смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що в листопаді 2019 року із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області їй стало відомо про те, що до її стажу, необхідного для призначення пенсії, неможливо врахувати період її роботи з 1978 року по 1995 рік у виробничій дільниці «Лозоветорф» смт. Лозове, оскільки в трудовій книжці, виданій їй 10 жовтня 1977 року, міститься виправлення її прізвища, а саме, прізвище « [PERSON] » закреслено та зазначено прізвище « [PERSON] ». Оскільки позасудовим шляхом встановити факт належності заявниці вказаної трудової книжки неможливо, вона просила встановити такий юридичний факт у судовому порядку. Згідно з ухвалою судді від 28 листопада 2019 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, наведених у заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення, якими підтверджується факт звернення заявниці до управління Пенсійного фонду України, а також факт відмови у зарахуванні до страхового стажу заявниці, необхідного для призначення пенсії, періоду її роботи у виробничій дільниці «Лозоветорф» смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області з 1978 року по 1995 рік у зв`язку з наявністю виправлення прізвища у належній їй трудовій книжці. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, зокрема, показання свідків, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті, що слідує із положення п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України. Судом встановлено, що заявниця народилася [INFO] в с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області та при народженні їй було присвоєно прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Богдановецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 10 серпня 1977 року. В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 15 березня 1986 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, проте після розірвання шлюбу заявниця залишила собі прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Хмельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із письмових пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, листом вказаного управління від 12 листопада 2019 року заявниці було повідомлено, що до її страхового стажу неможливо зарахувати періоди її роботи з 1978 року по 1995 рік у виробничій дільниці «Лозоветорф» смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області, оскільки в трудовій книжці від 10 жовтня 1977 року виправлено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та запис про зміну прізвища не завірений печаткою підприємства, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом України в пункті 12 Постанови Пленуму №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається із записів у трудовій книжці від 10 жовтня 1977 року, заявниця з 10 жовтня 1977 року по 15 лютого 1978 року працювала у Хмельницькому будівельно-монтажному управлінні «Промбуд», з 25 листопада 1978 року по 13 квітня 1995 року - у виробничій дільниці «Лозоветорф», а згідно з рішенням загальних зборів КСС «Нивка» від 08 серпня 1995 року була прийнята в члени вказаного господарства. З`ясовано також, що на момент видачі вказаної трудової книжки, тобто 10 жовтня 1977 року, вона мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », у зв`язку з чим відомості щодо її прізвища у трудовій книжці були вказані як « [PERSON] ». В подальшому, після реєстрації шлюбу заявниці із [PERSON] її прізвище було змінено на « [PERSON] », у зв`язку з чим було вчинено відповідне виправлення її прізвища у вказаній трудовій книжці. Так, на звороті трудової книжки міститься запис про те, що прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 19 липня 1979 року. Разом із цим, такий запис у трудовій книжці заявниці не завірений печаткою підприємства. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. 29 липня 1993 року Міністерством праці України, міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України видано спільний наказ №58, яким затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція). Розділом 2 Інструкції, зокрема, визначено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що при внесенні до трудової книжки заявниці відомостей про зміну прізвища заявниці у зв`язку з реєстрацією її шлюбу відповідальним працівником підприємства за місцем роботи останньої було порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про те, що у зв`язку із наявністю наведених неточностей у трудовій книжці вона позбавлена можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, а тому встановлення факту належності заявниці трудової книжки безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Крім того, судом з`ясовано, що підприємства, на яких працювала заявниця - Хмельницьке будівельно-монтажне управління «Промбуд», виробнича дільниця «Лозоветорф» та КСС «Нивка», припинили свою діяльність, що підтверджується даними із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявниці про те, що вона позбавлена можливості в позасудовому порядку довести факт належності саме їй вказаного правовстановлюючого документа. Разом із цим, факт роботи заявниці у виробничій дільниці «Лозоветорф» з 1978 року по 1995 рік підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які працювали у вказані роки разом із заявницею на вказаному підприємстві. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги те, що можливість внесення змін чи виправлень до такого правовстановлюючого документа, як трудова книжка, законодавством не передбачена, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності заявниці [PERSON] , [INFO] , первинних документів за період роботи з 1978 року по 1995 рік у виробничій дільниці «Лозоветорф» смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області, зазначених в трудовій книжці від 10 жовтня 1977 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved