Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування квартирою, що є спільною сумісною власністю, та уточнивши свої вимоги прохала визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити в користування [PERSON] разом із сином [PERSON] та батьком [PERSON] житлову кімнату, прощею 17 кв.м та житлову кімнату прощею 12,6 кв.м., яка має вихід на ложу площею 2,6 кв.м.; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 9,2 кв.м., яка має вихід на перехід площею 3,2 кв.м., вбудовану шафу площею 0,5 кв.м.; в сільному користуванні залишити коридор площею 9,4 кв.м., кухню площею 9,4 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на даний час проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві спільної часткової власності їй та її племіннику [PERSON] .. Після розподілу часток спільної сумісної власності у неї виникають з відповідачем суперечки з приводу порядку користування кімнатами та оплаті за комунальні послуги, тому з саме цих підстав змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд позовної заяви без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 22.01.2018 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/8786/17 позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності задоволено. Визначено розмір часток на праві спільної сумісної власності, а саме кожному із співвласників - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , по ј частини квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.09.2018 року зареєстрованого в Реєстрі № 718, [PERSON] успадкувала 1/4 частину вказаної квартири загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м., що належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Відділом приватизації житла м. Полтави від 23.12.1997 року. Згідно з договором дарування від 13.11.2018 року, посвідченого Четвертою Полтавською нотаріальною конторою за Реєстром № 920, [PERSON] подарував [PERSON] - ј частину квартири [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] належить ѕ частини спірної квартири, а відповідачу [PERSON] належить ј частини квартири. Крім цього, у вказаній квартирі зареєстровані проживаючими позивач [PERSON] , її син [PERSON] , її батько [PERSON] та її племінник [PERSON] Спірна квартира розташована на п`ятому поверсі 9-поверхового будинку, загальною площею 67,3 кв.м. Квартира складається з 3-х кімнат житловою площею 38,8 кв.м, у тому числі : кімнати 4 площею 17 кв.м; кімнати 6 площею 9,2 кв.м; кімнати 9 площею 12,6 кв.м.; кухні 3 площею 9,4 кв.м; ванної кімнати 7 площею 2,6 кв.м; вбиральні 1 площею 1 кв.м; коридору 1 площею 9,4 кв.м; вбудованої шафи 5 площею 0,5 кв.м; лоджії (з к=0,5) площею 3 кв.м; лоджії (з к=0,5) площею 2,6 кв.м (а.с.4). Відповідно до ч.1\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (ч.4\~ст.41 Конституції України). Згідно з ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 1, 3\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року\~квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Із змісту зазначених норм діючого законодавства та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає що співвласник квартири має право ставити питання про її поділ в натурі, а у разі, якщо такий поділ є неможливим, звертатися до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири. Установлено, що сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири. Встановлені судом обставини справи дають підстави для задоволення позовних вимог.\~ А відтак проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки спірна квартира складається з 3-х житлових кімнат, суд приходить до висновку, виділити в користування [PERSON] разом із сином [PERSON] та батьком [PERSON] житлову кімнату (4) прощею 17 кв.м та житлову кімнату (9) прощею 12,6 кв.м., яка має вихід на ложу (з к =0,5) площею 2,6 кв.м.; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату (6) площею 9,2 кв.м., яка має вихід на перехід площею 3,2 кв.м., вбудовану шафу (5) площею 0,5 кв.м. У спільному користуванні залишити коридор (1) площею 9,4 кв.м., кухню (3) площею 9,4 кв.м., ванну кімнату (7) площею 2,6 кв.м., вбиральню (1) площею 1 кв.м. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved