Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], який на даний час проживає з матір'ю, якій важко самостійно забезпечувати матеріально дитину, оскільки наданий час не працює, перебуває у декретній відпустці. Відповідач проживає окремо, часто змінює місце роботи, але отримує нерегулярний, мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі, водночас у добровільному порядку коштів не надає. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України та через оголошення у пресі, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її присутності. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] до 25 грудня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає достатніх коштів на утримання дитини, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відомостей про офіційне працевлаштування відповідача сторони не представили, проте останній має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своє неповнолітньої дитини, оскільки ці обставини ним не заперечувалися. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти, інших стягнень по його заробітній платі не проводиться. Вказані обставини підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позов до суду пред'явлений 07 жовтня 2014 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати. При постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно положень ч.3 ст.88 ЦПК України в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від їх сплати. На підставі наведеного, ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved