Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

у позовній заяві, яка надійшла до суду 29 травня 2019 року, позивач [PERSON] вказала, що з 21 серпня 1999 року по 01 березня 1997 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Зараз діти мешкають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Добровільно відповідач не надає дітям матеріальну допомогу. Останній офіційно працює й отримує заробітну плату. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 29 травня 2019 року. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. З 21 серпня 1999 року по 01 березня 1997 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] не надала суду доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 29 травня 2019 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: partial