Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 12 червня 2016 року помер її рідний брат, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом до майна померлого [PERSON] В шестимісячний строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю з [PERSON] Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не вдалося можливим, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]; на гараж №94 в авто гаражному кооперативі в «Амур-3», а також автомобіль « HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], а також грошові вклади, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, вважає, що крім позивача право на спадкування має також [PERSON], який довгий час з 1993 року по день смерті [PERSON] проживала разом з ним в одній квартирі, вели спільне господарства, мали спільний бюджет, здійснювали придбання майна за спільні кошти, приймала участь на утримання майна, проводили за спільні кошти ремонтні роботи. крім того відповідач доглядала за [PERSON], коли той захворів на онкологічне захворювання, брала в борг кошти на його лікування, несла інші витрати, повязані з лікуванням. З урахуванням наведеного, [PERSON] звернулася із зустрічним позовом [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], про встановлення факту проживання однією сімєю, зміна черговості права на спадкування, визнання права власності на майно, в порядку спадкування за законом, в якому просила встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу понад пять років; визнати за [PERSON] право власності на спільне сумісне майно, а саме: на Ѕ частину автомобіля марки « HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 259282, вид. 19.01.2009 ВРЕР №2 ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області; Ѕ частину коштів на депозитному рахунку на імя [PERSON] . який належить спадкодавцю на підставі договорів № SAMDN 25000735293670 від 20.05.2013 р. та № SAMDN 250000735344077 від 20.05.2013р. ; визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після померлого [PERSON] , змінивши черговість спадкування з четвертої черги на другу; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на Ѕ частину гаражу №94 в авто гаражному кооперативі в «Амур-3»; ј частину частини автомобіля марки « HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], ј частину коштів на депозитному рахунку на імя [PERSON] . який належить спадкодавцю на підставі договорів № SAMDN 25000735293670 від 20.05.2013 р. та № SAMDN 250000735344077 від 20.05.2013р. Представник зустрічного відповідача зустрічний позов не визнав, надав відзив на зустрічну позовну заяву. У відзиві зустрічний відповідач зазначив, що [PERSON] сестра померлого , [PERSON] не знає, їй не відомо, чи проживав її брат з іншою жінкою після розірвання шлюбу в 1978 році, з [PERSON] її ніхто не знайомив. Зустрічний відповідача вказала, що в 1998 році [PERSON] приватизував квартиру [ADDRESS]. До 2005 року її брат працював водієм дальнобійником та перебував у довготривалих рейсах. під час перебування у рейсах, [PERSON] пускав до квартири колег-водіїв, які тимчасово в ній проживали. У 1990 році [PERSON] став членом авто гаражного кооперативу « Амур-3» . У [PERSON] та її брата [PERSON] були дуже тісні звязки, будь-які матеріальні витрати брат погоджував з нею. У 1999 року [PERSON] придбав авто «форд Транзит», який потім продав у 2008 році приблизно за 8\~000, о дол. США. У січні 2009 року брат придбав автомобіль [NUMBER] за суму 88\~000, 0 грн. зустрічний відповідач зазначає, що їй відомо, що деякий час [PERSON] отримувала від [PERSON] матеріальну допомогу, у тому числі допомогу по оплаті навчання її сина [PERSON], якого [PERSON] ніколи своїм сином не вважав. У 2005 році у [PERSON] виявили онкологічне захворювання, після проходження курсу лікування йому дали другу робочу групу захворювання. Під час лікування при відвідуванні брата [PERSON] зустрічала [PERSON], проте зустрічний позивач не доглядав за ним, оскільки [PERSON] майже до дня своєї смерті працював. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2016 року помер її рідний брат, [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]; гаражу №94 в авто гаражному кооперативі в «Амур-3», автомобіля « HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], а також грошових вкладів. Як убачається з матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON], позивач є спадкоємцем другої черги за законом до майна померлого [PERSON] Як установлено в судовому засіданні [PERSON], який помер 12.06.2016 року з 1993 року по день своєї смерті проживав однією сімєю з [PERSON]. Вказана обставина підтверджується показами свідків: [PERSON], який доводиться рідним племінником померлого. Свідок суду пояснив, що часто приїздив до свого рідного дядька, [PERSON], який сам проживав в [INFO]. Його рідний дядько офіційно не одружувався, проте свідок бачив, як він декілька разів приїздив в село разом з [PERSON] Також свідок бачив [PERSON] в лікарні, яка провідувала [PERSON] Свідок також зазначив, що він також відвідував дядька на квартирі по вул.. Котляревського у м. Дніпрі, яка належить [PERSON] , там був також її син [PERSON]. Коли стало [PERSON] погано, відвозили до лікарні з вул.. Котляревського у м. Дніпрі. Йому відомо, що автомобіль HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в був придбаний дядьком США після продажу старого автомобіля. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з братом у неї були тісні з»язви, вона часто приїздила до нього, про жінку, з якою проживав її брат вона не знає. Навіть після онкологічного захворювання її брат працював, доглядав за собою самостійно, працював до дня своєї смерті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що вони проживали однією сім»єю [ADDRESS], він його називав своїм батьком, з повагою ставилися один до одного, [PERSON] сплачував за його навчання. Після онкозахворюванння та під час перебування у лікарні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по черзі доглядали за ним, чергували у лікарні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживала разом з [PERSON] з 1986 року по день його смерті 12.06.2016 року. Вони разом придбали гараж в гаражному кооперативі «Амур-3», автомобіль« HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в. та грошові вклади в ПАТ КБ «ПриватБанк». Свідок зазначила, що після того, як [PERSON] захворів на онкологічне захворювання, вона доглядала за ним, купувала ліки, опікувалася здоров»ям . Крім неї, в лікарню інколи навідувалися родичі померлого, постійний догляд забезпечувала самостійно. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім»ї , є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмові формі. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України у постанові №11 від 21 грудня 2007 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначено норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Суд вважає доведеним факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] з 1986 року по день його смерті 12.06.2016 року, тобто більше п»яти років за адресою: [ADDRESS], а тому визнає спільною сумісною власністю подружжя автомобіль[NUMBER] . Суд вважає, що не можна вважати спільною сумісною власністю грошові вклади, оскільки факт вкладення спільних коштів в ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] суду не надала. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обовязкову частку у спадщині. Згідно з ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка мала право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Отже, підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку : \~ 1)здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.\~ У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування (постанова ВС від 18.07.2018 у справі\~№ 713/1528/16-ц). Оскільки [PERSON] хворів на онкологічне захворювання та [PERSON] за ним доглядала, приймала участь у матеріальних витратах, забезпечувала необхідними продуктами харчуванням, суд вважає, що слід змінити черговість на спадкування [PERSON] з четвертої черги на другу за законом після померлого [PERSON] та за [PERSON] слід визнати право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]; Ѕ частину гаражу №94 в авто гаражному кооперативі в «Амур-3», а також на ј частину автомобіля « HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], та на Ѕ частину грошових вкладів, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. За [PERSON] слід визнати [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS]; Ѕ частину гаражу №94 в авто гаражному кооперативі в «Амур-3», а також на ј частину автомобіля «HYUNDAI ACCENT», 2008 р.в., NLHCM41AR9Z143025, д.н. [NUMBER], та Ѕ частину грошових вкладів, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON].

Outcome: partial