Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/6136/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], належну відповідачу [PERSON] та яка була передана в іпотеку позивачу, у рахунок забезпечення виконання грошових зобов'язань. Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що відповідач зобов'язання за договором позики не виконує, загальна сума заборгованості перед позивачем становить 1 413 815,00 грн. . Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Разом з тим, із матеріалів справи убачається, що у забезпечення виконання основного зобов'язання - заборгованості за договором позики, між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір іпотеки від 26.04.2013 року. Підстав вважати, що [PERSON] має намір вчиняти будь-які дії у порушення положень Договору іпотеки, а також дій, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, у суду немає. Також заявником не надано жодних підтверджень існування таких ризиків. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що основне зобов'язання уже забезпечене шляхом укладення між сторонами Договору іпотеки, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду.. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed