Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом, з подальшим уточненням позовних вимог, посилаючись на те, що 02.04.2007 року померла дружина його рідного брата [PERSON] - [PERSON], 16.01.2008 року померла [PERSON], мати померлої [PERSON], а 14.03.2008 помер і брат [PERSON]. Після померлої дружини брата залишилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 4,47 га та після померлої [PERSON] також залишилася спадщина земельна ділянка площею 4,33 га. Остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь його брата [PERSON] Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON], був її спадкоємцем, який фактично вступив у спадщину, але не встиг оформити, так як помер. Таким чином, позивач стверджує, що спадщина, яка складається з двох земельних ділянок належить йому, як спадкоємцю другої черги. Своєчасно оформити спадщину він не міг, оскільки у покійного брата залишився син [PERSON], [INFO], який в 1990 році вибув в РФ (м.Кіров) і являється спадкоємцем першої черги, і він не міг знати отримав той спадщину чи ні. Оскільки [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батька, а тому він, позивач, має право на спадкування за другою чергою, про що він дізнався при звернення до нотаріуса в кінці 2016 року при оформленні іншої спадщини. Натомість нотаріус відмовила йому у відкритті спадкової справи в звязку з пропуском строку. Щодо спадщини [PERSON] позивач зазначає, що оскільки його брат [PERSON], проживав з нею однією сімєю більше пяти років, а тому є спадкоємцем на її земельну ділянку. У звязку з викладеним заявник просить встановити факт проживання однією сімєю понад пять років його рідного брата [PERSON] із [PERSON] при житті в с. Кустолово-Суходілка Машівського району та визначити йому, [PERSON], додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 14 березня 2008 року брата [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримує з підстав, викладених у його змісті та просить його задоволити. Представник відповідача позов визнала. Третя особи в судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, з будь-яким рішення суду згодна. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 02.04.2007 року померла [PERSON], 16.01.2008 року померла [PERSON], а 14.03.2008 помер [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про смерть серії 1-КЕ № 068571 від 03 квітня 2007 року, серії 1-КЕ № 090057 від 18 січня 2008 року та рішенням Машівського районного суду від 06.03.2017р. (а.с.11,12, 53-54). Позивач по справі являється рідним братом померлого [PERSON], що стверджується посвідками про їх народження серії УБ № 170749 та № 0006696 (а.с.9.10). Як убачається з копії свідоцтва про одруження серії VІІІ УР № 522853 від 25 листопада 1967 року, [PERSON], яка померла 02.04.2007 року була дружиною [PERSON] (а.с.16). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 143321 померла [PERSON] була власником земельної ділянки площею 4,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с.13). Померлій 16.01.2008 року [PERSON], матері [PERSON], належала земельна ділянка площею 4,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області, що стверджується державним актом серії ПЛ № 142933 (а.с.14). За постановою державного нотаріуса Машівської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2016 року [PERSON], позивачу по справі, відмовлено у відкритті спадкової справи до майна померлого [PERSON] та померлого [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Постанова мотивована тим, спадкове майно [PERSON], який прийняв спадщину після своєї дружини [PERSON], яка померла 02 квітня 2007 року, але не переоформив своїх спадкових прав, помер 14 березня 2008 року. Спадкова справа № 229/2007 до майна померлої [PERSON] заведена по Машівській ДНК. Після смерті [PERSON], спадкова справа не заводилась. Інформацією по спадковій справі [PERSON], громадянина РФ, нотаріальна контора не володіє. [PERSON] завести спадкову справу та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON] та до майна померлого [PERSON] не може, тому що він в установлений законом строк не прийняв спадщину (а.с.15). Згідно довідки виконавчого комітету Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області № 808 від 19.12.2016 [PERSON] народився і проживав в [INFO] з 1968 року до 21.07.1986 року. Виписаний 01 грудня 1987 року в звязку з призовом до лав Радянської армії. В 1989 році прибув в село Кустолово-Суходілка, в 1990 році знятий з реєстрації в звязку з вибуттям до м.Кіров (а.с.8). 24.12.2016 року [PERSON], [INFO], помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ИР № 585076 від 26.12.2016 року (а.с.61). Згідно довідки виконавчого комітету Кустолово-Суходільської сільської ради Машівського району Полтавської області № 147 від 21.02.2017, згідно погосподарської книги № 4 по Кустолово-Суходільській сільській раді за 1996-2000 роки, обєкт погосподарського обліку № 322, за однією адресою в с. Кустолово-Суходілка були зареєстровані та проживали сімєю: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.36). В той час з довідки цієї ради № 105 від 03.02.2016р. вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [INFO] до 28.12.2007р спільно з зятем [PERSON] і померла 16.01.2008р. (а.с. 76). З копії погосподарської книги № 3 за 2006-2010р.р. видно, що [PERSON] вибула 28.12.2007р. в с. Горбанівка Полтавського району (а.с. 110111), але згідно довідки Кустолово-Суходільської сільської ради № 319 від 14.06.2017р. ніколи не вибувала і до дня смерті проживала без реєстрації з [PERSON] (а.с. 114). В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що насправді з 21.12.2007р. по день смерті 16.01.2008р. [PERSON] перебувала в Кошманівській лікарні про що надала довідку (а.с. 115), а зясувати питання яким чином і чому протягом вказаного періоду вона була виписана і підстави не вдалося. В той час вона народилася та все життя проживала у вказаному селі, там же померла та була похована. У відповідності до ст. 256 ч.1 п. 5 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. В ст. 3 СК України зазначається, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно з роз'ясненнями, що викладені у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON] проживав однією сімєю з матірю його покійної дружини [PERSON] з 1996 року, тобто не менше пяти років до часу відкриття спадщини після неї, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про визначення йому додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого 14 березня 2008 року брата [PERSON], суд зазначає наступне. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7 роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначив ВССУ у п. 2 узагальнення «Про судову практику цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р., судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Представником позивача надано свідоцтво про смерть сина покійного брата позивача, який помер у 2016 році в РФ, і з цих причин він ніби не міг подати своєчасно заяву, але суд визнає вказану причину не поважною, оскільки вважає, що позивач міг та повинен був подати заяву протягом 6 місяців після смерті брата, а його посилання про те, що він дізнався про своє право на спадкування в кінці 2016 року є безпідставним та не є поважною причиною, оскільки не відноситься до об'єктивних, непереборних та істотних труднощів для подачі заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, суд також враховує, що з часу смерті брата позивача пройшло більше 9 років, час прийняття спадщини закінчився 14.09.2008р., а тому не може бути поважним такий невиправдано тривалий строк. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed