Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Златобанк» укладені договори банківського вкладу: № 078672 на суму 20 000 доларів США, № 078674 на суму 10 268,97 доларів США, № 080717 на суму 10 059,68 доларів США, відповідно до яких визначено строк повернення сум вкладів, нарахування відсотків за розміщення вкладів. Разом з тим, 13 лютого 2015 року в ПАТ «Златобанк» Національним банком України введено тимчасову адміністрацію, згодом розпочато процедуру ліквідації, у зв'язку з чим Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було повідомлено про виплату вкладникам, в тому числі позивачу, гарантованої суми у розмірі 200 000 грн., видача яких повинна була здійснюватись через відділення ПАТ «Державний ощадний банк України», починаючи з 29 квітня 2015 року. 10 червня 2015 року позивач звернувся із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» про включення його до Загального реєстру вкладників із здійснення відповідного відшкодування коштів та його було включено до вказаного реєстру. Разом з тим, гарантовану суму коштів у розмірі 200 000 грн. позивач не отримав, оскільки працівниками відповідача вказана сума коштів була виплачена іншій особі за довіреністю та з даними паспорту, які не відповідають даним паспорту позивача. Оскільки відповідач у добровільному порядку кошти не видає позивачу, то позивач звернувся з цим позовом до суду та просив стягнути з відповідача 200 000 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 11 085 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 4 734 грн., пеню на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» у розмірі 56 021 грн. 91 коп. за період з 29 квітня 2015 року по 11 лютого 2016 року. У судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просили стягнути з відповідача 200 000 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 11 085 грн. 92 коп., 3% річних у розмірі 4 734 грн., пеню на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» у розмірі 56 021 грн. 91 коп., упущену вигоду на підставі ст. 22 ЦК України у розмірі 27 520 грн. 55 коп. за період з 29 квітня 2015 року по 11 лютого 2016 року. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення (а.с. 43). Зазначив, що кошти були виплачені працівником банку довіреній особі позивача. За фактами видачі коштів іншій особі банком проводилась службова перевірка. Крім того, відповідач звернувся 13 серпня 2015 року до ГУ МВС України в м. Києві щодо відкриття кримінального провадження за фактом виявлення шахрайських дій. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21 січня 2015 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «Златобанк» укладені договори банківського вкладу: № 078672 на суму 20 000 доларів США, № 078674 на суму 10 268,97 доларів США, № 080717 на суму 10 059,68 доларів США, відповідно до яких визначено строк повернення сум вкладів, нарахування відсотків за розміщення вкладів (а.с. 7-9). Постановою Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року № 105 ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 лютого 2015 року № 30, в ПАТ «Златобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). На сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено інформацію про порядок звернення вкладників ПАТ «Златобанк» щодо виплати гарантованої суми відшкодування через відділення відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», виплата яких розпочиналась з 29 квітня 2015 року. 10 червня 2015 року позивач звернувся із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» про включення його до Загального реєстру вкладників із здійснення відповідного відшкодування коштів та його було включено до вказаного реєстру. З'явившись до відділення банку-відповідач позивач кошти не отримав, оскільки кошти у розмірі 200 000 грн. відділенням ПАТ «Державний ощадний банк України» були видані іншій особі - [PERSON] на підставі довіреності, виданої [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що паспортні дані позивача, які зазначені в договорах вкладу ([NUMBER]) (а.с. 8-11) не співпадають з паспортними даними особи, від імені якої видавалась довіреність на отримання коштів від [PERSON] [PERSON], а саме паспорту [NUMBER] (а.с. 44-45). Крім того, з Витягу з реєстру вкладників АТ «Златобанкк» за 2015 рік, що надавався Фондом гарантування вкладів фізичних осіб для здійснення виплати в межах гарантованої суми, паспортні дані позивача [PERSON], якому підлягали виплаті кошти у розмірі 200 000 грн. зазначені дані паспорту [NUMBER]. Проте, працівниками ПАТ «Державний ощадний банк України» кошти були виплачені іншій особі - [PERSON] (а.с. 46) на підставі довіреності, виданої [PERSON] з паспортними даними [NUMBER], які не відповідають паспортним даним позивача [PERSON] - [NUMBER] Крім того, судом встановлено, що перед виплатою коштів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивач загубив свій паспорт, у зв'язку з чим звертався з відповідною заявою до правоохоронних органів. Відповідачем з приводу виплати коштів [PERSON] проведено службову перевірку та 13 серпня 2015 року відповідач звернувся до ГУ МВС України в м. Києві щодо відкриття кримінального провадження за фактом виявлення шахрайських дій Відповідно до розділу VI Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1548/21860 (в редакції, що діяла на час виплати гарантованої суми) перевірка даних вкладника або іншої особи, яка звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, здійснюється відповідальними особами Фонду та банку-агента. Вкладник або його представник, який звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред'являє відповідальному працівнику банку-агента свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу (далі - паспортний документ). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Відшкодування на підставі довіреності здійснюється за умови надання представником паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та довіреності (нотаріально засвідченої копії довіреності). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Результат перевірки даних особи, яка звернулася за отриманням відшкодування до Фонду (банку-агента), встановлюється після перевірки кожного окремого елемента інформації про особу. Такими елементами є: - прізвище, ім'я, по батькові; - реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); - серія та номер паспортного документа (за наявності); - дата видачі паспортного документа; - найменування або код органу, яким виданий паспортний документ. Відповідно до розділу VI зазначеного Положення залежно від поєднання результатів перевірок кожного окремого елемента остаточний результат ідентифікації вважається позитивним або негативним. Результат вважається позитивним у таких випадках: - за умови повної відповідності даних Загального Реєстру/частини Загального Реєстру/Реєстру переказів/Переліку та документів, наданих заявником; - у разі підтвердження факту зміни прізвища, імені, по батькові та даних паспортного документа вкладника відповідними документами, виданими уповноваженими органами державної влади, засвідченими у встановленому законодавством порядку; - якщо у Загальному реєстрі/частині Загального Реєстру/Реєстрі переказів/Переліку значення поля «Реєстраційний номер платника податків» становить «0000000000», а вкладник надає документ з інформацією про реєстраційний номер облікової картки платника податків. Відповідно до затвердженої форми Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є Додатком 11 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, у загальному реєстрі має бути зазначено, окрім паспортних даних та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, місце проживання або місце перебування вкладника, ідентифікатор вкладника в програмному комплексі Фонд. Разом з тим, працівниками відповідача не належним чином проведено перевірку паспортних даних [PERSON], оскільки четверта цифра паспортних даних [PERSON], якому підлягала виплата гарантована сума - не співпадає з четвертою цифрою паспортних даних [PERSON], який уповноважив [PERSON] на отримання коштів. Оскільки виплата коштів відповідачем була здійснена іншій особі, то ПАТ «Державний ощадний банк України» несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. Відтак, позовні вимоги про стягнення 200 000 грн. з відповідача підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Вказані правовідносини між сторонами виникли на підставі ст. 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо виплати 200 000 грн. гарантованої суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплата коштів вкладникам мала здійснитись до 31 серпня 2015 року. Отже, відповідач міг у добровільному порядку виплатити 200 000 грн. позивачу до вказаної дати. Враховуючи, що сума, яка підлягала виплаті позивачу, не виплачена, то відповідачем здійснено прострочення її виплати з 1 вересня 2015 року. Тому, з цієї дати підлягає нарахування інфляційних втрат та 3% річних по 11 лютого 2016 року (в межах визначених позивачем). Відповідно до листа Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» для визначення індексу інфляції необхідно щомісячні індекси в певний період перемножити між собою. За період з 1 вересня 2015 року по 11 лютого 2016 року пройшло 164 календарні дні. За даними Мінфіну інфляція становила: у вересня 2015 року - 102,3, у жовтні 2015 року - 98,7, листопаді 2015 року - 102, у грудні 2015 року - 100,7, у січні 2016 року - 100,9 у лютому 2016 року 99,6. Індекс інфляції складає 106,02 (102,3 х 102 х 100,7 х 100,9). Оскільки у жовтні 2015 року та у лютому 2016 року інфляції не було, то при розрахунку індексу інфляції вказаний показник не застосовувався. З урахуванням наведеного інфляційні втрати за період з 1 вересня 2015 року по 11 лютого 2016 року становить 200 000 х 106,02 / 100 - 200 00 = 12 400 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача 3% річних у розмірі 2 695 грн. 89 коп., що розраховано таким чином: 200 000 х 3% х 164 прострочений день / 365. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 215 095 грн. 89 коп. (200 000 грн. + 12 400 грн. + 2 695 грн. 89 коп.). Разом з тим, позовні вимоги про відшкодування пені на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» задоволенню не підлягають, оскільки суб'єктами зазначених правовідносин за вказаним Законом є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Позивач до таких суб'єктів не відноситься. Також позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди на підставі ст. 22 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки вони не доведені позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог, тобто у сумі 2 150 грн. 96 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial