Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач обов`язки по вихованню дітей не виконує. [PERSON] з жовтня 2019 року виховується батьком [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні, [PERSON] з 19.02.2020 року перебуває у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», де мати його жодного разу не відвідувала. Відповідач ніде не працює, не прикладає жодних зусиль повернути дитину в родину. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно синів та стягнути аліменти на утримання дітей. Представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник 3-ї особи Сумський міський центр соціальних служб в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник 3-ї особи КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, щовідповідач являється матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5,6), ніде не працює. Дані про батька дитини [PERSON] внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - зі слів матері (а.с.7). Згідно копії довідки про склад сім`ї, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Як зазначає позивач в позовній заяві, до січня 2020 року відповідач разом з малолітніми дітьми проживала в орендованій квартирі, звідки вибула через борги по сплаті орендної плати. Потім оселилась за адресою: [ADDRESS] , де проживала разом з бабусею дітей [PERSON] та дядьком [PERSON] , з яким 19.02.2020 року вчинила сварку, після чого покинула дітей та зникла у невідомому напрямі. Малолітнього [PERSON] забрав батько дитини - [PERSON] , з яким дитина проживає до цього часу. З пояснень [PERSON] , син [PERSON] проживає з ним в м. Суми, мати не спілкується з дитиною, не бере участі у його вихованні. [PERSON] було влаштовано до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». З доданого до позову копії повідомлення КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» від 03.03.2021 року вбачається, що в закладі на вихованні з 19.02.2020 року знаходиться [PERSON] , [INFO] на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] сина не відвідувала, не телефонувала, не цікавилась потребами та станом здоров`я сина. Дитина з інвалідністю по синдрому Нунан . Має кінсько-варусну клишоногість, стан після оперативної корекції. Ектропіон повік, стан після оперативної корекції Гемангіома. Потребує загального догляду, нагляду педіатра/сімейного лікаря за місцем проживання, нагляд окуліста та ортопеда (а.с.20). Згідно довідки-характеристики, [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , за час мешкання за вказаною адресою зарекомендувала себе негативно, порушує громадський порядок, вчиняє сварки в родині, зловживає алкогольними напоями, схильна до вчинення кримінальних правопорушень (а.с.18). Відповідач обов`язки по вихованню дітей належним чином не виконує. Після того, як малолітнього [PERSON] було влаштовано до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, 21..02.2020 року [PERSON] з`явилася до Управління та пояснила, що немає змоги забрати дітей в зв`язку з відсутністю коштів, однак мала намір виїхати до Турецької Республіки на роботу терміном на три місяці, після чого вирішувати питання про повернення своїх дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , 2013 р.н., дитина виховується батьком - [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні, умови проживання задовільні, дитина має окрему кімнату (а.с.8). [PERSON] пояснив, що його син спочатку проживав з матір`ю на орендованій квартирі, а потім йому почали повідомляти із закладу освіти, що його син почав систематично пропускати заняття без поважних причин та те, що мати дитини не приділяє належної уваги [PERSON] , після чого він запропонував [PERSON] забрати сина до себе на постійне проживання, проти чого остання не заперечувала і починаючи з жовтня 2019 [PERSON] почав проживати разом з ним. На даний час мати не бачила сина більше року та не виявляє бажання зустрічатися з дитиною, брати участь у його вихованні. Сама дитина пояснила, що не може згадати коли останній раз бачив матір, під час декількох телефонних дзвінків, розмови з матір`ю були короткими, у нього вона цікавилася лише як його справи, зустрітися не пропонувала, жодних подарунків на свята від матері не отримував, батько не перешкоджає підтримувати стосунки з матір`ю, а сам [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися з матір`ю. На теперішній час, згідно пояснень [PERSON] , у неї змінились обставини, за кордон вона так і не виїхала, однак планує змінити свій спосіб життя, обіцяла створити належні умови для проживання дітей та відвідувати [PERSON] в закладі. Зазначені обставини суд вважає встановленими, оскільки вони підтверджуються висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської МР від 11.11.2021 року, у відповідності з яким Управління вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] .. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] безвідповідально ставиться до подальшої долі синів [PERSON] та [PERSON] , не виявляє бажання виховувати дітей, не піклуються про стан їх здоров`я та розвиток, не надає їм матеріальної допомоги, суд вважає, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків і таким відношенням порушує права та інтереси малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дітей, не проявляє батьківської турботи, не цікавляться здоров`ям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх синів, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved