Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

У листопаді 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2009 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Утім відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків щодо утримання дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016, який набрав законної сили 08.07.2017 були внесені зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положенням ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України в новій редакції передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі зазначеного позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2009 року, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2013 року розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08.07.2016, який набрав законної сили 08.07.2017, внесені зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положеннями ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України в новій редакції передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стягнення зміненого розміру аліментів слід починати в загальному порядку - від дня набрання чинності рішенням суду, оскільки нормами Сімейного кодексу України не передбачений інший порядок. Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду, та стягувати на користь позивача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду, до повноліття дитини. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved