Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01.08.2017, стягнути з відповідача суму у розмірі 91138 грн. 37 коп., що складається з 30345 грн. 69 коп. - пені за порушення строків сплати страхового відшкодування, інфляційні витрати - 54984 грн. 68 коп. та 3 % річних від простроченої суми - 5808 грн., посилаючись на порушення відповідачем строків сплати страхового відшкодування з 15.04.2013 до день фактичної виплати 01.06.2016 /а. с. 102-103/. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, до суду було направлено заяву про слухання справи у відсутність як позивача, так і його представника, позов стороною позивача підтримується у повному обсязі /а. с. 119, 120/. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення та просив суд застосувати строк позовної давності, посилаючись на подану раніше відповідну заяву, що міститься у матеріалах справи /а. с. 48-49/. Суд, заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2015, яке набрало законної сили 25.05.2016, присуджено стягнути з ТзДВ «Експрес Страхування» на користь позивача страхову виплату в розмірі 61828 грн. 18 коп. та судовий збір, сплачений при поданні позову в сумі 1218 грн. /а. с. 6-12/. Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження і відповідач 01.06.2016 перерахував на рахунок ВДВС для сплати позивачеві суму страхового відшкодування за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2015 на суму у розмірі 61828 грн., що не оспорюється сторонами. За приписами частини 1, 3 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з пунктом 8.5.5 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави (Частина «Б» договору - загальні умови страхування) № 202.12.2132676 від 16.08.2012, протягом п'ятнадцяти робочих днів, з дня, коли йому було надано останній зі всіх необхідних документів, які передбачено розділом 11 частини «Б» договору, скласти страховий акт та прийняти рішення про виплату або про відмову у виплаті страхового відшкодування /а. с. 15-20/. У відповідності до пункту 8.5.8 укладеного сторонами договору добровільного страхування, страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 20 робочих днів з дати підписання страхового акту. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику / вигодонабувачу пені у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення прострочення, за кожен день прострочення. Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 25.05.2016 (справа 235/8699/15-ц, номер провадження 22-ц/775/786/2016), 18.03.2013, у передбачений п. 11 договору страхування строк, позивач надав відповідачу всі необхідні документи, перелік яких міститься в вищезазначеному пункті договору для здійснення страхового відшкодування. Строк для прийняття рішення щодо виплати про відшкодування або відмови від відшкодуванні шкоди встановлений п. 8.5.5. договору страхування і складає 15 днів. 26.04.2013, ТДВ «Експрес страхування» звернувся до позивача з листом, про надання документів, що підтверджують факт придбання автосигналазації, гарантійного талону до автосигналізації та акту виконаних робіт № 1519 від 03.12.2012, фіскальних чеків, щодо сплати послуг ФОП [PERSON] по встановленню автосигналізації. Витягом з кримінального провадження № 12013050860000834 підтверджено, що дійсно [PERSON] звернувся до правоохоронних органів за фактом викрадення автомобіля «Деу-Сенс», реєстраційний номер [NUMBER]. Довідкою слідчого СО Будьонівського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, підтверджено, що два ключа від автомобіля перебувають в СВ Будьонівського РВ ДМУ. Згідно акту здачі-прийомки виконаних робіт № 1519 від 03.12.2012, на автомобіль «ДЕО СЕНС», реєстраційний номер [NUMBER], встановлено автосигналазацію CONVOY XS -7V.2 /а. с. 7/. Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2015 встановлено, що за додатковою вимогою від 26.04.2013 ТДВ «Експрес страхування» додатково до визначених документів, передбачених п. 11 договору страхування позивачем, було надано брелок від сигналізації, технічний паспорт на автомобіль та довідка з органів МВС України, згідно якої два екземпляра ключів від автомобіля ДЕУ Сенс (ЗАЗ модель ТР 698К ЗНГ), державний номер [NUMBER], знаходяться в органах МВС України та акт приймання передачі виконаних робіт з встановлення автомобільної сигналізації від 03.12.2012 /а. с. 85/. Листом від 22.07.2013 ТДВ «Експрес страхування» позивачеві було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав ненадання позивачем доказів того, що автомобіль було обладнано протиугінним засобом, що визнано судом безпідставним /а. с. 7, 85/. Разом з тим, як вбачається, відповідачем було прийнято рішення про відмову у виплаті страхової виплати за результатом розгляду звернення [PERSON], і з цих підстав ТзДВ «Експрес Страхування» не складав страховий акт, протягом двадцяти робочих днів з дати складання якого страховик повинен здійснити виплату страхового відшкодування. Як вбачається з пункту 8.5.8 договору добровільного страхування, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування, саме у разі прийняття ним рішення про виплату страхового відшкодування, що здійснюється шляхом сплати страхувальнику / вигодонабувачу пені у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення прострочення, за кожен день прострочення. Стягнення з відповідача суми страхового відшкодування на користь позивача було здійснено 01.06.2016 на виконання заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2015, яке набрало законної сили 25.05.2016. З врахуванням викладеного, позов [PERSON] не є обґрунтованим і у його задоволенні слід відмовити. Судом враховуються роз'яснення, надані у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» про те, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у справі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Оскільки суд, на підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, прийшов до висновку про необґрунтованість позову, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, заява представника відповідача про застосування строків позовної давності відхиляється.

Outcome: dismissed