Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У лютому 2017 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 3611 гривень 03 копійки та судові витрати у справі. Свої вимоги мотивувало тим, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс № АІ/6106984 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 29 червня 2014 року на просп. Г. Сталінграду в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України. У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції № 99218 від 19 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 4121 гривню 03 копійки. 29 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. 16 березня 2015 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3611 гривень 03 копійки відповідно до платіжного доручення № 674. Відповідач не повідомив ПАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку. У судове засідання представник позивача не з'явилась, направила до суду поштою клопотання (а.с. 39), в якому просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 грудня 2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено поліс № АІ/6106984 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Nissan», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4). 29 червня 2014 року на просп. Г. Сталінграду в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно з постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України (а.с. 13). У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції № 99218 від 19 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 4121 гривню 03 копійки (а.с. 20-21). 29 грудня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 22). 16 березня 2015 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 3611 гривень 03 копійки відповідно до платіжного доручення № 674 (а.с. 24). 03 червня 2015 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до [PERSON] з вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 3611 гривень 03 копійки (а.с. 25). Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього закону. Відповідач не повідомив ПАТ «ПРОСТО-страхування» про настання страхового випадку. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив грошові кошти, він має право звернутися до відповідача з позовом про відшкодування понесених збитків. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 3611 гривень 03 копійки. З огляду на наведене, позовна заява ПАТ «ПРОСТО-страхування» підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved