Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У лютому 2021 [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дитині, який 19.02.2021 зареєстрований судом та відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Бебешко М.М. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Досить довгий час відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у житті дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти, які він не сплачує. У зв`язку зі зміною свого прізвища позивач бажає змінити прізвище сина з « [PERSON] » на « [PERSON] », оскільки хоче мати однакові прізвища. Вважає, що зміна прізвища цілком відповідає інтересам дитини, оскільки батько зовсім не приймає участі в його житті. Однак, відповідач заперечує, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на вказані обставини просить суд змінити прізвище [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповдіно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19 лютого 2021 року, вказана справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 18 березня 2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено підготовче судове засідання 08.04.2021 о 09:00 год. 14 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01 червня 2021 року о 14:00 год. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, розгляд справи, призначений на 01 червня 2021 року, відкладено та призначено на 29 червня 2021 року на 15.00 год. Від позивача 14 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява, в якій остання просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 01 червня 2021 року та 29 червня 2021 року не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення інформації на сайті Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 01 червня 2021 року. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлені, адресовані судом за місцем проживання відповідача, вказаному у позовній заяві, повернулися на адресу суду 27 квітня 2021 року та 30 квітня 2021 року, 14 червня 2021 року, 25 червня 2021 року за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що 16 квітня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис № 429, в якому батьком дитини зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 2019 року. Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква від 04 червня 2021 року за № 15.2-03/1737, позивач [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] , станом на 04 червня 2020 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно копії довідки № 71989 виданої 25 вересня 2020 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 32798 грн. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.148 СК України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд має з`ясувати: виконання своїх обов`язків обома батьками, інші обставини, які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї. Обґрунтовуючи заявлені вимоги про зміну прізвища дитини, позивач стверджує, що зміна прізвища дитини цілком відповідає інтересам дитини, тому що батько зовсім не приймає участі у житті дитини. Майже 2 роки взагалі не бачив сина і не цікавився його життям. Крім того зазначала, що зміна прізвища дитини ніяким чином не впливає на законні інтереси та обов`язки відповідача щодо дитини. Зазначені твердження позивача стороною відповідача не спростовані, як і не надано суду доказів неналежного виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню спільного сина. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені позивачем обґрунтування, які стороною відповідача в ході розгляду справи спростовані не були, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне задоволити в понвому обсязі позовні вимоги та змінити прізвище дитини. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність зміни прізвища дитини, то підлягають внесенню зміни у відповідний актовий запис про народження дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved