Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

у лютому 2017 року ПАТ «КРЕДОБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року у розмірі 44 128,16 грн., та судовий збір у розмірі 1 600 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 29.10.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4838.09.02.2339. Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «КРЕДОБАНК» зобов'язався надати у власність [PERSON] грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а [PERSON] зобов'язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. 31.10.2014 року, відповідно до розділу 2 кредитного договору, грошові кошти були перераховані відповідачу [PERSON] в безготівковій формі, шляхом перерахування на його поточний рахунок сумі 89 327,41 грн., що підтверджується меморіальним ордером №35853019 від 31.10.2014 року та меморіальним ордером №35852695 від 31.10.2014 року. Відповідно до п. 2.1. договору кредиту встановлено термін кредитування до 28.10.2017 року. Згідно п. 4.2.1. кредитного договору сума кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 3 061,00 грн. Починаючи з жовтня 2016 року відповідач [PERSON] припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, що призвело до порушення прав ПАТ «КРЕДОБАНК». В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між [PERSON] та ПАТ «КРЕДОБАНК» було укладено договір поруки №4838.09.02.2339/S -1 від 29.10.2014 року, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань в повному обсязі. 22.04.2016 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка останнім була проігнорована. Станом на 26.01.2017 року загальна сума заборгованість за кредитним договором № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року складає 44 128,16 грн., яка складається з наступного: 39 343,46 грн. - неповернута сума кредиту, 2 549,99 грн. - прострочені відсотки, 2 234,71 грн. - пеня. Просили стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року у розмірі 44 128,16 грн., та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Ухвалою суду від 19.03.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідачі у встановлений строк відзиву на позовну заяву суду не надали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29.10.2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4838.09.02.2339, відповідно до якого банк видає позичальнику кредит в сумі 89 327,41 грн. на строк до 28.10.2017 року (а.с. 4-6). Відповідно до п. 2.4 цього договору кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 4.2, 4.2.1 кредитного договору № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором (п. 2.1., 3.9) та/або додатками до нього; повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 3 061 грн. протягом усього строку кредитування (п. 2.1.) не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 4.10., 4.11. цього договору, банк у випадках, передбачених п. 2.9 цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктами 5.1., 5.2. кредитного договору передбачена відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, відповідно до яких позичальник крім відшкодування збитків, в тому числі й упущеної вигоди, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2. цього договору. На забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року, 29.10.2014 року між [PERSON] та ПАТ «КРЕДОБАНК» було укладено договір поруки № 4838.09.02.2339/S-1 від 29.10.2014 року, відповідно до якого, остання зобов'язалась відповідати перед ПАТ «КРЕДОБАНК» за виконання [PERSON] своїх зобов'язань в повному обсязі за кредитним договором (а.с. 8). Відповідно до п. 2.6. цього договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно меморіальних ордерів №35853019 від 31.10.2014 року та №35852695 від 31.10.2014 року, відповідачу [PERSON] були перераховано кошті на його рахунок [NUMBER] у розмірі 3 427,41 грн. та 85 900 грн. відповідно (а.с. 16, 17). 22.04.2016 року на адресу [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу щодо необхідності погасити заборгованість по кредиту протягом 30 днів дня отримання цього повідомлення. Дане повідомлення-вимогу було отримано відповідачем [PERSON] 27.04.2016 року, що стверджується його підписом в отриманні поштового відправлення №0304003053929, однак дане повідомлення залишено без виконання (а.с. 26, 27). Станом на 26.01.2017 року заборгованість за кредитним договором № 4838.09.02.2339 від 29.10.2014 року становить 44 128,16 грн., в тому числі: неповернута сума кредиту - 39 343,46 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 2 549,99 грн., пеня - 2 234,71 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 18-19). Наданий позивачем розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконує. Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору. Крім того, суд приймає до уваги те, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок позивача в ході розгляду справи з боку сторони відповідачів суду надано не було, а тому суд визнає даний доказ належним та допустимим, а також таким, що підтверджує правильність нарахування суми заборгованості, яка підлягає стягненню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України, різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Наведені вимоги закону, а також надані позивачем докази, зокрема, про розрахунок заборгованості, свідчать про те, що відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, має заборгованість, а тому право позивача за кредитним договором порушене та підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Положеннями статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та законним, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved