Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що він з відповідачкою перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя вони мають двох неповнолітніх дітей-близнюків, сина [PERSON] , [INFO] який проживає з ним, та доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2009 року з нього стягуються аліменти на утримання дітей на користь відповідача в розмірі 1/3 частки його доходу, щомісячно. Однак з вересні 2012 року їх син [PERSON] , почав проживати разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на це, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання двох дітей. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просить суд припинити стягнення аліментів відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2009 року в частині стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON] з дня подачі позову, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки її доходу. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільненні від стягнення аліментів та одночасне їх стягнення на утримання неповнолітньої дитини задоволено. 19 листопада 2018 року до суду звернулась [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення. 30 травня 2019 року ухвалою суду заяву [PERSON] задоволено та заочне рішення від 11 жовтня 2018 року скасовано. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, 03 жовтня 2019 року на адресу суду надійшла заява від 24 вересня 2019 року від [PERSON] , в якій остання просила суд проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи та інші докази, дійшов до наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2009 року, [INFO] народився [PERSON] , про що 10 червня 2009 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 286, батьками дитини вказано: батько - [PERSON] , мати: - [PERSON] . (а.с.8). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2009 року стягнуто з [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненням ними повноліття на користь матері [PERSON] , починаючи з 17.08.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 7). Згідно Акту складеного мешканцями будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2012 року по теперішній час, разом з неповнолітнім сином [PERSON] , вказаний акт завірений підписом майстра дільниці 4/2 ТОВ «Сітісервіс -КР» та начальником дільниці № 4 ТОВ «Сітісервіс - КР». (а.с.9) Відповідно до Довідки № 36 від 25.01.2018 року виданої Криворізькою загальноосвітньою школою № 26 за підписом директора школи В.Данилюк, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 2015 року по теперішній час навчається в Криворізький загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 26 Металургійного району. (а.с.10) Відповідно до Довідки № 319, виданої Комунальним підприємством «ЖЕО-1» м. Білгород-дністровська від 18.04.2019 року, яка надано [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї [PERSON] - донька [PERSON] , 2009 року народження та син [PERSON] , 2009 року народження. (а.с. 107) Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 19 серпня 2009 року № 413 визначено порядок спілкування [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] : щосуботи з 15.00 до 18.00 годин та щонеділі з 10.00 по 18.00 годин у житлі за адресою: [ADDRESS] з урахуванням режимних моментів відповідно до вікових фізіологічних особливостей малолітніх. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2011 року [PERSON] визначено спільний відпочинок з дітьми [PERSON] та [PERSON] тривалістю тиждень під час чергової щорічної відпустки [PERSON] . Відповідно до положень ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховую положення частин 1,5 статті 183 СК України, відповідно до яких частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 192 СК України зміна матеріального або сімейного стану батька можуть бути підставами для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] посилався на ту обставину, що їх спільний син [PERSON] , проживає разом з ним у місті Кривому Розі, а тому позивач вважає, що відповідач повинен на сплачувати аліменти на утримання їх спільного сина. Крім того, посилається на те, що відповідачем [PERSON] не надано належних доказів того, що їх спільний син [PERSON] проживає разом з нею, довідка про зареєстрованих осіб, яка надана відповідачем, свідчить лише про той факт, що неповнолітній дійсно зареєстрований з відповідачем за одною адресою. Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів (зміну способу стягнення) необхідно враховувати в рівній мірі права як дітей від другого шлюбу так і дітей від першого шлюбу, оскільки позивач зобов`язаний забезпечувати належний та достатній рівень матеріального утримання всіх своїх п`яти дітей. Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку держави. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу « Нойлінгур і Шурук», №41615/07, 6 липня 2010 року, і «Х проти Латвії», заява №27853/09, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див. справу «Сахін проти Німеччини», заява №30943, ЄСПЛ 2003 VІІІ). Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби дитини, а також те, що відповідачка є працездатною особою, зобов`язана нести витрати по утриманню неповнолітнього сина, тому суд приходить до висновку про обов`язок відповідачки надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частки її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам як дитини, так і обох батьків. Ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 12 лютого 2018 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial