Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання в квартирі [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 2001 року по день її смерті, обґрунтовуючи таку необхідність метою належного оформлення спадщини у вигляді частки у цій квартирі після неї, оскільки державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Мануйленко А.О. не зважаючи на те, що заявниця проживала і зареєстрована була разом зі спадкодавцем у спадковій квартирі щонайменше з 2001 року, відмовила постановою від 05 листопада 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності рішення суду про підтвердження факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років, проте згадана квартира належала її рідним діду [PERSON] та бабі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної власності, потім після смерті [INFO] баби [PERSON] спадщину після неї фактично прийняла їх дочка (мати заявника) [PERSON] , а після її смерті [INFO] спадщину у вигляді частки у праві власності на квартиру прийняла заявниця як дочка. Інша частка діда [PERSON] залишалась за ним до його смерті - [INFO] , після якої цю спадщину фактично прийняли його друга з 06 листопада 2001 року дружина [PERSON] та заявниця в рівних частках, а після смерті останньої - [INFO] спадщину після неї прийняла заявниця як єдиний член її сім`ї, з яким вона проживала спільно однією сім`єю, дбала про неї, лікувала, опікувалась з 2001 року, тому заявник просила встановити заявлений факт, що має юридичне значення. З відкриттям окремого провадження у цивільній справі за ухвалою суду від 05 лютого 2021 року з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, вжиті заходи до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин згідно з істиною з витребуванням у державного нотаріуса копій спадкових справ після [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року до участі у справі залучено заінтересованою особою [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали в повному обсязі наполягаючи на її задоволенні з наведених у заяві підстав. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала повністю, не заперечуючи проти задоволення заяви, зазначивши про те, що її мати постійно проживала з дідом та [PERSON] і піклувалась про кожного з них до самої їх смерті. Вона хоч і проживала в одній квартирі, проте не займалась піклуванням і веденням господарства в сім`ї, оскільки цим всім займалась її мати. Заінтересована особа державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Мануйленко А.О. в судове засідання не прибула та направивши витребувані спадкові справи в копії, клопотала про розгляд справи у її відсутності. Суд, розглянувши вимоги заяви, вислухавши усні пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі розпорядження, виданого адміністрацією ВО «Південний машинобудівний завод» 28 жовтня 1993 року за № 1320, [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР реєстровій книзі за № 90п за реєстровим 70, на квартиру [ADDRESS] (а.с.22-23), згідно якого за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано по Ѕ частці у праві власності на цю квартиру, про що в КП «ДМБТІ» ДОР наявні відомості станом на 31 грудня 2012 року згідно довідки від 17 вересня 2015 року № 10925 (а.с.58). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що до матеріалів справи долучено свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21 квітня 1948 року (а.с.20). [PERSON] 18 березня 1967 року уклала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище у шлюбі « [PERSON] », актовий запис № 477 про що вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського РУЮ м. Дніпропетровська та 18 березня 1967 року цим же відділом РАГС вчинений актовий запис № 223 про розірвання шлюбу, що підтверджується довідкою відділу РАГС Ленінського РУЮ м. Дніпропетровська від 23 червня 2003 року за вх. 242 (а.с.50). [PERSON] 06 листопада 1970 року уклала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище у шлюбі « [PERSON] », про що Кіровським відділом РАГС м. Дніпропетровська вчинений актовий запис №1274 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що до матеріалів справи долучене свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Будинком щастя Жовтневого РАГС м. Дніпропетровська (а.с.18). [PERSON] 16 червня 1995 року уклала шлюб з [PERSON] та у шлюбі взяла прізвище « [PERSON] », про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська вчинений актовий запис № 461 та 16 червня 1995 року видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19). Відповідно, заявник є онукою [PERSON] і [PERSON] і дочкою [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Спадщину після [PERSON] в силу п.1 ч. 1 ст .549 ЦК УРСР прийняв її чоловік [PERSON] , який проживаючи і будучи зареєстрованим разом зі спадкодавцем у спільній квартирі [ADDRESS] фактично вступив в управління цим майном, тобто Ѕ частки у праві власності на квартиру, належній спадкодавиці. При цьому, доказів того, що дочка спадкодавця [PERSON] , проживаючи окремо від спадкодавця- в квартирі [ADDRESS] з 19 березня 1973 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідно до п.2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР матеріали справи не містять. Наявність свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади на підставі ощадних книжок, видане 23 червня 2003 року державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровською ДНК Ужвою Т.М., зареєстроване в реєстрі за № 3-2665 (а.с.30), не свідчить про подачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини після матері нотаріусу, оскільки згідно положень ст. 564 ЦК УРСР спадкування вкладів в ощадбанку і ощадкасах здійснювалось згідно розпорядження в ощадній книжці за спеціальними вказівками вкладника і згідно статутів відповідних кредитних установ і виданим в установленому порядку правилам, у зв`язку з чим отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді грошових вкладів в ощадбанку не свідчить про подання заяви до нотаріуса про прийняття іншої, окрім грошових вкладів, спадщини за п.2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Після смерті дружини [PERSON] одружився вдруге 06 листопада 2001 року з [PERSON] , яка у шлюбі взяла прізвище « [PERSON] », про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська вчинено актовий запис № 442 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.31). [INFO] помер [PERSON] у віці 89 років, про що Кіровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 18 квітня 2012 року вчинено актовий запис № 232 та видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.32). Після [PERSON] спадщину прийняли його дочка [PERSON] , подавши до П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву 19 вересня 2012 року за № 1040, та дружина [PERSON] , подавши нотаріусу заяву 05 жовтня 2012 року за № 1146, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 407/2012 після [PERSON] (а.с.48, 52). Відповідно, спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] прийнята належним чином дочкою спадкодавця та пережившою дружиною відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України (2004 року) та успадкована як спадкоємцями першої черги в рівних частинах, тобто по Ѕ дочкою [PERSON] і дружиною [PERSON] кожною. [INFO] померла [PERSON] у віці 92 років, про що Кіровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області 07 травня 2016 року вчинено актовий запис та видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.54-зворот). Після [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса 09 вересня 2016 року звернулася [PERSON] (а.с.55). Крім того, судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON] , яка є такою, що прийняла спадщину після батька [PERSON] у вигляді Ѕ частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , а заявник, в свою чергу, звернулася з заявою про прийняття спадщини після неї за правилами ст. ст. 1228, 1269 ЦК України і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, видане державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Ужва Т.М. 23 жовтня 2018 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-904 (а.с.36). Відповідно, заявник є такою, що прийняла в силу ст. 1269 ЦК України спадщину після матері, оскільки за нормами ЦК України (в ред. 2004 року) правила прийняття спадщини, в тому числі і грошових вкладів, однакові, на відміну від ЦК УРСР (в ред. 1963 року). Разом з тим, як встановлено судом на підставі даних довідки КП «ДМБТІ» ДОР, що наявна в нотаріальній справі після [PERSON] за вх. № 60/02-14 від 23 червня 2017 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване по Ѕ частці за [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про те, що після жодного спадкоємця ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) свідоцтво про право власності на цю квартиру в порядку спадкування так і не оформлювалось. Одночасно судом встановлено, що державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Мануйленко А.О. постановою від 05 листопада 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (назва до зміни м. Дніпропетровськ) у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують її родинні відносини з померлою та у зв`язку з відсутністю рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю (а.с.60). Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у ч.1 ст.315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст .315 ЦПК України). За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, за даними зареєстрованих П`ятою дніпровської державної нотаріальної контори 03 листопада 2020 року за вх. № 2009/02-14 та 13 грудня 2020 року за вх.№ 2702/82-14 відповідей Відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 25 серпня 2020 року за вих. № 24/5 -9655 та за вих. № 14/5 -9656, в квартирі [ADDRESS] були зареєстровані: - [PERSON] з 26 червня 1965 року по 15 травня 2012 року (помер [INFO] ); - [PERSON] з 24 вересня 2001 року по [INFO] (померла [INFO] ) та була зареєстрована на день смерті [PERSON] ; - [PERSON] , [INFO] , - з 24 березня 1994 року по день надання відповіді, була зареєстрована як на день смерті [PERSON] , так і на день смерті [PERSON] ; - [PERSON] , [INFO] , - з 08 листопада 1995 року по день надання відповіді, була зареєстрована як на день смерті [PERSON] , так і на день смерті [PERSON] (а.с.58-зворот, 59). Таким чином, станом на день відкриття спадщини після [PERSON] , яка прийняла Ѕ частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , заявник була зареєстрована в цій квартирі разом зі спадкодавцем, починаючи з 24 березня 1994 року та у строк, визначений ст.1270 ЦК України - 09 вересня 2016 року (а.с.) звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . При цьому, будь-яких даних про інше фактичне місце проживання заявника ніж те, яке в установленому законом порядку зареєстроване матеріали справи не містять, як і не містять матеріали спадкової справи. Звідси, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час її смерті більше ніж п`ять років до дня відкриття спадщини для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після [PERSON] на квартиру. З огляду на положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після [PERSON] , інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт [PERSON] не складала, з заявою про прийняття спадщини після неї окрім онуки її чоловіка - [PERSON] ніхто не звертався, а остання проживала з [PERSON] з часу її реєстрації і проживання у цій квартирі після одруження із дідом [PERSON] з 24 вересня 2001 року , в тому числі і на день її смерті - [INFO] , піклувалася про неї за життя, займалася похованням, що знайшло підтвердження поясненнями заявника, заінтересованої особи - [PERSON] , дочки заявниці, довідкою про місце реєстрації спадкодавців і заявника, матеріалами спадкової справи після [PERSON] 407/2012 та [PERSON] № 318/201646-60). Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені дійсні обставини відсутності інших спадкоємців, обставини дійсного фактичного проживання заявника однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після неї і більше ніж п`ять років до дня відкриття спадщини, що повністю узгоджується з письмовими доказами спадкової справи, з метою реалізації спадкових прав заявника за ст.1264 ЦК України, як спадкоємиці четвертої черги, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт проживання заявника однією сім`єю зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в спадковій квартирі з 2001 року, що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозв`язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved