Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру перерахованої суми кошті, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь держави в особі управління соціального захисту Сватівської районної державної адміністрації Луганської області надміру перераховані кошти у сумі 13 495,73 грн. та судовий1 збір. Згідно ухвали суду від 08 листопада 2018 року - позов залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до спрощеного провадження. Поряд з цим, даною ухвалою відстрочено Управлінню соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області сплату судового збору. Згідно ухвали суду від 15 липня 2019 року витребувано докази у справі з Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області. 24 липня 2020 року позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог щодо ціни позову, в якій прохали стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Управління соціального захисту Сватівської районної державної адміністрації Луганської області виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 9057,67 грн. та судового збору. В судовому засіданні представник позивача зменшені та уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання не з`явились відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Кузьмін Є.В., але надали на адресу сулу заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, зменшені, уточнені позовні вимоги у розмірі 9057,67 грн. визнали. При цьому, заперечували проти позовних вимог в частині стягнення з відповідача судового збору, мотивуючи свою позицію тим, що у відповідності до ухвали суду від 11 січня 2019 року, позивач звільнений від сплати судового збору, тому заявлена вимога позивачем не підлягає до задоволення та сума судового збор, заявлена позивачем, не відповідає розрахунковій сумі у відповідності до розміру зменшених позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивача у справі, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ЗУ « Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ, Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, з 23.06.2015 року відповідачу [PERSON] було призначено адресну допомогу, як внутршіньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Грошову допомогу було призначено щомісячно на періоди: з 23.06.2015 року - у розмірі 235,73 грн.; з 01.07.2015 року по 30.09.2015 року у розмірі 884,00 грн.. Відповідно до п.5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, який діяв на момент звернення відповідача до управління, для отримання грошової допомоги подається заява, у якій, крім іншого, зазначається наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі , що перевищує10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Пунктом 6 Порядку, який дія на момент звернення відповідача до управління, грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, якщо будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у сумі, що перевищує 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У відповідності до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 136, Міністерства фінансів України здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. Так, листом від 13.09.2016 року № 13408/0/14-16/5 Міністерство соціальної політики України повідомило про надходження із Міністерства фінансів інформації стосовно проведення верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам. На підставі листа Департаменту соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації від 21.09.2016 року № 12/3597-31, управлінням захищеними каналами зв`язку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних отримані для опрацювання файли - запити. Представником позивача вказувалось про те, що після надходження файлів - запитів щодо проведеної верифікації виплат грошової допомоги проо наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого у регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, депозитного банківського рахунку, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, було виявлено, що відповідач [PERSON] відкрила депозитний рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк» 16.06.2014 року, 13.05.2014 року та 19.10.2015 року, 14.07.2015 року депозити були закриті. Таким чином , відповідач [PERSON] не мала права на допомогу з 20.11.2014 року по 30.10.2015 року, в результаті чого розмір безпідставно отриманої відповідачем з Державного бюджету коштів становить 9057,67 грн., з урахуванням зменшених позовних вимог. Пунктом 11 Порядку визначено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, впливати на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представникам сім`ї на вимогу уповноваженого органу. Так, пунктом 12 Порядку визначено, що у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця. Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майна або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, позов Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області в частині стягнення надміру перерахованої суми коштів у розмірі 9057,67 грн. є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача у справі; у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру т задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги той факт, що у відповідності до ухвали суду від 11 січня 2019 року позивача у справі - Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області звільнено від сплати судового збору у даній справі, тому заявлена вимога стороною позивача про стягнення судового збору є безпідставною та до задоволення не підлягає. У відповідності до положення ст. 141 ЦПК України, якою визначено та врегульовано розподіл судових витрат між сторонами, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у відповідності до розміру та ставок визначений ЗУ «Про судовий збір». Статтею 4 ЗУ «Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, за подання позову майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, з урахуванням ставок судового збору, які діяли на момент подання юридичною особою Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області позову до суду 06 листопада 2018 року, та з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі станом на 01 січня 2018 року, що становив 1762 грн., сума судового збору підлягає стягнення з відповідача [PERSON] у розмірі 1762 грн., оскільки 1,5% ціни позову становить меншу суму 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial