Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року Менське споживче товариство звернулася з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 14 липня 2013 року [PERSON] здійснив проникнення до магазину-кафе [ADDRESS], де здійснив підпал. У результаті даних дій Менському споживчому товариству було заподіяно матеріальну шкоду від підпалу на загальну суму 29 тис. 633 грн. Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2013 року [PERSON] було засуджено за ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч.1 КК України до 6 років позбавлення волі. Представник позивача у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 16 ч. 1, 2 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 22 ч. 1 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 22 ч. 2 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до акту про пожежу від 15 липня 2013 року в [ADDRESS], в приміщенні магазину-кафе [NUMBER] сталася пожежа, причиною якої було встановлено підпал (а. с. 11). Згідно з положеннями ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 даної статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2013 року [PERSON] було засуджено за ст. ст. 185 ч. 3, 263 ч. 1 до 6 років позбавлення волі, цивільні позови залишено без розгляду (а. с. 202-208). Стаття 1177 ч. 1 ЦК України передбачає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1192 ч. 1 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Заявлені вимоги підтверджуються висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.12.2013 року, де вказано, що матеріальна шкода завдана нежитловій будівлі (магазин-кафе [NUMBER]), яка розташована за адресою: [ADDRESS] внаслідок пожежі, яка мала місце 14.07.2013 року становить 29 633 грн. (а. с. 20-27). Під час розгляду справи у зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача було досліджено його показання надані під час досудового слідства в якості підозрюваного (протокол допиту підозрюваного від 30.10.2014 року), де зазначено, що [PERSON] 14.07.2013 року прибув в с. Данилівка Менського району Чернігівської області. Кафе, що розташовано в даному населеному пункті він планував обікрасти та спалити, ще коли їхав додому з м. Київ. Про свої наміри нікому не розповідав, крадіжку ТМЦ і грошей, а також підпал здійснив сам. Згідно з ст. 5 п. 6 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, які є у справі, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved