Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

У листопаді 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, заявивши вимоги до відповідача [PERSON]. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно: земельну ділянку, розташовану - [ADDRESS]; житловий будинок, розміром 9 х 8 метрів за цією ж адресою, який не введено в експлуатацію; 52/100 частини квартири [ADDRESS]; гараж у гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS]. Спадкоємцями майна померлого є син [PERSON] ([INFO]), син [PERSON] ([INFO]), дружина - [PERSON], які прийняли спадщину шляхом звернення з відповідними заявами до державної нотаріальної контори. Свідоцтво про право власності на спадкове майно спадкоємцями не отримано через неможливість досягнення ними згоди щодо визначення часток. Земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] набута у власність спадкодавцем 25.09.1996 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого відповідно до рішення Крюківщинської сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 року №44/11, якій згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 10.03.2016 року, надано кадастровий номер [NUMBER] частини квартири [ADDRESS] була подарована спадкодавцю 07.10.1998 року [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В. зареєстрованого в реєстрі за №8С 2018, право власності на ім'я [PERSON] зареєстровано в Київському міському БТІ в реєстровій книзі під №4339;житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не введено в експлуатацію,цей будинок зводився спадкодавцем за грошові кошти, отримані від реалізації належної йому ж на праві приватної власності квартири [ADDRESS];гараж у ГБК [ADDRESS] був набутий за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] Кожен зі спадкоємців має право на 1/3 частку спадкового майна, яке було приватною власністю спадкодавця, однак відповідач бажає отримати у власність в порядку спадкування ? частину будинку, а гараж в ГБК «Перемога»є спільною сумісною власністю спадкодавця та спадкоємиці [PERSON], які перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1996 року, відповідно кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частку цього гаражу. Виділити окремих три частини жилого будинку для його поділу між трьома спадкоємцями технічно неможливо, а тому, з урахуванням того, що будинок збудований спадкодавцем на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці, однак не прийнятий в експлуатацію з тих підстав, що не виконано роботи щодо внутрішнього обладнання, будівництво може бути завершено позивачами, а 1/3 частина будинку право на спадкування якої має відповідач може бути компенсована 52\\100 частин квартири [ADDRESS] та гаражем у ГБК «Перемога», яке фактично перебуває у володінні та користуванні з моменту відкриття спадщини. Просили: визнати гараж у ГБК [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя - спадкодавця [PERSON] та спадкоємиці - [PERSON]; в порядку поділу спадкового майна після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за спадкоємцями - [PERSON] та [PERSON] ([INFO]) право спільної часткової власності на: земельну ділянку, кадастровий номер [NUMBER], місце розташування - [ADDRESS]; житловий будинок розміром 9 х 8 метрів, який зведений на земельній ділянці за адресою - [ADDRESS];в порядку поділу спадкового майна після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за спадкоємцем [PERSON] ([INFO]) право власності на: 52/100 частини квартири [ADDRESS]; гараж у гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS]. Позивачі просили розглядати справу без їх участі, заявлені позовні вимоги задовольнити із зазначених у позовній заяві підстав, з урахуванням доказів, наявних у матеріалах справи. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що зазначені підстави для позову визнає, не заперечує проти його задоволення. Треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їх відсутність не є перешкодою для вирішення заявленого спору. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: земельна ділянка розташована а адресою - [ADDRESS]; житловий будинок розміром 9х8 метрів за адресою - [ADDRESS] будівництво якого не закінчено; 52/100 частини квартири [ADDRESS] гараж у [ADDRESS]. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 01.01.2004 року відносини щодо спадкування спадщини, яка відкрилася [INFO] року регулюються правилами ЦК УРСР. На час смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до правил ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини є зазначене останнє місце проживання спадкодавця. 13 червня 2003 року син померлого [PERSON] ([INFO]) та дружина померлого [PERSON], від свого імені, а також від імені малолітнього сина [PERSON] ([INFO]) прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР звернувшись до державної нотаріальної контори у Подільському районі м.Києва заявами про прийняття спадщини. Сторони у справі є спадкоємцями першої черги майна померлого [PERSON] за законом відповідно до статей 524 та 529 ЦК УРСР. Стаття 560 ЦК УРСР визначає, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. З матеріалів спадкової справи, відкритої за заявами спадкоємців [PERSON] ([INFO]) та [PERSON], що діяла від свого імені та в інтересах малолітнього сина [PERSON] ([INFO]), встановленою, що свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] не видавалось. При розгляді справи сторонами визнавлось, що свідоцтво про право на спадщину їм не видавалось, оскільки спадкове майно, яким є житловий будинок не закінчено будівництвом, відповідно не введено в експлуатацію, правовстановлюючі документи на частку цього ж майна відсутні, що зумовило складнощі при визначенні часток спадкоємців, через неможливість визначення ідеальних часток. Також вказали, що між ними склався конкретний порядок користування спадковим майном, відповідно до якого позивачі використовують земельну ділянку та утримують будинок, який незакінчений будівництвом, а відповідач використовує гараж та 52/100 частин квартири [ADDRESS]. Судом також встановлено, що спадкоємиця [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.07.1996 року. Спадкове майно, яким є: земельна ділянка розташована за адресою - [ADDRESS] набуте у власність спадкодавцем 25.09.1996 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого відповідно до рішення Крюківщинської сільської Ради народних депутатів від 10.12.1993 року №44/11, якій згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, від 10.03.2016 року, надано кадастровий номер [NUMBER]; 52/100 частини квартири [ADDRESS] подарована спадкодавцю 07.10.1998 року [PERSON] відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В. зареєстрованого в реєстрі за №8С 2018, право власності на яку зареєстровано на ім»я[PERSON]. в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності в реєстровій книзі під №4339; житловий будинок за адресою - [ADDRESS] будівництво якого не закінчено, будувався спадкодавцем за грошові кошти, отримані від реалізації належної йому ж на праві приватної власності квартири [ADDRESS]; гараж у [ADDRESS], набутий за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до правил ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже сторони у справі мають право кожен на 1/3 частку майна належного на праві приватної власності спадкодавцю, а також на 1/3 частку від 1/2 частки майна, що є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до правил ст.22 КпШС України. Наразі, кожен зі спадкоємців має право на спадкування 1/3 частки спадкового майна, яким є: земельна ділянка розташована за адресою - [ADDRESS]; 52/100 частини квартири [ADDRESS]; житловий будинок за адресою - [ADDRESS] який не закінчений будівництвом. Крім того, кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частку гаражу в [ADDRESS]. Відповідно до правил ст. 562 ЦК УРСР, поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному зі спадкоємців за законом або за заповітом. Звертаючись до суду з позовом позивачі пропонували варіанти поділу спадкового майна, а саме - просили визнати за ними право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку та зведений на ній житловий будинок, який не закінчений будівництвом, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; за відповідачем- право власності в порядку спадкування за законом на 52/100 частини квартири [ADDRESS], гараж у [ADDRESS]. Відповідач визнав, що гараж у [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя спадкодавця [PERSON] та спадкоємиці [PERSON] та не заперечував щодо поділу спадкового майна, визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на 52/100 частини квартири [ADDRESS] та гараж у [ADDRESS], а за позивачами - право власності на земельну ділянку за адресою:[ADDRESS]та незакінчений будівництвом будинок на цій же земельній ділянці, який позивачі бажають добудувати. При вирішенні заявленого спору щодо поділу спадкового майна, яким є незакінчений будівництвом жилий будинок, суд має врахувати рекомендації Пленуму Верховного Суду України, що є в постанові від 0.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок», відповідно до п.9 якої, судам роз»яснено, що при розгляді справ, пов»язаних з правом власності громадян на жилий будинок, необхідно враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За позовом дружини, членів сім»ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можливо визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, або врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. За даними висновку експерта, складеного 25.04.2018 року за результатами проведеної будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №19/10-18, будівельна готовність незавершеного будівництва житлового будинку [ADDRESS], станом на момент проведення експертизи, становила 61%. Будівництво житлового будинку, який є предметом спадкування, розпочато спадкодавцем на земельній ділянці, яка, за даними витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.03.2016р. №НВ-3206072162016 має кадастровий номер - [NUMBER], місце розташування - [ADDRESS]; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка ) форма власності - приватна, площа земельної ділянки - 0,1248га, право власності належить [PERSON] на підставі державного акту від 25.09.1996 року [NUMBER]. Відповідно до будівельного паспорту №510 на земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS], забудовник - [PERSON], рішенням від 27.03.1992 року Крюківщинської сільської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області про надання земельної ділянки на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель [PERSON], надано земельну ділянку у розмірі 0,12 га в с.Крюківщина для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та господарських будівель за типовим проектом 30-113 К-1 на земельній ділянці розміром 0,1200 м.кв. в [ADDRESS] За повідомленням Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 17.02.2016 року №155, право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровано (зареєстровано за іншими особами); інвентаризаційна справа на житловий будинок [ADDRESS] в архіві підприємства не зареєстрована, відповідно, відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок в БТІ відсутні. За даними довідки 505 від 10.04.2018 року, виданої виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради, земельна ділянка площею 0,1248 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка належить на праві власності [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] З огляду на викладене вище, суд, беручи до уваги, що житловий будинок, який є спадковим майном, розпочатий будівництвом спадкодавцем за отриманим ним дозволом на будівництво, на земельній ділянці, відведеній йому ж у встановленому законом порядку, має ступінь готовності 61%, позивачі є членами однієї родини, бажають отримати в порядку спадкування у спільну часткову власність вказаний будинок, маючи на меті завершити його будівництво, та 1/3 частка власності якого і 1/3 частка земельної ділянки, на який він будувався, можуть бути компенсовані відповідачу іншим спадковим майном, а саме - 52/100 частини квартири [ADDRESS] та гаражем у [ADDRESS], проти чого не заперечує відповідач, суд вважає за можливе поділити спадкове майно запропонованим в позовній заяві способом. Разом з тим, оскільки при розгляді справи встановлено, що будівництво житлового будинку за адресою:[ADDRESS] виконано тільки на 61%, а тому з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд вважає можливим заявлені вимоги задовольнити частково, визнавши право власності за позивачами саме на незакінчений будівництвом житловий будинок. В решті позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (який набрав чинності з 01.01.2004 року, ст.22 КпШСУкраїни, ст.ст. 524, 526, 527, 529, 548, 549, 561, 562 ЦК УРСР,

Outcome: partial