Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк) Славкіна М.А. 01.02.2017 року (дата подачі документів на пошту) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №144/ZI від 06 червня 2006 року посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І., а саме - квартиру [ADDRESS]. При цьому позивач посилався на те, що у зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПАТ «ВіЕйБі Банк) було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», про що 18.05.2010р. у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Рішенням №213 від 22.02.2016 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни продовжено на два роки строком до 19.03.2018 року. Між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] 06.06.2006 року укладено Кредитний договір №144, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 38000 (тридцять вісім тисяч) доларів США у тимчасове користування (до 03.06.2011 року), на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13,5% річних). Згідно із п. 2.3 Кредитного договору погашення кредиту здійснюється до 10 числа кожного місяця рівними частинами в розмірі 655,17 доларів США. Банк виконав умови Кредитного договору - надав Відповідачу кредит, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбаченому Кредитним договором та додатками до Кредитного договору. Однак відповідач від виконання зобов'язань за Кредитним договором ухиляється. 28.01.2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по цивільній справі №2-658/09 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року в розмірі 188279,44 гривні, з яких: кредит - 23293,65 доларів США, відсотки - 1023,08 доларів США, штраф - 8775,78 гривень. Незважаючи на рішення суду, відповідачем зобов'язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Станом на 07.11.2016 року заборгованість за кредитом становить 496611,75 грн., з яких: -заборгованість за тілом та відсотками - 19327,06 доларів США (еквівалентно 494312,58 грн. з розрахунку 1 долар США = 25,576191 за курсом НБУ станом на 07.11.2016р.) в тому числі: кредит - 3037,50 доларів США, відсотки - 16289,56 доларів США; -заборгованість за комісіями - 2299,17 гривень, з яких: комісія за РО - 0,00 грн., штраф за пропуск платежів нарахований за останній рік - 2299,17 грн. Для забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором №144 від 06.06.2006 року, між Банком і [PERSON] 06.06.2006 року укладено іпотечний договір, згідно із яким предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 83,0 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, зі всіма видами благоустрою за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 3.2.5 Кредитного договору, кредитодавець має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання позичальником будь-яких зобов'язань по поверненню кредиту і сплати процентів. Згідно з розділом 7 Іпотечного договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язань в цілому або в частині. Пунктом 7.5 Іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет Іпотеки в межах, передбачених Іпотечним договором. 25.11.2016 року відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» Банком на адресу Відповідача направлено вимогу про усунення порушення зобов'язань за Кредитним договором, згідно з яких Відповідач мав повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, у строк передбачений Договором. На день звернення з даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена, а вимога банку не виконана. Таким чином Банк вважав, що набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. За таких обставин Позивач просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року, що становить 496611,75 гривень, звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 06.06.2006 року, що був укладений між Банком та [PERSON], а саме: квартиру, загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., зі всіма видами благоустрою за адресою [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві власності шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» всіх прав продавця. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Ухвалою суду від 08.02.2017 року позовну заяву залишено без руху та визначено позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 01.03.2017 року провадження в справі відкрито. Ухвалою суду від 10.05.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача щодо закриття провадження в справі. 09.06.2017 року Позивачем подано зміни до позовної заяви, в яких Банк посилався на те, що станом на 29.05.2017 року загальна сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором становить 653858,46 гривень, з яких: -заборгованість за тілом та відсотками - 19549,32 доларів США (еквівалентно 515034,03 грн. з розрахунку 1 долар США = 26,345368 за курсом НБУ станом на 29.05.2017р.) в тому числі: кредит - 3029,12 доларів США, відсотки - 16520,20 доларів США; -заборгованість за комісіями: комісія за РО - 0,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) за останній рік - 138824,43 грн. Просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року, що становить 653858,46 гривень, звернути стягнення на 1/2 частину нерухомого майна, яка є предметом Договору іпотеки від 06.06.2006 року, який був укладений між Банком та [PERSON], а саме: 1/2 частину квартири, загальною площею 83,0 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., зі всіма видами благоустрою за адресою [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на праві власності шляхом його продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону україни «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» всіх прав продавця. Стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою суду від 01.08.2017 року задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 711/10454/16-ц. 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України згідно із Законом України №2147-VIII від 03.10.2017. Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017), - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 09.02.2018 року поновлено провадження в справі. Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання. Ухвалою від 10.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 25.04.2018 року в якості правонаступника позивача залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». В судовому засіданні представник позивача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві в редакції від 09.06.2017 року. Просив звернути стягнення на предмет іпотеки - 1/2 частину квартири [ADDRESS] в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року. При цьому зазначав, що розмір заборгованості складається із заборгованості за кредитом в сумі 3029,12 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 16520,20 доларів США та пені в сумі 138824,43 гривень. Заборгованість [PERSON] по кредитному договору від 06.06.2006 року не зменшилась, оскільки за час розгляду справи жодних платежів на погашення заборгованості за вказаним договором не здійснювалось. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позов від 23.02.2018 року [PERSON] посилався на те, що представником позивача не надано достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування пред'явлених вимог та настання у позивача права дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки, тому вважав вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. [PERSON] зауважував, що судами вже тричі розглядався спір між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ним, в яких Банк, користуючись своїм правом, обирав спосіб захисту порушених прав щодо невиконання основного зобов'язання за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року шляхом пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості із позичальника. Судами були задоволені вимоги Банку та в рішеннях суду було визначено суми заборгованості, зокрема рішенням від 28.01.2009р. по справі № 2-658/09 у розмірі 180269,60 грн., рішенням від 06.06.2013р. по справі № 711/228/13-ц у розмірі 112031,44 грн. та рішенням від 28.12.2017р. по справі № 711/10454/16-ц у розмірі 74550,68 грн. Також рішенням суду від 06.06.2013 року в справі № 711/228/13-ц (провадження №2/711/653/2013) було задоволено вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» та звернуто стягнення на ? частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дане рішення набрало законної сили. Вимога про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по своїй суті є стягненням в подвійному розмірі, а в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Також просив врахувати, що у спірній квартирі зареєстровані та проживають його неповнолітні онуки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], а звернення стягнення на житло вплине на права дітей. Вважав, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» намагається здійснити четверте стягнення за кредитним договором №144 від 06.06.2006 року та примусити його бути притягнутим до відповідальності чотири рази за одне і те саме. В той час як визначений судом розмір заборгованості за кредитним договором та вартість квартири, що перебуває в іпотеці, є неспівмірними. Наполягав на застосуванні строку позовної давності при розгляді даної справи. Оскільки вимоги позивача безпідставні, необґрунтовані, недоведені, пред'явлені з пропуском строку позовної давності, то просив відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК). Згідно ст. 548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що - виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 ЦК). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 590 ЦК України - звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. 06.06.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (після зміни найменування ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №144 (т. 1 а.с. 19-23), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в сумі 38000 доларів США на споживчі потреби, а позичальник зобов'язався повернути кредит Банку частинами, щомісячно до 10 числа кожного місяця рівними частинами по 655,17 доларів США, починаючи з 01.09.2006 року до 03.06.2011 року. Плата за користування кредитом встановлена 13,5% процентів річних. Згідно п. 4.2. Договору, - у разі несвоєчасного погашення Кредиту, сплати процентів, визначених цим договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі подвійної ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього договору, за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.3 Договору визначено, - у разу порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.3-3.3.7 договору Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 5 процентів від суми кредиту, визначеної в п.1.1.1 цього договору, за кожний випадок порушення. Також п. 4.4 Договору визначено, - у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобов'язання за цим договором, він зобов'язується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку за цим договором. Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, а також інших витрат Кредитодавця, виступає: - іпотека житлової нерухомості за адресою [ADDRESS]. 06.06.2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (після зміни найменування ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»), як іпотекодержателем, та [PERSON], як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір №144/Z1, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. (т. 1 а.с. 8-15). Відповідно до умов Іпотечного договору №144/Z1 від 06.06.2006 Іпотекодавець з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки, а саме квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON] На момент укладання Іпотечного договору право власності [PERSON] на квартиру, що є предметом іпотеки, було підтверджено Договором купівлі-продажу квартири від 26.03.2004 року (т. 1 а.с. 17-18). Згідно п. 5.1.7 Іпотечного договору №144/Z1 від 06.06.2006р., - у разі порушення Позичальником зобов'язання за Кредитним договором, чи Іпотекодавцями зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків Іпотекодавця (позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - отримати задоволення своїх вимог з вартості Предмета іпотеки. Також відповідно до п. 5.1.11 Іпотечного договору - Іпотекодержатель має право здійснювати уступку права вимоги за цим Договором третім особам без отримання згоди Іпотекодавців. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово попередити Іпотекодавців протягом п'яти банківських днів про відступлення права вимоги за Договором іпотеки і права вимоги за Кредитним договором. Згідно п. 5.1.12 Іпотечного договору - Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором. За змістом п.7.4. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися у тому числі шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору. Згідно п. 1.5 Іпотечного договору - узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки на момент його укладання становить 404900,00 гривень. 25.11.2016 року за вих. № 12/2-54849 Банком було направлено [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором №144 від 06.06.2006 року, яка утворилась станом на 07.11.2016р. та становить 496611,75 грн., з яких: кредит - 3037,50 доларів США; відсотки - 16289,56 доларів США; комісія за РО - 0 грн.; штраф за пропуск платежів нарахованих за останній рік - 2299,17 грн. (т. 1 а.с. 28). Рішенням Виконавчої дирекції фону гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015р. (т. 1 а.с. 29) розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. Рішенням Виконавчої дирекції фону гарантування вкладів фізичних осіб №213 від 22.02.2016р. (т. 1 а.с. 29) продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делеговано повноваження ліквідатора Славкіній М.А. на два роки по 19.03.2018 року. Відповідно до наданого Банком суду у розглядуваній справі розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 146-147) станом на 29.05.2017 року в Банку обліковується заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 144 від 06.06.2006 року в розмірі 653858,46 гривень, з яких заборгованість за кредитом та процентами 19549,32 доларів США (еквівалентно 515034,03 грн. з розрахунку 1 долар США дорівнює 26,345368 за курсом НБУ станом на 29.05.2017р.) в тому числі: кредит - 3029,12 доларів США, проценти - 16520,20 доларів США), та пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) за останній рік - 138824,43 гривень. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, - Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2013 року у справі №711/288/13-ц (т. 1 а.с. 102-105) в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №144 від 06.06.2006 року в розмірі 112031,44 грн. звернуто стягнення на ? частину квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 83 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON]. Вказане рішення набрало законної сили, однак до примусового виконання звернуто не було. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.01.2009 року у цивільній справі №2-658/09 за позовом ВАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, (т. 1 а.с. 26-27) стягнуто із [PERSON] на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» борг за кредитним договором від 06.06.2006 №144, що виник станом на 04.12.2008 року, а саме за кредитом в сумі 23293,65 доларів США, що еквівалентно 171951,39 грн., за процентами в сумі 1023,08 доларів США, що еквівалентно 7552,27 грн., та штраф в сумі 8775,78 грн. та судові витрати. Вказане рішення набрало законної сили та було звернуто до примусового виконання. Відповідно до довідки від 16.05.17 (т. 1 а.с. 134) Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, - у виконавчому провадженні №11592240 з примусового виконання виконавчого листа №2-658/09 від 12.02.2009 року виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 190009,44 грн., - станом на 16.05.2017 року боржником борг погашено в повному обсязі. Погашення боргу за вказаним рішенням підтверджується також листом Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області від 06.06.17 №14250/14.2-36 (т. 1 а.с. 155) та постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про закінчення виконавчого провадження №11592240 від 19.06.2017 у зв'язку із повним фактичним виконанням рішення суду (т. 1 а.с. 186). Отже зазначена у розглядуваному позові заборгованість [PERSON] за тілом кредиту в сумі 3029,12 доларів США сплачена відповідачем під час розгляду справи в суді. Щодо заборгованості за процентами та пенею суд виходить з наступного. Рішенням Придніпровського районного суду від 28.12.2017 у цивільній справі №711/10454/16-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 223-227), - стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором №144 від 06.06.206 року: відсотки за користування кредитом в розмірі 1644,03 доларів США, що еквівалентно 43449 грн. 36 коп. (за курсом НБУ100 доларів США станом на 12.05.2017р. складає 2642,8930 грн.) та пеню в розмірі 30000 грн.. Вказане рішення оскаржувалось [PERSON] в апеляційному порядку, але Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 25.04.2018 року залишено без змін (т. 2 а.с. 158-161). Таким чином рішення суду від 28.12.2017 року у справі № 711/10454/16-ц набрало законної сили. При цьому суд, ухвалюючи рішення у справі №711/10454/16-ц, встановив, що заборгованість по процентах за користування кредитом нарахована за період з грудня 2008р. по 29 травня 2017р., а пеня - за один рік (з червня 2016р. по травень 2017р. включно). Тобто період нарахування процентів та пені у справі №711/10454/16-ц є аналогічним цьому ж періоду у розглядуваній справі №711/889/17. Суд у справі №711/10454/16-ц, враховуючи подану [PERSON] заяву про застосування позовної давності та положення ч.3 ст. 551 ЦК України прийшов до висновку про необхідність стягнути із [PERSON] заборгованість за процентами в сумі 1644,03 долари США, що еквівалентно 43449, 36 гривень та пені в сумі 30000 гривень. З урахуванням положень ст. 18 та ч.4 ст. 82 ЦПК України розмір заборгованості по процентам та пені за один і той самий період, не може по різному визначатися у справах №711/10454/16-ц та№711/889/17, в яких беруть участь одні і ті самі особи. За таких обставин суд вважає доведеним, що розмір заборгованості [PERSON] станом на 29.05.2017 року становить, - за процентами по користуванню кредитом 1644 долари США 3 центи; за пенею 30000 гривень. 14.03.2018 року між Публічним акціонерним банком «ВіЕйБі Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір № 7137 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (т. 2 а.с. 128-129). Відповідно до п. 2.1 даного Договору - Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває, у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до: позичальників, заставодавців (іпотекодавців), зазначених у Додатку №1 до цього договору (надалі за тестом - Боржники) включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки Боржників або які зобов'язані виконати обов'язки боржників, за кредитними договорами, договорами іпотеки (іпотечними договорами), з нарахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (надалі за текстом - «Основні договори»). Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов'язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між сторонами одночасно із укладанням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п. 1.2. Додатку №1 до Договору №7137 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.03.2018р. (т. 2 а.с. 130), - в наслідок укладання цього Договору Новий кредитор набуває всіх прав Кредитора за договорами: Іпотечний договір №144/Z1, укладеним між Банком та [PERSON], посвідченим 06.06.2006р., Плахою Т.І. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу за реєстровим №5953, з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами. Згідно п. 2.1 Додатку №1, - Загальна сума Права вимоги за Кредитним договором №144 від 06.06.2006 року заборгованість (за основним боргом, процентами, комісіями, пенями, штрафами) станом на 14.03.2018 року складає 483169,75 гривень та складається з: заборгованості за тілом кредиту та відсотками всього 18578,25 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,924612 гривень за один долар США станом 14.03.2018р.) становить 481633,92 гривні, з них: 1851,07 доларів США - заборгованість за основним боргом, 16727,18 доларів США - заборгованість за процентами, 0,00 гривень - заборгованість за комісією, 1535,83 гривень - штраф за несвоєчасно сплачене тіло, відсотки. 14.03.2018 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечним договором №144/Z1 посвідченим 06.06.2006 року, Плахою Т.І., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. (т. 2 а.с. 132). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №144 від 06.06.2006 року та Іпотечним договором №144/Z1 посвідченим 06.06.2006 року, Плахою Т.І., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу. У зв'язку із тим, що позичальник [PERSON] допустив порушення своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів та неустойки за Кредитним договором № 144 від 06.06.2006, Іпотекодержатель набув право звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №144/Z1 від 06.06.2006 року для погашення заборгованості за Кредитним договором № 144 від 06.06.2006 року. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»). Запропонований позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки передбачений як п.7.4. Іпотечного договору так і ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», - у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. [PERSON] надав суду Звіт про незалежну оцінку по визначенню ринкової вартості квартири [ADDRESS], виконаний оцінювачем ПП «Ажіо» 29.05.2018 року (т. 2 а.с. 164-189), відповідно до якого ринкова вартість вказаної квартири становить 1586000 гривень. Суд вважає оцінку визначену Звітом від 29.05.2018 такою, що може бути використана при визначенні початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації, а саме 793000 гривень за ? частину квартири, що є предметом іпотеки. Представником позивача надано суду Звіт про оцінку майна, - квартири [ADDRESS], виконаний оцінювачем ФОП [PERSON] 03.08.2018 року (т. 2 а.с. 196-237), відповідно до якого ринкова вартість вказаної квартири становить 807773 гривні. В той же час суд не приймає Звіт від 03.08.2018 для визначення початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації. При цьому суд враховує, що за змістом Звіту від 03.08.2018 його замовником є [PERSON], в той же час, [PERSON] категорично заперечував факт замовлення такого Звіту, а також те, що оцінювач [PERSON] оглядав його квартиру при складанні даного звіту. За таких обставин, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за Кредитним договором №144 від 06 червня 2006 року, яка складається із заборгованості за процентами по користуванню кредитом в сумі 1644 долари США 3 центи та пені в сумі 30000 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №144/ZI від 06 червня 2006 року посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плахою Т.І. і укладеним між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON], а саме - 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, - застосування процедури продажу встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом надання права ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» від свого імені продати за договором купівлі-продажу будь-якій особі 1/2 частину вказаної квартири; початкова ціна предмета іпотеки (1/2 частини квартири) для подальшої реалізації 793000 гривень. В іншій частині у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» необхідно відмовити. Щодо доводів відповідача про неспівмірність заборгованості за кредитним договором з вартістю предмета іпотеки суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», - суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Суд вважає, що підстави для застосування положень ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» відсутні, оскільки підтверджене рішенням суду у справі №711/10454/16-ц порушення [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом призвело до збитків кредитору (іпотекодержателю) та нарахування неустойки (пені). В той же час [PERSON] з метою недопущення звернення стягнення на своє майно, має право відповідно до ст. 38, 42 Закону України «Про іпотеку», у тридцятиденний строк з дня отримання письмового повідомлення іпотекодержателя про намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки, добровільно сплатити на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість за Кредитним договором №144 від 06 червня 2006 року для погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки даним рішенням суду, що буде підставою для припинення реалізації предмета іпотеки. Таким чином буде забезпечено захист прав іпотекодержателя та врахування інтересів іпотекодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1600 гривень, що підтверджено платіжним дорученням № 122219 від 14.01.2017 року. Оскільки позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, то судові витрати понесені позивачем у виді судового збору необхідно стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». На підставі ст. 1, 7, 12, 33, 38, 39, 42 Закону України «Про іпотеку», ст. 512, 514, 525, 526, 546, 548, 575, 576, 589, 590, 591, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial