Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 31 серпня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні характери, погляди на життя та сімейні стосунки, втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом тривалого часу подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їх шлюб існує лише формально і тому має бути розірваний. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви від 03 березня 2014 року [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі (а.с.11). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с.12). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 31 серпня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис № 218, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження № 2, видане виконавчим комітетом Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження № 18, видане виконавчим комітетом Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с.4-5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Між сторонами досягнуто згоди про те, що діти будуть проживати разом з матір'ю [PERSON]. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved