Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 19.06.2013, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі 15\~100 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення. Представник позивача [PERSON] 02.06.2016 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу [PERSON], у тому числі на грошові кошти, які розміщені на її розрахункових рахунках у банківських установах, у межах заявлених позовних вимог. Така заборона необхідна з метою недопущення відчуження майна та коштів, що підлягатимуть стягненню (реалізації), у разі задоволення позову, в рахунок погашення боргу. Представник позивача посилається на те, що відповідач з метою унеможливити виконання рішення суду шукає покупців на належне їй нерухоме майно і подала оголошення про продаж частини будинку і гараж на вебсайті продажу нерухомості по м. Умані. Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, які стосуються вирішення питання про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи такі мотиви. Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Відповідно до правил ч. 1 ст.\~153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову встановлені частиною 1 ст. 152 ЦПК України, якою передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Звернувшись із заявою про забезпечення позову, представник позивача [PERSON] посилається на те, що у відповідача наявне нерухоме майно, для продажу якого вона вже вчинила певні дії в мережі «Інтернет» зявилися оголошення про продаж належного відповідачу [PERSON] нерухомого майна, і продаж цього майна створить в подальшому реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог. Ураховуючи вказані обставини, на які посилається представник позивача, які підтверджується поданими нею документами, а також те, що відчуження рухомого чи нерухомого майна, належного відповідачу [PERSON] на користь третіх осіб може утруднити або ж зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме: в частині накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідача [PERSON] на суму, що не перевищує ціни позову в 15\~100 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України станом на 02.06.2016 становить 378\~973,61 грн. У частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках [PERSON], заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано відомостей, які б підтверджували наявність таких рахунків та те, в яких банківських установах вони відкриті. На підставі наведеного вище,

Outcome: partial