Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У лютому 2021 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що з 2010 року по 2015 рік сторони проживали в незареєстрованому шлюбі. Позивачка та відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, а відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та може працювати. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою судді від 06.04.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 30.04.2021, яке неодноразово було відкладене. 04 червня 2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 30.07.2021, яке в подальшому було неодноразово відкладено, останнього разу на 13.10.2021. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, просив задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини його доходів. В подальшому позов визнав в повному обсязі та погодився на стягнення з нього ј частини всіх його доходів. У судове засідання позивачка не з`явилася, 04.06.2021 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 33). У судове засідання не з`явилася третя особа, повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляла (а.с. 60). Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно довідки за вих. № 10-12/1425, виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] разом з дочкою [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Судом, зокрема, встановлено, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатною особою, працює вантажником на Решетилівському маслозаводі. Також, 28.07.2021 від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких [PERSON] зазначила, що з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . Третя особа зазначає, що у неї малі доходи та їй необхідні аліменти, які стягуються з відповідача на її користь на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON] , у зв`язку з чим вона просила залишити в тому ж розмірі аліменти, які стягуються з [PERSON] на її користь. На підтвердження зазначених вище обставин [PERSON] подала до суду: свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] ; свідоцтво серії [NUMBER] про розірвання шлюбу між відповідачем [PERSON] та [PERSON] ; виконавчий лист № 2-695/11, згідно якого з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] (а.с. 49, 50, 51). Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Судом не розглядається питання щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь третьої особи на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , яке було предметом розгляду іншої справи, оскільки суд не може при ухваленні рішення виходити за межі позовних вимог, як це передбачено ч. 2 ст. 264 ЦПК України. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СКУкраїни визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості , зокрема, у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сумарно розмір відрахувань не буде перевищувати 70 відсотків. Даний висновок повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.06.2018 у справі № 308/2749/16-ц, від 05.11.2018 у справі № 522/19526/16-ц та від 20.07.2020 у справі № 708/1185/19. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідноч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 908,00 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved