Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 10 302,46 доларів США, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач отримав від нього за договором позики від 14.03.13 року 8 000 доларів США строком до 21.11.13 року, що підтверджується розпискою від 14.03.13 року. Вказував, що відповідачем не виконано зобов'язань за вказаним договором, кошти до цього часу не повернуто. Просив стягнути на його користь суму заборгованості, проценти за користування позикою, 3% річних та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що [PERSON] познайомився з позивачем в компанії ТОВ «Телетрейд консалтинг», яка здійснює діяльність з купівлі та продажу валюти на міжнародному валютному ринку FOREX. Між ними виникли відносини щодо дій на валютному ринку, в яких позивач виступав як інвестор, відповідач - трейдер, що підтверджується розпискою від 21.11.2012 року. Зазначені правовідносини відповідач визначає як договір доручення та зазначає, що гроші він не отримував, кошти вносились на рахунок компанії ТОВ «Телетрейд консалтинг». Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чинном. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.13 року сторонами у справі підписано розписку, відповідно якої [PERSON] передав [PERSON], а останній прийняв від позивача грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США строком до 21.11.2013 року. 26.03.13 року [PERSON] підписав розписку, відповідно якої він прийняв на себе зобов'язання повернути гроші в розмірі 8 000 дол. США до 01.05.13 року [PERSON] Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Аналіз розписок, наданих позивачем в обґрунтування своїх вимог, дає підстави для висновку про те, що між сторонами у справі виникли правовідносини щодо позики,оскільки розписки містять вся обов'язкові вимоги до таких угод - суму та строк повернення коштів. Згідно із ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно розрахунку боргу наданого позивачем,заборгованість відповідача перед позивачем становить 8 000 доларів США, проценти за користування позикою - 1 948,71 долари США, 3% річних за прострочення виконання зобов'язання - 353,75 долари США. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув суму позики на умовах визначених договором позики, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд критично ставиться до посилань відповідача на його розписку від 21.11.12 року, оскільки ним не доведено факт розміщення коштів на рахунку компанії ТОВ «Телетрейд консалтинг», яка здійснює діяльність з купівлі та продажу валюти на міжнародному валютному ринку FOREX. Вказані обставини, зокрема, підтверджуються листом ТОВ «Телетрейд консалтинг», з якого вбачається, що сторони у справі не є та ніколи не були клієнтами товариства, не мають відкритих рахунків у ТОВ «Телетрейд консалтинг» для здійснення операцій на фондовому ринку та та таких операцій за посередництвом товариства не здійснювали. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору та 500 грн. - витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved