Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

у позовній заяві, як надійшла до суду 28 грудня 2019 року, позивач [PERSON] вказав, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2015 року. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що з вересня 2017 року між ними припинені шлюбні відносини, оскільки втрачено почуття любові та поваги. Сторони не мають спільних поглядів на сімейне життя та виховання сина. Шлюб існує формально. Позивач [PERSON] вважає, що збереження сім`ї не можливе, просить розірвати шлюб з відповідачкою. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає. Відповідачка [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://court.gov.ua/fair). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області на підставі актового запису № 247 від 26 серпня 2015 року. Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 319 від 30 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не надала заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов`язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved