Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

У листопаді 2018 р. позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до відповідача ТзОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно заяв про уточнення позовних вимог від 06.06.2019 р. та 22.01.2020 р. просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод Будматеріали і К» на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] одноразово 289 148 грн. 69 коп.; стягувати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Городоцький завод Будматеріали і К» на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] щомісячно 11 807 грн. 50 коп., починаючи з 22.01.2020 р. із збільшенням цієї суми з кожним збільшенням мінімальної заробітної плати на коефіцієнт збільшення до 09 лютого 2020 року. В обґрунтування позову вказує, що [INFO]. на робочому місці відповідача загинув її чоловік і батько неповнолітньої дочки [PERSON] - [PERSON] . Було проведено розслідування нещасного випадку комісією, утвореною наказом Управління Держпраці у Рівненській області від 27.10.2017 р. №582, складений акт за результатами розслідування, який 29.11.2017 р. був затверджений начальником Управління Держпраці у Рівненській області. З акту проведення розслідування нещасного випадку вбачається, що [INFO]. [PERSON] близько 09 год. 00 хв. подав автомобіль «Камаз 5511» у відвал для загрузки сировиною для виготовлення цегли. Автомобіль був поданий кузовом до екскаватора. Екскаваторник [PERSON] загрузив до кузова автомобіля «Камаз 5511» п`ять ковшів сировини, після чого побачив, що автомобіль покотився з місця. [PERSON] відставив ковш екскаватора в бік і побачив охоронця [PERSON] , який відходив з лівого боку до автомобіля і гукав: «А де [PERSON] ?». [PERSON] вискочив з кабіни екскаватора, пройшов за автомобіль «Камаз 5511» і побачив [PERSON] лежачим під колесами середнього моста автомобіля, охоронник [PERSON] побіг до прохідної підприємства повідомляти керівництво. Викликані на місце події працівники швидкої медичної допомоги констатували смерть [PERSON] Чоловік позивачки, батько їх неповнолітньої дитини загинув внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, володільцем якого є відповідач і внаслідок дії працівника відповідача, який працював на екскаваторі, який є джерелом підвищеної небезпеки. Як вбачається з акту проведення розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком нещасний випадок стався на території відвалу (бурту) для сировини, який розміщений у північно-східному напрямку на відстані близько 100 м від формувального відділення внаслідок наїзду вантажного автомобіля марки «Камаз 5511», р.н. [NUMBER] на потерпілого. Автомобіль марки «Камаз 5511» орендований ТОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» у фізичної особи [PERSON] згідно договору оренди вантажного автомобіля у фізичної особи від 03.07.2017 р. б/н. Рух автомобіля почався в результаті навантаження на нього глини екскаватором - завантажувачем з ковшом марки «TEREX». Згідно акту розслідування нещасного випадку відповідач не одержав дозвіл Держпраці або його територіального органу на виконання робіт та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме експлуатація козлових кранів КК-2, інв. №1, інв. №2, експлуатації двох електротельферів, до керування козловими кранами були допущені особи, які не пройшли навчання за спеціальною програмою і не мають посвідчення на право керування краном і виконання відповідного виду робіт, допущена експлуатація козлових кранів без проведення часткового технічного огляду (термін) проведення не пізніше 26.08.2016 р. 15.06.2018 р. відповідачу була надіслана заява-претензія, відповідь на яку позивачка не отримала. Її дочка має право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, виходячи з ст. ст. 1200,1172, 1187, 1193, 1197, 1208 ЦК України. Ухвалою суду від 05.11.2018 р. прийнято до розгляду позовну заяву за правилами загального позовного провадження . Ухвалою суду від 30.01.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] ; витребувано у відповідача копії договору оренди вантажного автомобіля марки «Камаз 5511» р.н. [NUMBER] , правовстановлюючі документи на екскаватор, який здійснював навантаження глини на даний автомобіль; копію наказу про прийом на роботу [PERSON] , довідку про заробітну плату [PERSON] ; задоволено клопотання про допит свідка [PERSON] (а.с.46). Ухвалою суду від 27.02.2019 р. задоволено відвід судді Кушнір Н.В. (а.с.58, 60). Ухвалою суду від 14.05.2019 р. суддею Гнатущенко Ю.В. прийнято до розгляду цивільну справу та розпочато підготовче провадження. За результатами розгляду справи судом були постановлені протокольні ухвали щодо вирішення клопотань представника відповідача від 11.06.2019 р. про витребування для огляду та доручення до матеріалів судової справи копій документів кримінального провадження по факту смерті [PERSON] (а.с. 77, 87); про витребування для огляду та долучення до матеріалів документів із судової справи №570/4434/17 за позовом [PERSON] про зобов`язання видати акт про нещасний випадок на виробництві та відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи (а.с.79); про витребування від УВД ФСС у Рівненській області інформацію про нарахування та виплату відшкодування матеріальної шкоди, інших платежів на користь [PERSON] у зв`язку із смертю батька [PERSON] (а.с. 98); заяви про поновлення строків для подання відзиву на позовну заяву (а.с.109). Ухвалою суду від 18.10.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області та закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивачки адвокат Спічек Г.В. підтримала позовні вимоги та подала у судовому засіданні розрахунок суми відшкодування станом на 21.01.2020 р. Не підтримала клопотання щодо виклику та допиту у судовому засіданні свідка [PERSON] . Позивачка [PERSON] 18.06.2019 р. подала письмову заяву №9440 про розгляд справи у її відсутність в присутності її представника (а.с.83). Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Згідно клопотання від 23.11.2018 р. (а.с. 35) позовні вимоги не визнав повністю; згідно клопотання від 05.06.2019 р. заперечив проти задоволення вимог у повному обсязі (а.с.71). Відповідно до письмових пояснень по суті спору від 09.10.2019 р. представник відповідача вказує, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що на час смерті чоловіка вона перебувала на утриманні померлого та потребувала матеріальної допомоги, враховуючи, що сам по собі факт проживання однією сім`єю із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого і доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й належність до осіб, які мають право на утримання, факт перебування особи на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. У зв`язку з цим просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.134-135). Фактичні обставини травмування потерпілого [PERSON] представником відповідача не оспорюються. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні вказав про відсутність заперечень проти задоволення позову та пояснив обставини, за яких відбувалася подія. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Рівненській області в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви від 22.01.2020 р. представник вважає за можливе розгляд справи за відсутності представника Управління. Згідно з письмовими поясненнями, які долучені до матеріалів справи у судовому засіданні, вбачається, що постановою Рівненського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області від 08.02.2018 №1709/1532/1532/79 взято на облік осіб, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, зокрема це дружина померлого потерпілого [PERSON] та донька померлого потерпілого [PERSON] . На підставі поданої заяви [PERSON] щодо призначення виплат у зв`зку із смертю годувальника та доданих до заяви документів, відповідно до ст.ст. 42-44 Закону №1105, постановою Рівненського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області від 12.02.2018 р. № 1709/1532/1532/88 призначено одноразову допомогу сім`ї та особам, які мають право на неї - дочці [PERSON]. [PERSON] . Інші види соціальних виплат, зокрема щомісячні страхові виплати не призначалися (а.с.151-152). Вислухавши представника позивача, третю особу [PERSON] , дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку про те, що позов слід задовільнити, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1997 р., від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.27, 29). [PERSON] батько неповнолітньої дитини [PERSON] працював згідно з цивільно-правовою угодою 20.06.2017 року №2, укладеною із ТзОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» [INFO]. близько 09 год. 00 хв. подав автомобіль «Камаз 5511» у відвал для загрузки сировиною для виготовлення цегли. Автомобіль був поданий кузовом до екскаватора. Екскаваторник [PERSON] побачив [PERSON] , який закурив цигарку і став біля кабіни автомобіля. Екскаваторник [PERSON] загрузив до кузова автомобіля «Камаз 5511» п`ять ковшів сировини, та вже не бачив [PERSON] Насипавши п`ятий ковш з сировиною на автомобіль, [PERSON] помітив, що автомобіль «Камаз 5511» покотився з місця. [PERSON] відставив ковш екскаватора у сторону і побачив охоронця [PERSON] , який підходив з лівого боку до автомобіля і гукав : «А де [PERSON] ?». [PERSON] вискочив з кабіни екскаватора, пройшов за автомобіль «Камаз 5511» і побачив [PERSON] лежачим під колесами середнього моста автомобіля. Ці обставини стверджуються актом проведення розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався [INFO]. та Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с.10, 18). Відповідачем не оспорюються. Відповідач ТзОВ «Городоцький завод Будматеріали і К» повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду як володілець джерела підвищеної небезпеки згідно ст.1187 ЦК України , що встановлює відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до вказаної норми права (ч.ч.1,2,5) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідач орендував у фізичної особи [PERSON] згідно договору оренди вантажного автомобіля від 03.07.2017 б/н (а.с.12 зворот), тобто був володільцем автомобіля марки «КАМАЗ 5511», р.н. [NUMBER] , яким і був смертельно травмований потерпілий. Постановою старшого слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 26.12.2017 р. закрито кримінальне провадження №12017180180001143 від 15.07.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.121). За таких обставин відповідач відповідає незалежно від його вини. Підстав для звільнення його від відповідальності немає. Адже згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Жодної з підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану шкоду, передбаченої вказаною нормою права (дію непереборної сили або умислу потерпілого), не встановлено. Обставини, на які посилається відповідач у своїх поясненнях щодо перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння, не є підставою для звільнення його (відповідача) від відповідальності. А тому суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану смертю батька неповнолітньої [PERSON] як володілець джерела підвищеної небезпеки. Вина зазначеної юридичної особи в смертельному травмуванні [PERSON] стверджується актом проведення розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, затвердженого начальником Управління Держпраці Рівненської області від 29.11.2017 р., та Актом №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затвердженого начальником Управління Держпраці Рівненської області від 29.11.2017 р. Завдана матеріальна шкода підлягає до відшкодування відповідачем відповідно до норм статей ЦК України, а саме: згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 1172 ЦК України ю ридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу. Відповідно до ст. 1187 ЦК України д жерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ст. 1193 ЦК України ш кода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до ст. 1195 ЦК України ф ізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Договором або законом може бути збільшений обсяг і розмір відшкодування шкоди, завданої потерпілому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з ст. 1197 ЦК України р озмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Для визначення розміру відшкодування у разі професійного захворювання може братися до уваги за бажанням потерпілого середньомісячний заробіток (дохід) за дванадцять або за три останні календарні місяці перед припиненням роботи, що було викликано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку. До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. Якщо заробіток (дохід) потерпілого до його каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я змінився, що поліпшило його матеріальне становище (підвищення заробітної плати за посадою, переведення на вищеоплачувану роботу, прийняття на роботу після закінчення освіти), при визначенні середньомісячного заробітку (доходу) враховується лише заробіток (дохід), який він одержав або мав одержати після відповідної зміни. Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. Розмір відшкодування може бути збільшений законом. Отже, суд не погоджується з посиланням відповідача про те, що позивачка не має права на відшкодування шкоди, які вказані у його письмових поясненнях. Неповнолітня донька позивачки [PERSON] має право на таке відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника. Стаття 1208 ЦК передбачила, що з а заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Розмір матеріальної шкоди вказаний позивачкою як у розрахунку долученому до позову, заяві про збільшення позовних вимог від 06.06.2019 р., так і розрахунку від 22.01.2020 р. відповідачем не оспорюється та узгоджується з вимогами закону. Крім того, витребувані судом докази згідно ухвали суду від 30.01.2019 р. відповідач до суду не подав, так само і не повідомив суду причини щодо неможливості їх подання. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved