Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2018 року вказані матеріали позовної заяви було передано для розгляду судді Малиннику О.Ф Ухвалою суду від 15.02.2018 року позов про розірвання шлюбу суддею [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинником О.Ф. від 09.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 02.07.2018 року. У відповідності до розпорядження Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2018 року, здійснено перерозподіл даної справи на підставі доповідної помічника судді Малинникова О.Ф. від 22.06.2018 року, відповідно до якої суддя Малинников О.Ф. з 02.04.2018 року перебуває на довготривалому лікарняному, строк якого може перевищувати два місяці, що свідчить про неможливість продовження розгляду даної справи раніше визначеним суддею в строки, встановлені законом. Ухвалою судді Піхур О.В. від 27.06.2018 року справу було призначено в підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою судді Піхур О.В. від 31 жовтня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2014 року [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ TF69Y, номер шасі № [NUMBER] , 2011 року випуску, що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА № 85954 від 17.09.2014 року. Того ж дня проведено реєстрацію та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На даний момент позивач бажає продати автомобіль, однак це виявляється неможливим, оскільки на даний автомобіль накладено обтяження, відповідно до договору застави 10008 від 25.05.2011 року автомобіль перебуває під заставою із забороною відчуження. Позивач просить суд: визнати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) добросовісним набувачем автомобіля марки ЗАЗ TF69Y, номер шасі № [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) припинити обтяження автомобіля марки ЗАЗ TF69Y, номер шасі № [NUMBER] , 2011 року випуску за договором застави № 10008 від 20.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Юрієм Вікторовичем та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження рухомого майна зареєстрованого 01.09.2016 року о 16:55:30 за № 15954922 реєстратором Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи». Стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON] позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату, та час судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, або їх представники в судове засідання не з`явилися, про місце, дату, та час судового засідання були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2014 року [PERSON] придбала у [PERSON] автомобіль марки ЗАЗ TF69Y, номер шасі № [NUMBER] , 2011 року випуску, що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА № 85954 від 17.09.2014 року. Того ж дня проведено реєстрацію та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . На даний момент позивач бажає продати автомобіль, однак це виявляється неможливим, оскільки на даний автомобіль накладено обтяження, відповідно до договору застави 10008 від 25.05.2011 року автомобіль перебуває під заставою із забороною відчуження. Таким чином, наявність запису в Державному реєстрі про обтяження рухомого майна заставою із забороною відчуження даного автомобіля позбавляє позивача права можливості продати його, а отже порушує права позивача як власника. Згідно п.п. 2.2.2. п. 2.2. договору застави № 10008 від 25.05.2011 року заставодавець зобов`язаний до закінчення строку дії цього Договору, Угоди та Додатків № 1, 2, 3 до Угоди не знімати автомобіль з обліку в органах Державтоінспекції, не відчужувати його, не передавати автомобіль в наступну заставу, не передавати його в оренду (тимчасове користування) іншим особам без згоди Заставодержателя. Частиною 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачений обов`язок боржника при відчуженні предмета обтяження повідомити про це обтяжувача, який, у свою чергу, протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження. Разом з тим, ст. 659 Цивільного кодекс України визначено, що продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). Про наявність вищевказаного договору застави до цього часу Позивачу не було відомо. При купівлі-продажу автомобіля продавець (попередній власник) Третя особа 2 не повідомив про наявність обтяження на автомобіль. Відповідно до Реєстру, обтяження рухомого майна зареєстровано 01.09.2016 року, в той час як автомобіль було придбано 17.09.2014 року. Отже, на час реєстрації за Позивачем права власності автомобіль не перебував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним одговором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна добросовісний набувач набуває право. Так, у відповідності до ч. 1 ст., 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити частково, визнати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) добросовісним набувачем автомобіля марки ЗАЗ TF69Y, номер шасі № [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та відмовити в частині, де позивач просить зобов`язати Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» (код ЄДРПОУ 21691356) припинити обтяження автомобіля, оскільки рішення суду є підставою для припинення обтяження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial