Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

У лютому 2017 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], як між матір'ю та дочкою відповідно. В обґрунтування заяви вказала, що вона 10.12.1993 року зареєструвала шлюбі із [PERSON]. [INFO] року в них народився син [PERSON], а [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Місцем народження доньки є місто Танга, країна Танзанія, де було видане свідоцтво про народження дитини, яке переведено з англійської мови на українську та нотаріально завірено. В свідоцтві про народження дочки в графі «ім'я та прізвище батька» вказано - [PERSON], в графі «ім'я та прізвище матері» вказано - [PERSON]. В теперішній час виникла необхідність для отримання дочкою багатьох документів, в тому числі й паспорту громадянина України. При зверненні до Кальміуського району у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області щодо документування паспорту громадянина України та встановлення особи доньки, заявниці було відмовлено, оскільки з наданих документів не вбачається наявності між нею та [PERSON] родинних стосунків, як матері і доньки через розбіжності у написанні у свідоцтві про народження та паспортні прізвища заявниці. Оскільки даний факт позбавляє можливості оформити документи доньки, в тому числі й отримати паспорт громадянина України, просила встановити факт родинних зв'язків, а саме те, що вона [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області розгляд справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За даними паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 25.11.1995 року Іллічівським РВ УМВС України в Донецькій області, заявниця [PERSON] народилась [INFO] року в м.Маріуполі Донецької області. 10.12.1993 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №2658. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]». [INFO] року у [PERSON] Девіда та [PERSON] народився син [PERSON], актовий запис №121, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.11.1999 року окружним реєстратором провінції Танга, Танзанія, вбачається, що [INFO] року в медичному центрі провінції Танга народилась [PERSON] [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, при видачі свідоцтва про народження дочки заявниці, не було вказане прізвище матері дитини «[PERSON]». Факт родинних відносин між [PERSON] та її дочкою [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про народження дитини серії В [NUMBER], виданим Медичним центром Танга міста Танга, відповідно до якого [PERSON] [PERSON] народилась [INFO] року у [PERSON]. Також відповідно до прикордонного паспорту АС [NUMBER], виданого 29.08.1996 року, в графі діти зазначено: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно із довідкою №103, виданою 13.03.2017 року КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20» Маріупольської міської ради вбачається, що дочка [PERSON] - [PERSON] Девид навчається в КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №20». Судом встановлено, що заявниця звернулася до Кальміуського району у м.Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області щодо документування паспорту громадянина України та встановлення особи доньки, однак листом від 31.01.2017 року №26-464 їй було відмовлено, оскільки з наданих документів не вбачається наявності між нею та [PERSON] родинних стосунків, як матері і доньки через розбіжності у написанні у свідоцтві про народження та паспортні прізвища заявниці. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], але в зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження дитини є розбіжності в написанні прізвища матері, а саме відсутнє прізвище заявниці, остання позбавлена можливості оформити своїй доньці паспорт громадянина України та інші необхідні для встановлення особи документи у встановленому законом порядку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як матір'ю та дочкою, тому позовні вимоги є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved