Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № CL 123421 від 03.08.2012 р. (далі - договір), укладеного між позивачем та відповідачем, та додатку №1 останній отримав кредит в сумі 20000,00 грн., строком до 15.07.2016 р. зі сплатою 37,00 % річних за користування кредитом. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 55349,04 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 18484,42 грн., заборгованості по відсоткам - 21171,13 грн., пені - 15639,49 грн. та витрати по сплаті судового збору - 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № CL 123421 від 03.08.2012 р. та додатку № 1 до нього, укладеного між позивачем та відповідачем, останній отримав кредит в сумі 20000,00 грн., строком до 15.08.2016 р. зі сплатою 37,00 % річних за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від позивача кошти в сумі 20000,00 грн. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором становить 55349,04 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 18484,42 грн., заборгованості по відсоткам - 21171,13 грн., пені - 15639,49 грн. Даючи юридичну оцінку доказам суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 55349,04 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved