overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12.11.2005 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося три сини: [PERSON] , 2008 року народження; [PERSON] , 2006 року народження; [PERSON] , 2015 року народження, та дочка [PERSON] , 2018 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними мають місце неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння та повага. Проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть. Фактичні шлюбні відносини припинені, а їх подальше збереження буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом розміщення судового оголошення на сайті суду, але в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12.11.2005 року у Рівненській сільській раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 10. У період шлюбу у них народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12.11.2014 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народився син [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відмінність поглядів на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. З 10.09.2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Оскільки шлюб припинив своє фактичне існування вважає, що подальше його збереження буде суперечити її інтересам Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 17.03.2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом розміщення судового оголошення на сайті суду, але в судові засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 90. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд, а також неподанням жодних заперечень проти позову в будь-якому вигляді. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 вересня 1998 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка вже досягла повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що основною причиною розірвання шлюбу з відповідачем є відмінність їх поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, не досягнення взаєморозуміння, несумісність характерів. З 2019 року проживають окремо, відповідач переїхала проживати до своїх батьків, та з цього часу їх шлюбні відносини фактично припинились, сім`я розпалась остаточно, а шлюб існує лише формально. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 липня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримала 11 серпня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 15 липня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із повторно виданим свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 вересня 1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 52. Відповідно до довідки відділу ЦНАП виконавчого комітету Любомльської міської ради від 01 липня 2021 року № 2658 сторони та їх дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за однією адресою по [ADDRESS] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позовних вимог у будь-який спосіб. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 грудня 2014 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що упродовж останнього року стосунки з відповідачем розладилось, між ними зникло взаєморозуміння та повага, погляди на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства стали різними, почастішали сварки. Уже тривалий час кожен з них живе своїм життя та інтересами. Шлюб фактично припинив своє існування, має формальний характер, тому його збереження буде суперечити інтересам їх обох. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 04 лютого 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 20 лютого 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 04 лютого 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 грудня 2014 року у Луківській селищній раді Турійського району Волинської області за актовим записом № 15. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 липня 2008 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною розірвання шлюбу з відповідачем є відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення господарства, виховання дітей. Крім цього відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на розвиток і соціальне становлення дітей. Часті сварки і скандали призводять до погіршення її самопочуття і стресового стану. На умовляння змінити таку поведінку і спосіб життя відповідач не реагує. Оскільки такі обставини тривають упродовж тривалого часу, спроби примирення не дали позитивних результатів, тому вважає подальше проживання у шлюбі і збереження сім`ї неможливим. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 04 серпня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 17 серпня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 01 червня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 липня 2008 року у сільраді Згорани Любомльського району Волинської області за актовим записом № 7. У період шлюбу у сторін народилося дві дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем в будь-який спосіб заперечень проти позовних вимог та їх обґрунтування. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 липня 2011 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народилося два сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, неприязність відносин, відмінність поглядів на життя та ведення господарства. Через неможливість спільного проживання, фактичне припинення шлюбних відносин, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 26 травня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 23 червня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 26 травня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 липня 2011 року у Новосілківській сільській раді Турійського району Волинської області за актовим записом № 2. У період шлюбу у сторін народилося два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 липня 2018 року шлюбу із [PERSON] , від якого дітей не мають. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, поваги та бажання разом проживати і будувати сімейні відносини. На даний час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. В добровільному порядку розривати шлюб відповідач не бажає. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03 грудня 2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 22 січня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 03 грудня 2020 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 липня 2018 року у Любомльському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 32. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 листопада 2016 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народився син [PERSON] , 2013 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та бажання проживати разом і будувати сімейні відносини. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09 грудня 2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 04 січня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 09 грудня 2020 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 листопада 2016 року у виконавчому комітету Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 20. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved