Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У лютому 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2020 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, про позбавлення батьківських прав направлено за підсудністю до Бериславського районного суду Херсонської області. Позовну заяву обґрунтовує наступним. Позивачка з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але має від нього доньку - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що після народження дитини відповідач відмовився давати гроші на утримання доньки, позивачка була змушена звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Судовим наказом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 27.06.2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини. На день подання позову [PERSON] жодного разу аліменти на доньку не сплатив, через що утворилась заборгованість. Відповідач після народження доньки не спілкується з дитиною, не приймає участі у її вихованні, матеріально не підтримує, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. У зв`язку з наведеним просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини, [PERSON] та стягнути понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі в загальному порядку, призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 24.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки за місцем реєстрації він не мешкає, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань суду не надав. Враховуючи згоду позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 27.06.2018 року, актовий запис № 121, [PERSON] народилась [INFO] в м. Запоріжжі, батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки Володимирського закладу загальної середньої освіти «Успіх» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, від 02.11.2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно є вихованкою вказаного закладу з 01.09.2020 року; батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував заклад освіти, не цікавиться питаннями навчання та виховання доньки у будь-який спосіб (а.с. 65). Згідно довідки виданої Лиманецькою сільською радою Бериславського району Херсонської області № 7 від 03.01.2020 року, відповідно до книг по господарського обліку, будинкової книги сім`ї та загальної сільської домової книги, [PERSON] , [INFO] , перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Однак, фактично на території Лиманецької сільської ради не проживає (а.с.12). Згідно судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/4753/19 від 27.06.2019 року, з [PERSON] , [INFO] , стягнено на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17). Згідно довідки про неотримання аліментів від 11.01.2020 року №1/5, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] починаючи з 25.06.2019 року (а.с. 10) по 01.01.2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 19.01.2021 року виданого Ленінським районним судом, згідно якого заборгованість [PERSON] по аліментам складає 17178,20 грн. У відповідності до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно висновку від 07.12.2020 року, органом опіки та піклування встановлено, що батько [PERSON] не цікавиться здоров`ям та життям дитини, не надає фінансової допомоги на утримання малолітньої доньки, не проявляє інтересу до розвитку та навчання, тому неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Однак питання про доцільність позбавлення його батьківських прав залишено на розсуд суду. Отже, судом встановлено, що [PERSON] відсторонився від виховання та утримання своєї малолітньої доньки [PERSON] , та байдужий до дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню її судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок (а.с. 1).

Outcome: approved