overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона \~перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється. У звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини\~у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, заявою від 15.03.2017 року просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі, перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 05.12.2016 року шлюб розірвано (а.с.5). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ №163326 від 20.08.2013 року (а.с.6). Згідно довідки №1337 виданої Бериславської міської ради від 24.02.2017 року дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні(а.с.7). Відповідач [PERSON] позивачці матеріальну допомогу не надає, чим ставить її та дитину у скрутне становище. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона \~ перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно брати участь в утриманні дитини відмовляється. У звязку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини\~у розмірі у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивач на задоволені позову наполягала по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження І-КГ №217730 від 26.05.2016 року(а.с.3). Згідно довідки виконавчого комітету Новобериславської сільської ради Бериславського району Херсонської області №415 від 22.02.2017 року (а.с.4), дитина проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] позивачці\~ матеріальну допомогу не надає, чим ставить її та дитину\~ у скрутне становище. В силу ст.180 СК\~ України батьки\~ зобовязані\~ утримувати дитину\~ до\~ досягнення\~\~ нею\~ повноліття.\~ Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.\~\~\~\~\~\~ Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.\~\~ \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом. Свій позов мотивує тим, що 12 березня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припиненні, з 2013 року вони проживають окремо. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає неможливим. Тому, змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 61 від 12 березня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. (а.с 9). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про його народження, Серія [NUMBER] від 16 травня 2011 року. (а.с 8). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити собі прізвище «[PERSON]». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву в частині розірвання шлюбу та залишення позивачу шлюбного прізвища «[PERSON]» можливо задовольнити. Позовна вимога, в частині залишення проживання малолітнього сина разом з позивачем задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, на підтвердження того, що між сторонами існує спір, про місце проживання малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Разом з тим, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А від так, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь частини судового збору розмірі 243.60 грн. підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 13 липня 2007 року у виконкомі Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 31. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя сторін не склалося, та з грудня 2016 року шлюбні стосунки між ними припинено та спільне господарство не ведеться. Спору про місце проживання дитини між сторонами не виникає. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання також не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 13 липня 2007 року у виконкомі Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 31. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], щодо місця проживання якої сторонами в добровільному порядку досягнута домовленість. Спір про розділ майна відсутній. З грудня 2016 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просила розірвати шлюб зареєстрований між ними 14.02.2002, посилаючись на те, що між ними відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні відносини: почуття взаєморозуміння, поваги, любові і довіри, тривалий час не підтримуються шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, окрім з приводу питань, пов'язаних з утриманням дитини, не спілкуються, вважає, що подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову, у якій також просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому 14.02.2002 шлюбі, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] про укладення шлюбу, згідно з актовим записом № 170 /а. с. 9/. У подружжя народилася донька [PERSON] ([INFO]) /а. с. 10/. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 08.06.2001 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені приблизно з 2011 року, з лютого 2017 року не проживають разом, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2001 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що при укладенні шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 24.07.2006 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені приблизно з листопада 2016 року. Спір щодо спільного майна та утримання дітей на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти вимог позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2006 року, від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з листопада 2016 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна та утримання дітей на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування свої позовних вимоги на вказувала на те, що з 14 березня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON]. ([INFO]), яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає обґрунтовуючи це тим, що сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні з підстав, викладених у позові. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні з підстав, викладених у позові Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 березня 2013 року (а. с. 3) Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 4), яка мешкає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON] дитина знаходиться на утриманні позивача, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати матеріальну допомогу на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня предявлення позову. На підставі ст. 79, 80, 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, великі розбіжності в інтересах. Між ними втрачено почуття любові та поваги, шлюбні стосунки припинені, близько півроку сторони проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає примирення та збереження сімї неможливими. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явився, заявою позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Роменська». Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.06.2011, що вбачається з актового запису про шлюб Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 7. Після реєстрації шлюбу «Голота» змінила прізвище на «Роменська». З актового запису про народження Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 26 від 11.10.2011 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. З актового запису про народження Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 29 від 05.12.2013 вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи доводи позивачки та позицію відповідача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved