Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-19 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини отриманого відповідачем заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON]. Однак, спільне проживання із відповідачем не вдалося останній проживає за іншою адресою. З того часу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання спільного сина. Як зазначає позивач, спільна із відповідачем дитина повністю перебуває на її утриманні, а коштів позивача не вистачає для належного забезпечення рівня життя та розвитку дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Одночасно просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та, у разі неявки у судове засідання відповідача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що від спільного проживання у сторін по даній справі [INFO] народився син - [PERSON]. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживають окремо та між ними не встановлено домовленості щодо сплати аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, на утриманні інших дітей не має, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовна вимога щодо стягнення із відповідача аліментів до досягнення дитиною 23-х річного віку за умов, що вона буде продовжувати навчання, задоволенню не підлягає, оскільки така вимога є передчасною, а у випадку, якщо після досягнення дитиною повноліття остання буде навчатися, то позивач матиме право звернутися до суду із такими позовними вимогами. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial