Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, мотивуючи свої вимоги тим, що він з позивачем мають спільну доньку [PERSON], [INFO] Позивач зазначив, що ні у зареєстрованому шлюбі, ні у цивільному шлюбі з відповідачем він не перебував, однак він виконує у повній мірі свої батьківські обов'язки, допомагає дитині матеріально, сплачує аліменти. Відповідач же чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною, не допускаючи його до квартири, а якщо і впускає, то влаштовує сварки у присутності дитини. Посилаючись на викладене, позивач прохав зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], визначити спосіб участі у її вихованні шляхом систематичних побачень щотижня у понеділок та четвер з 17 години до 20 години, першої суботи та неділі місяця з ночівлею з 10 години суботи до 18 години неділі, у передостанню суботу місяця з 9 години до 20 години, у останню неділю місяця з 9 години до 18 години, а також один раз на рік в літній період на 14 днів. У судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та прохав зобов'язати відповідача зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], визначити спосіб участі у її вихованні шляхом систематичних побачень на території міста чи за місцем проживання батька без присутності матері щотижня у понеділок та четвер з 16 години 30 хвилин до 19 години, дозволивши йому забирати дитину з дитячого садка, першої суботи та неділі місяця з ночівлею з 10 години суботи до 18 години неділі, у передостанню суботу місяця з 10 години до 19 години, у останню неділю місяця з 9 години до 18 години, один раз на рік в літній період на період від 7 до 14 днів при досягненні дитиною 5 -річного віку, а також дозволити йому приходити на всі свята в садочок. Відповідач позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дитині ще не виповнилося 3 роки, тому вона прив'язана до матері, спить разом з нею. Вдень дитина спить з 12 години до 13 години, а ввечері о 20 годині вже лягає спати, о 19 годині їсть та купається. Заперечувала проти те, щоб дитина була з відповідача протягом цілого дня, посилаючись на те, що на цілий день він з нею ніколи не залишався, ніколи не кормив її. Дитині довго бути з ним набридає. Не заперечувала проти зустрічей батька дитини з дитиною за місцем його проживання у її відсутність кожні перший та третій понеділок і четвер з 17 години до 19 години, а також кожні першу та третю суботу і неділю місяця з 8 години до 12 години, а також щодо того, щоб позивач забирав дитину з дитячого садка. Представники органу опіки та піклування пояснили, що вважають за необхідне надати батьку право на побачення з дитиною та спілкування з нею у понеділок та четвер з 17 години до 20 години, першої суботи місяця з 10 години до 20 години, першої неділі місяця з 10 години до 18 години, у передостанню суботу місяця з 9 години до 20 години, у останню неділю місяця з 9 години до 18 години, а також один раз на рік в літній період на 14 днів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі та не проживали разом однією сім'єю. Дитина проживає разом з матір'ю, відвідує дошкільний навчальний заклад № 6 у м. Южноукраїнську. У сторін виникають спори з приводу участі батька у відвідуванні та вихованні доньки. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Тому, враховуючи вік дитини, який потребує режиму, відносини між позивачем та дочкою, суд вважає, що побачення батька з дитиною у вихідні дні необхідно встановити у першу суботу і неділю місяця та третю суботу і неділю місяця з 9 години до 12 години. Крім того, суд, враховуючи прихильність батька до дитини, вважає за необхідне раз на тиждень встановити зустрічі з дитиною у четвер з 16 години 30 хвилин до 19 години, дозволивши йому забирати дитину з дитячого садка. За відсутності заперечень з боку матері, суд вважає за необхідне дозволити побачення батька з дитиною у відсутність матері. Також суд не бачить підстав для незадоволення вимог щодо надання права позивачу на спільний відпочинок з дитиною після досягнення дитиною віку 5 років та на відвідування дитячого садка. З урахуванням трирічного віку дитини, психофізіологічних особливостей малолітньої дитини, її прихильності до матері, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд прийшов до висновку, що встановлення саме такого способу участі батька у вихованні дитини, як його спілкування з нею у відсутність матері та відповідна періодичність цих побачень, на даному етапі буде максимально відповідати її інтересам. У разі зміни зазначених обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом при визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Outcome: partial