Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК України, заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області до [PERSON] та просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити строки позовної давності за період з грудня 2010 року по жовтень 2013 року та стягнути з відповідача на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Городнянської РДА ( ГУДКСУ у Чернігівській області МФО 853592, код ЄДРПОУ 03196009, р/р 35415018000890 ) надмірно сплачені бюджетні кошти тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у сумі 11778,60 грн., а також стягнути з [PERSON] судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви платіжним дорученням № 2964 від 24.11.2016 року у сумі 1378 грн. на користь прокуратури Чернігівської області ( рахунок 35215093006008, банк Державна казначейська служба України м. Київ МФО 820172, одержувач прокуратура Чернігівської області, код ЄДРПОУ 02910114 ). З позовної заяви виходить, що у ході вивчення 20.10.2016 року особової справи № 442108 отримувача тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів [PERSON] та опрацювання інформації Деснянського відділу ДВС м. Чернігова, яка надійшла до прокуратури 25.10.2016 року, виявлено, що [PERSON] у період з 2010 року по 2014 рік внаслідок неповідомлення органу соціального захисту населення про отримання аліментів на дитину надмірно отримала тимчасової державної допомоги у сумі 11778,6 грн.. Відповідно до п. 5 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.20.2006 року № 189 ( далі Порядок ) тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання ( перебування ) одного з батьків, який утримує дитину, управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах ( у разі створення ) рад. Пункт 2 вищевказаного Порядку передбачає, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Згідно п. 6 Порядку за такої підстави для призначення допомоги органу соціального захисту населення подається рішення суду ( виконавчий лист ) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на одного з батьків. Так, встановлено, що [PERSON] 17.08.2010 року звернулась до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА із заявою про призначення їй на дитину [PERSON], [INFO], тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. До заяви [PERSON] додала передбачені Порядком документи, зокрема рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки та довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати [PERSON] аліментів протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. На підставі поданої заяви [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу з 01.08.2010 року строком на 6 місяців по 31.01.2011 року. У подальшому з аналогічними заявами відповідач зверталась до Управління 16.02.2011 року ( допомогу призначено з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року ), 03.08.2011 року ( допомогу призначено з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року ), 21.02.2012 року ( допомогу призначено з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року ), 14.08.2012 року ( допомогу призначено з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року ), 25.02.2013 року ( допомогу призначено з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року ) та 09.08.2013 року ( допомогу призначено з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року ). Згідно п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Про виникнення зазначеної обставини одержувач зобовязаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла обставина. Про такий обовязок [PERSON] було відомо, про що свідчать долучені до усіх заяв розписки з підписами заявниці, згідно яких вона зобовязалася у десятиденний строк повідомляти управління соціального захисту населення про зміну обставин, які впливають на виплату допомоги, зокрема про добровільне виконання рішення суду особою, зобовязаною сплачувати аліменти. Однак, нехтуючи своїм обовязком [PERSON] не повідомила Управління соціального захисту населення Городнянської РДА про добровільне перерахування аліментів на дитину [PERSON] у листопаді 2010 року, січні, серпні-жовтні 2011 року, червні-липні, грудні 2012 року, лютому-березні, серпні-вересні, листопаді-грудні 2013 року, січні 2014 року. Вказаний факт підтверджується платіжними дорученнями за відповідні місяці з призначенням платежу аліменти [PERSON] та інформацією Деснянського відділу ДВС м. Чернігові. Таким чином, [PERSON] незаконно, внаслідок власної недобросовісності отримала допомогу у грудні 2010 року, січні-липні 2011 року, вересні 2011 року - квітні 2012 року, липні 2012 року - січні 2014 року. З огляду на викладене, [PERSON] у звязку з невиконанням свого обовязку щодо повідомлення про обставини, які можуть вплинути на виплату допомоги, у 2010-2014 роках з Державного бюджету України надміру виплачено тимчасової допомоги у сумі 11778,60 грн.. Враховуючи те, що органам прокуратури про порушення економічних інтересів держави стало відомо лише у жовтні 2016 року, а також наявну в державі економічну кризу, дефіцит бюджетних коштів та недопустимість незаконного відтоку грошей з бюджету, прокурор вважає, що наявні підстави рахувати перебіг строку позовної давності з 25.10.2016 року, а тому позовна заява подана з дотриманням термінів позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України. Ухвалою судді від 15 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні прокурор Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] позовні вимоги, заявлені заступником керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладено в позовній заяві, та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. Вказала, що [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Городнянської РДА та стала облік і їй було призначено державну допомогу з 01.08.2010 року. Відповідач подала документи, серед яких була довідка про неотримання аліментів за попередні 6 місяців. Потім вона неодноразово подавала заяви та в неї відбирались розписки про необхідність повідомлення про зміну обставини для нарахування вказаної державної допомоги. У лютому 2015 року Управління соціального захисту населення Городнянської РДА Чернігівської області зверталось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] тимчасово виплаченої державної допомоги, оскільки останній на той момент вже працював. При розгляді вказаної справи [PERSON] надав суду копії платіжних доручень і квитанцій про сплату ним аліментів на користь [PERSON], а також лист ПП «Чернігівський центр охорони праці» про утримання із його заробітної плати аліментів. 06.10.2016 року прокуратурою було направлено запит до позивача про отримання інформації щодо призначення та виплати цієї тимчасової державної допомоги. 10.10.2016 року надійшов лист з Управління соціального захисту населення Городнянської РДА з узагальненою інформацією щодо всіх осіб, які перебувають на обліку в управлінні та отримують тимчасову державну допомогу. Вивчивши особові справи, прокуратура 20.10.2016 року направила запит до Деснянського відділу ДВС в м. Чернігові про надання інформації щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON]. На запит прокуратури 25.10.2016 року надійшов лист з копіями платіжних доручень, розрахунком заборгованості та поясненнями [PERSON]. Строки позовної давності прокуратурою не порушено, оскільки про порушення економічних інтересів держави прокуратурі стало відомо лише 25.10.2016 року після надходження інформації з Деснянського відділу ДВС м. Чернігова. Представник позивача - Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON], яка діє на підставі довіреності начальника управління соціального захисту населення Городнянської РДА [PERSON] від 17.01.2017 року, у судовому засіданні підтримала позов заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, поданий в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, та просила суд його задовольнити. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог. Вказала, що особа при зверненні до органів соціального захисту для призначення тимчасової державної допомоги подає довідку виконавчої служби про несплату аліментів тільки перший раз, а потім подає тільки заяви і зазначає, що обставини, які слугували підставою для призначення допомоги, не змінилися. Починаючи з грудня 2010 року, [PERSON] не мала права на отримання тимчасової державної соціальної допомоги, оскільки отримала аліменти від колишнього чоловіка в листопаді 2010 року. Управлінню стало відомо про те, що відповідачу перераховуються аліменти лише в лютому 2015 року, коли надійшла довідка з ДВС про сплату [PERSON] на користь відповідача аліментів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні предявлений позов визнала частково, оскільки вказала, що аліменти в 2010 році від колишнього чоловіка вона не отримувала. Щодо послідуючих років, то підтвердила, що матеріальну допомогу на доньку від колишнього чоловіка вона отримувала. Не повідомила управління соціального захисту, бо в квитанціях не було вказано, що це аліменти, а лише зазначалось, що це допомога. Зараз вона розуміє, що необхідно було повідомити. Предявлений позов визнає частково, оскільки вважає, що в 2010 році вона мала право на отримання тимчасової державної соціальної допомоги. Наполягає на застосуванні строків позовної давності, оскільки не згодна з наявністю у прокуратури поважних причин пропуску строків звернення до суду, а той факт, що про порушення їм стало відомо лише 25.10.2016 року ще не є поважною причиною. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, представника позивача, а також пояснення відповідача по суті заявлених позовних вимог, допитавши свідка та дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. З дослідженого в судовому засіданні рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 09.08.2006 року встановлено, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2006 року і до 27.08.2022 року ( а.с. 28-29 ). З довідок Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON], що проживає [INFO], згідно виконавчого листа № 2-627/06 від 11.09.2006 року, виданого Городнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини доходів боржника на утримання дочки [PERSON], [INFO], дійсно не отримувала аліменти в періоди з 01.02.2010 року по 31.07.2011 року, з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, 01.03.2011 року по 31.08.2011 року, з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року, з 01.09.2011 року по 29.02.2012 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2012 року, з 01.04.2012 року по 30.09.2012 року, з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року ( а.с. 67-75 ). [PERSON] 17.08.2010 року, 16.02.2011 року, 03.08.2011 року, 21.02.2012 року, 14.08.2012 року, 25.02.2013 року та 09.08.2013 року зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Городнянської РДА із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям. Рішеннями УПЗСН про призначення допомоги сімям з дітьми [PERSON] по кожному її зверненню призначалась допомога відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.20.2006 року № 189, а саме на періоди з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 31.07.2011 року, з 01.08.2011 року по 31.01.2012 року, з 01.02.2012 року по 31.07.2012 року, з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року та з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року ( а.с. 30-66 ). Згідно інформації про доходи та утримання аліментів із заробітної плати [PERSON], який з 12.07.2010 року працює директором ПП «Чернігівський центр охорони праці», встановлено, що з його заробітної плати здійснювалось утримання коштів на користь [PERSON] та в 2010-2014 роках проводилось перерахування цих коштів на користь останньої ( а.с. 76 ). Дана інформація також підтверджується довідкою ПП «Чернігівський центр охорони праці» від 20.02.2017 року за вих. № 11 ( а.с. 131 ). Згідно платіжних доручень [PERSON] переказував поштовими переказами [PERSON] аліменти, а саме : 05.11.2010 року за серпень в сумі 204,85 грн., 05.01.2011 року за липень в сумі 146,32 грн., 17.08.2011 року за вересень в сумі 307,28 грн., 20.09.2011 року за липень, листопад 2010 року в сумі 276,55 грн., 27.06.2012 року за квітень 2012 року в сумі 545,54 грн., 27.07.2012 року за травень 2012 року в сумі 422, 63 грн., 07.12.2012 року за червень 2012 року в сумі 484,08 грн., 04.02.2013 року за липень 2012 року в сумі 470,43 грн., 01.03.2013 року за січень 2013 року в сумі 493,68 грн., 27.08.2013 року за квітень 2013 року в сумі 493,68 грн., 24.09.2013 року за серпень 2013 року в сумі 493,68 грн., 15.11.2013 року за вересень 2013 року в сумі 493,68 грн., 18.11.2013 року за жовтень 2013 року в сумі 493,68 грн., 23.01.2014 року за грудень 2013 року в сумі 503,93 грн., 24.02.2014 року за січень 2014 року в сумі 506,59 грн. ( а.с. 77-88, 132-143 ). 07.10.2016 року Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області надало довідку за вих. № 8253 на запит начальника Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме ( а.с. 17-18 ). Згідно інформації, наданої Деснянським відділом державної виконавчої служби міста Чернігів від 24.10.2016 року за вих. № 26-37/1570, яка отримана Городнянським відділом Менської місцевої прокуратури Чернігівської області 25.10.2016 року, встановлено, що 23.09.2010 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист № 2-627/06, виданий 11.09.2006 року Городнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини. 23.09.2010 року державним виконавцем на підставі ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам. В ході проведення виконавчих дій, за боржником не було виявлено зареєстрованого на праві власності рухомого майна та нерухомого майна, у боржника відсутні відкриті банківські рахунки, боржник не працює. З 08.02.2012 року по 07.08.2013 року [PERSON] зверталась із заявою до відділу про надання довідки про неотримання аліментів. 08.08.2013 року боржник зявився до відділу державної виконавчої служби та надав пояснення та копії платіжних доручень про сплату аліментів. В поясненнях боржник написав, що ним було написано заяву на підприємстві про добровільне утримання аліментів з його заробітної плати. 23.09.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та направлено до ПП «Чернігівський центр охорони праці». 05.05.2014 року ПП «Чернігівський центр охорони праці» було надана довідка про доходи та утримання аліментів із заробітної плати [PERSON] та надано копії платіжних доручень про сплату аліментів. 05.01.2015 року державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості по аліментам, в який були включені всі квитанції та платіжні доручення боржника та було зроблено перерахунок заборгованості. Заборгованість станом на 01.01.2015 року складає 16577,48 грн. 12.03.2015 року до відділу надійшла довідка про доходи та утримання аліментів із заробітної плати [PERSON], копії платіжних доручень про сплату аліментів та лист, в якому зазначалось, що боржник перебуває на військовій службі за адресою : м. Львів, вул. Героїв Майдану,32, Академія сухопутних військ ім. Гетьмана Сагайдачного. 23.03.2015 року провадження було завершено на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ направлено до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ( а.с. 20-24 ). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що аліменти він сплачує в розмірі 1/4 частини заробітної плати. З лютого по червень 2010 року, коли він не працював, то не міг у той час сплачувати аліменти. Крім того, у лютому 2010 року він зламав ногу, лікувався два місяці, потім не міг знайти роботу. Пізніше створив своє підприємство, де йому виплачувалась заробітна плата, з якої вираховувались аліменти за його заявою. З липня 2010 року аліменти вираховувались щомісячно, а виплачувались аліменти по мірі виплати зарплати готівкою. На даний час аліменти на утримання доньки він сплачує своєчасно та намагається гасити заборгованість по аліментам. [PERSON] зазначив, що він не знав, що відповідач отримує тимчасову державну соціальну допомогу на дитину. Про це він дізнався в управління праці та соціального захисту населення. [PERSON] наполягав, що сплачував на користь відповідача аліменти, в тому числі і в листопаді 2010 року в сумі 204,85 грн.. [PERSON] він перераховував через поштове відділення переказом і відповідач там отримувала аліменти. На картку відповідача в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кошти стали регулярно перераховуватись десь в 2014 році. Зауважив, що аліменти вираховувались із його заробітної плати, коли проводилось її нарахування, а гроші перераховувались як тільки на підприємстві виплачувалась заробітна плата готівкою. Згідно ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.20.2006 року № 189 ( далі Порядок ) тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у звязку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Зі змісту статті 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно розрахунку переплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, складеного Управлінням соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, встановлено, що сума незаконно отриманої [PERSON] допомоги за період з 01.12.2010 року по 31.01.2014 року становить 11778,60 грн. ( а.с. 26 ). Дослідивши в судовому засіданні докази, надані в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] внаслідок власної недобросовісності неправомірно отримала бюджетні кошти у вигляді тимчасової соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у сумі 11778,60 грн.. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується заяви відповідача [PERSON] про застосування наслідків спливу строків позовної давності, то суд звертає увагу сторін на таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України ). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні запитів органів прокуратури до Управлінням соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та до Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова, саме в жовтні 2016 року органам прокуратури стало відомо про порушення економічних інтересів держави та безпідставне отримання відповідачем тимчасової державної соціальної допомоги. За цих обставин, органам прокуратури про допущені відповідачем порушення стало відомо лише при проведенні перевірки, яка була здійснена в жовтні 2016 року ( а.с. 17-20 ). За таких підстав, строк позовної давності для звернення прокурора до суду з даним позовом не сплинув, адже у цьому випадку перебіг позовної давності почався з жовтня 2016 року, а тому заява відповідача [PERSON] про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. Крім того, з огляду на вказане, викладене в позові прохання прокурора про поновлення строку звернення до суду, є зайвим. Згідно положень ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Натомість відповідачем в ході судового розгляду справи не надано суду доказів її скрутного матеріального становища або ж незадовільного стану здоровя які і не надано будь-яких інших даних, що свідчили б про майновий стан відповідача, а тому підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору, про що [PERSON] просила суд під час судових дебатів, відсутні. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved