Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 07.02.2015 сторони перебувають у шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя в них не склалося, оскільки зникло взаєморозуміння і взаємоповага, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейні цінності, вже тривалий час вони живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, спільне господарство ними разом не ведеться приблизно з листопада 2019 року, а окремо проживають вони з лютого 2020 року. Примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини (а.с. 2-3). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи (а.с. 16). У призначене судове засідання позивач не прибула, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх замовлення. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та заяви сторін, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейні цінності, внаслідок чого в них зникло взаєморозуміння і взаємоповага, спільне господарство ними разом не ведеться приблизно з листопада 2019 року, а окремо вони проживають з лютого 2020 року, а отже фактично шлюб припинив своє існування, та його збереження суперечить інтересам [PERSON] та [PERSON] . Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved