Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та безстроково. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що відповідач по справі є її сином. Вона є пенсіонером за віком, має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування. ЇЇ син, відповідач по справі, матеріальну допомогу добровільно не надає. Відповідач має можливість йому допомагати, бо є працездатним та має самостійний заробіток (дохід). Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивачу 67 років, вона є пенсіонером за віком та отримує пенсію, розмір якої складає 1 784,34 грн. щомісячно, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою про доходи № 1021040270031024 від 10.11.2020 року, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Крім того, позивач перебуває на «Д» нагляді у ендокринолога з 2016 року з діагнозом: дифузійний зоб, у зв`язку з чим потребує постійного лікування. Статтею 201 СК України визначені обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні діти зобов`язані утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи, що відповідач є працездатним, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2013 року сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, а позивач потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved