Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - позивач, Управління) звернулось до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі - третя особа, Центр), в якому просить стягнути з відповідача суму незаконно отриманих коштів допомоги в розмірі 654,60 грн. на користь держави. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідачеві на підставі заяви було призначено допомогу на дітей як одинокій матері. 22.05.2013 року Управління одержало лист Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.05.2013 року, в якому остання повідомила, що згідно розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.05.2013 року № 280, малолітні діти відповідача були відібрані у матері та влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 та просила призупинити виплату державної допомоги [PERSON] Таким чином, за період з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року у [PERSON] виникла переплата допомоги одиноким матерям, яка підлягає поверненню. Позивач направив на адресу відповідача листа від 03.06.2013 року в якому повідомив про виникнення переплати та просив погасити заборгованість в розмірі 654,60 грн., проте, відповідач залишив вимоги позивача без виконання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2013 року відкрито провадження у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. За таких обставин, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутність відповідача та представника третьої особи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що 19.01.2010 року [PERSON] звернулась до Управління із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, а саме, допомоги на дітей одиноким матерям. (а. с. 6-8). Як визначено у ч. 1 та ч. 4 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», сім'ям з дітьми призначається, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям. Розпорядженням від 22.01.2010 року [PERSON] було призначено допомогу на дітей одиноким матерям, оскільки на утриманні останньої знаходились двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а. с. 9). Згідно розпорядження на перерахунок допомоги одиноким матерям, [PERSON] у період з 01.01.2013 року по 25.07.2013 року було установлено розмір допомоги 654,60 грн. (а. с. 10). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Аналогічне положення закріплене у п. 46 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 (далі - Порядок), згідно якого особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу, з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Згідно п. 49 Порядку, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Так, розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.05.2013 року № 280 «Про відібрання малолітніх дітей у матері», малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відібрані у матері - [PERSON], та влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1. Отже, [PERSON] після відібрання у неї малолітніх дітей, згідно вказаного розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, зобов'язана була повідомити про це Управління, проте, в порушення вимог чинного законодавства цього не зробила. 22.05.2013 року на адресу Управління надійшов лист Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.05.2013 року у якому остання повідомила, що розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.05.2013 року № 280 «Про відібрання малолітніх дітей у матері» малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відібрані у матері - [PERSON], та влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 (а. с. 11, 12). Згідно ч. 2 ст. 184 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється, зокрема, у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Розпорядженням Управління від 23.05.2013 року, б/н, виплата допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] була призупинена з 01.06.2013 року, у зв'язку із відібранням дітей. (а. с. 13). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.08.20-13 року, яке набрало законної сили 17.09.2013 року, малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було відібрано у їх матері - [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, у [PERSON] за період з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року виникла переплата допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 654,60 грн., про що Центр повідомив Управління у листі від 03.06.2013 року (а. с. 14). Згідно ч. 5 ст. 184 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Листом від 06.06.2013 року Управління поінформувало [PERSON] про виникнення переплати допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 654,60 грн. та просило перерахувати вказану переплату Центру (а. с. 15). 07.10.2013 року Управління повторно звернулось до [PERSON] з аналогічним листом, який був одержаний останньою 25.10.2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 16-17, 18), однак, [PERSON] грошові кошти в розмірі 654,60 грн. Центру не перерахувала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження повернення бюджетних коштів відповідач не надав. За таких обставин, позовні вимоги Управління є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Як визначено у п. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», з 1 січня мінімальну заробітну плату на 2014 рік установлено у місячному розмірі - 1 218 гривень. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 20 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача в дохід держави стягується 243,60 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved