Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «Перший український міжнародний банк») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 10.04.19 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого стягнуто з неї на користь АТ «Перший український міжнародний банк» суму заборгованості у розмірі 18 224,89 грн. 26.08.2020 на підставі заяви стягувача та вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62815513. Разом з тим, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Банком не було надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Крім того, відповідачем було пропущено строк звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4751 від 24.04.20, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 21.01.2021 закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Представник АТ «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника АТ «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 24.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис № 4751 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № GP- 6344021 від 13.05.2014 за період з 23.12.2018 по 23.12.2019 у розмірі 18 224,89 грн. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилалася на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Крім того, виконавчий напис було вчинено з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача АТ «Перший український міжнародний банк» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь банку, безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Outcome: approved