Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку у послідуючому уточнив, про визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання недійсним та скасування внесених райдержадміністрацією змін до Сертифікату на право на земельну частку /пай/ на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом в частині переходу 1/2 права на земельну частку /пай/, скасування розпорядження голови райдержадміністрації, державних актів на право власності на земельні ділянки, реєстрації права власності на земельні ділянки та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами; визнання права на земельну частку /пай/ в 1/2 частині та права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в 1/2 частині. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач являється спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори у визначений законом строк, але за отриманням свідоцтва про право на спадщину звернувся лише у листопаді 2013 року, і дізнався, що його заява про прийняття спадщини помилково не була внесена до Спадкового реєстру, тому спадщину отримала на все майно дружина померлого. Вважав, що його право на спадщину порушено і потребує судового захисту. В судовому засіданні представники позивача доводи уточненої позовної заяви підтримали. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечила. Відповідачі Краснопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, Краснопільська районна державна адміністрація Сумської області та треті особи: відділ Держземагенства у Краснопільському районі Сумської області, Реєстраційна служба Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, явку представників в судове засідання не забезпечили, відповідно поданих заяв просять справу розглянути за відсутності їх представників, відповідачі не заперечують проти задоволення позову /ас. 119, 122-124/. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З вимог ч.1 ст. 3 ЦПК України вбачається, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як убачається з матеріалів справи [INFO] помер батько позивача - [PERSON], місце реєстрації смерті відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис за № 169 від 21 листопада 2000 року /копія свідоцтва про смерть ас. 13/. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Промінь» Краснопільського району Сумської області розміром 4,73 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом серія СМ № 0080510 та житлового будинку в [ADDRESS] посвідченого договором купівлі-продажу від 11 березня 1988 р /копії ас. 35, 50-51/. На час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] / копія ас. 55 на звороті/. Заповіту [PERSON] не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом. Родинні відносини позивача та померлого [INFO] [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження / копія на ас. 14/. У встановлений законом термін позивач [PERSON], як спадкоємець частки померлого батька, звернувся до Краснопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої державним нотаріусом 17 травня 2001 року було заведено спадкову справу 246 «а» щодо майна померлого [PERSON] (копії ас. 120-121). Проте, за матеріалами спадкової справи Краснопільської районної державної нотаріальної контори № 273/11 від 11 серпня 2011 року 11 серпня 2011 року [PERSON] звернулась до вказаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] на спадкове майно, яке складається з житлового будинку жилою площею 28,3 кв. метра загальною площею 79,3 кв. метра з надвірними будівлями та спорудами, та права на земельну частку /пай/ у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Промінь» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, оскільки спадщину прийняла шляхом сумісного проживання та реєстрацією на день смерті разом зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] /копія ас. 44/. Того ж дня, державним нотаріусом Вангородським В.В. видані Свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВРМ 516660 від 11 серпня 2011 року на ім`я [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] у спадковій справі № 273 заведеній після померлого [INFO] [PERSON], зареєстрованій в реєстрі за № 1450, на спадкове майно у вигляді житлового будинку жилою площею 28,3 кв. метра загальною площею 79,3 кв. метра з надвірними будівлями та спорудами, розташованих в [ADDRESS]; Свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВРМ 516661 від 11 серпня 2011 року на ім`я [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], у спадковій справі № 273 заведеній після померлого [INFO] [PERSON], зареєстрованій в реєстрі за № 1452, на спадкове майно у вигляді права на земельну частку /пай / у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського акціонерного пайового товариства закритого типу «Промінь» Краснопільського району Сумської області, розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі належного померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку / пай/ серія СМ № 0080510 виданого 27 серпня 1996 року на підставі рішення Краснопільської районної державної адміністрації від 19 червня 1996 року № 274, зареєстрованого 30 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 510 / копії ас. 49 і на звороті /. На підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 серпня 2011 р. реєстровим номером 1452 Краснопільською райдержадміністрацією Сумської області 05 вересня 2011 року внесені зміни до Сертифікату серія СМ № 0080510, за якими право на земельну частку (пай ) передано [PERSON], мешканці [ADDRESS] /копія ас. 35 на звороті/. Відповідно до розпорядження голови Краснопільської райдержадміністрації від 20 лютого 2012 року № 97 «Про надання у власність земельних ділянок (паїв)» та списку громадян, яким надаються у власність земельні ділянки згідно свідоцтв про право а спадщину за заповітом або законом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Краснопільського району стосовно громадянки [PERSON], яка значиться у списку під номером « 4», прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки площею 2,5975 га, 1,1705 га та 0,4379 га /копії ас. 103-105/. Відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 480135, ЯК № 480136, ЯК № 480137 [PERSON] 20 квітня 2012 року на підставі розпорядження голови Краснопільської райдержадміністрації від 20 лютого 2012 року № 97 є власником земельних ділянок площею відповідно 2,5975 га кадастровий номер 5922355100:06:004:0367, 1,1705 га кадастровий номер 5922355100:06:004:0368, 0,4379 га кадастровий номер 5922355100:06:001:0342 розташованих на території Краснопільської селищної ради Сумської області та призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20 квітня 2012 року за № 592235511000430, № 592235511000429, № 592235511000428 /копії ас. 32-34/. Згідно витягу з технічної документації по грошовій оцінці земель № 461 від 27 лютого 2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Краснопільської селищної ради Краснопільського району Сумської області площею 4,2059 га складає 78740 гривень і значиться за [PERSON] /ас. 31/. Відповідно до Рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно встановлено наявність запису про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON], що виникло у неї на підставі свідоцтва про право на спадщину серія ВРМ 516660 від 11 серпня 2011 року виданого Краснопільською райдержнотконторою /ас. 37-38/. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із спадкових правовідносин та права власності і врегульовані нормами ЦК України. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) ЦК України (2004 року) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO], тобто до набрання чинності ЦК України (2004 року), тому при вирішенні вказаного спору суд має керуватися відповідними положеннями ЦК УРСР (1963 року). За змістом ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкуванням вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 529 ЦК України (1963 року) встановлює коло спадкоємців першої черги в рівних частках є діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, зважаючи, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, він на підставі п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) прийняв ту частку спадщини, визначену щодо кола спадкоємців за законом першої черги, тобто в даному випадку 1/2 частину спадкового майна. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Зокрема, відповідно до абзацу з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» від 09 квітня 1999 року розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. За ч.1 ст.155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач як його спадкоємець за законом має право на вказане майно в порядку спадкування. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачами позову суд не вбачає. Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорені позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 серпня 2011 року, видані державним нотаріусом Краснопільської районної нотаріальної контори Вангородським В.В. на ім'я [PERSON], та видані на підставі них розпорядчі документи та правовстановлюючі документи на право власності останньої позбавили позивача права власності на спадкове майно, яке згідно із вимогами ст. 86 ЦК України (1963 року) охоронялося законом, а держава забезпечувала стабільність правовідносин власності. Таким чином, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved