Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказувала на те, що до весни 2014 року перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від даного цивільного шлюбу у них із відповідачем народилася донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач визнав себе батьком малолітньої [PERSON] На даний час вони з відповідачем мешкають окремо, подружніх стосунків не підтримують. При цьому, відповідач ніякої допомоги на утримання доньки не надає й відповідно належним чином не виконує свій батьківський обов'язок з утримання дитини, її вихованням не займається. Також вказувала на те, що відповідач на даний момент офіційно не працює, але є працездатною особою, має мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей та інших осіб, які б знаходилися у нього на утриманні немає, а також у нього відсутні будь-які інші зобов'язання, має задовільний стан здоров'я, а тому здатен здійснювати утримання дитини. Крім того вказувала на те, що вона не працює, постійних доходів немає. На даний час донька навчається в 3 класі Чернівецької ЗОШ №4, потребує теплого одягу, щоденних витрат на харчування в школі. Також, їх дитина стоїть на обліку в лікарні по захворюваннях зобу та серця, часто хворіє на ОРЗ та ГРВ і потребує коштів на лікування. Посилаючись на вказане, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а також вказала на те, що поданий позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав на те, що проти задоволення позову не заперечує, просив розгляд справи провести у його відсутності. Так, відповідно до ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, ураховуючи подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання провадилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову. Як убачається з матеріалів справи, під час перебування сторін у цивільному шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Зокрема, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка вказувала на те, що відповідач як батько дитини зобов'язаний приймати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, однак від своїх батьківських обов'язків ухиляється й відповідно не надає їй ніякої допомоги на її утримання, тому просила саме в судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, статтею 184 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Крім того, частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 17 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як встановлено судом, донька сторін проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с 6). Позивачка не працює, постійних доходів немає. Дитина стоїть на обліку в лікарні по захворюваннях зобу та серця та часто хворіє на ОРЗ та ГРВ і потребує коштів на лікування, що підтверджується відповідними копіями довідок, наявних в матеріалах справи (а.с. 7-60). Разом з тим, як встановлено судом, відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання та забезпечення повноцінного життя дитини не надає й відповідно ним не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаного. Так, відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, а також ураховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, на даний час офіційно не працює, але є працездатним, відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей, суд приймаючи заяву відповідача, в якій він поданий позов визнає в повному обсязі та не оспорює розмір аліментів, які просить стягнути позивач на утримання дитини, приходить до висновку про можливість визначення розміру стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved