Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

у листопаді 2021 року позивачі звернулися до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла їхня бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у т.ч. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вони є спадкоємцями майна померлої за заповітом та вчасно прийняли спадщину, подавши заяву приватному нотаріусу Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовській-Будігай Валерії Вікторівні, однак остання відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. У зв`язку з викладеним позивачі просять визнати за кожним із них право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 40,8 кв.м. по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, які включають: сарай площею 27,6 кв.м., сарай площею 9,1 кв.м., погріб площею 5,2 кв.м., колодязь питний №1, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] бабусі [PERSON] . Ухвалою від 17.11.2021 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження. Одночасно залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовську-Будігай Валерію Вікторівну, та витребував від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовської-Будігай В.В. копію спадкової справи, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 57). Представник відповідача в установлений законом строк подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Машівська селищна рада Полтавської області проти задоволення позову не заперечує (а.с.64). Своєю ухвалою від 08.12.2021 суд закрив підготовче провадження та справу призначив до судового розгляду по суті (а.с.138). У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.141-148), сторони та третя особа направили заяви про розгляд справи без їх участі, а саме позивачі позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити (а.с.149,150), відповідач не заперечує проти задоволення позову (а.с.64), третя особа покладається на розсуд суду (а.с.66). Виходячи з викладеного, у відповідності із вимогами ст.223 ЦПК України суд вирішив розглянути справу без участі сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази. Так, судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2020 (а.с. 15), яка згідно з довідкою Селещинського старостинського округу виконавчого комітету Машівської селищної ради № 232 від 19.02.2021 станом на 01.07.1990 була головою колгоспного двору по [ADDRESS] (а.с. 23). Позивачі по справі є онуками померлої та спадкоємцями за заповітом (а.с. 17-19, 78), натомість постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Уразовської-Будігай В.В. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.20-21). Згідно з довідкою ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №6314 від 16.07.2020 року реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спрудами станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , не проводилась (а.с.30). Відсутня інформацію про зареєстроване право власності на вказаний житловий будинок і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стверджується Інформаційною довідкою № 255662940 від 07.05.2021 (а.с. 52). 15.07.2021 на зазначений будинок виготовлений технічний паспорт, у якому відомості про власника відсутні, а його замовником зазначений позивач [PERSON] (а.с. 24-29). Відповідно до положень ЦК України 1963 року, вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Згідно п. 4.18 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пунктом 1 Глави 13 розділу ІІ цього Порядку передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в т.ч., якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. За таких обставин, суд вважає, що у позивачів існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно зі ст. 112 ЦК УРСР, 1963 року (в редакції на час існування колгоспного двору), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч. 2 ст. 123, ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що відсутній інший передбачений законодавством спосіб набуття позивачем права власності на житловий будинок, бабуся позивачів за життя набула право на житловий будинок, але належним чином не оформила його, а відтак у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд доходить висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з визнанням за кожним позивачем права власності на Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] бабусі [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved