Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по державній допомозі, посилаючись на наступні обставини. 10 травня 2006 року [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради за призначенням тимчасової державної допомоги на дитину [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] відповідно з виконанням рішення суду по виконавчому листі № АЕ - 118 1999 р. від 30.08.1999 р., повинен був сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], але [PERSON] не отримувала аліменти у повному обсязі у зв'язку з тим, що постанова суду про стягнення аліментів не виконувалась, боржник ніде не працював та ухилявся від сплати аліментів. Відповідно до и. 8 та п. 9 ст.181, глави 15, 3 розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дітей або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. На підставі наданих документів [PERSON] отримувала вищевказану допомогу з продовженням кожні шість місяців, відповідно до вищезазначеного порядку, а саме переплата виникла за період з 01.02.2009 року по 31.10.2013 року, всього на суму 17011 грн. 50коп. Управління праці отримало лист від Відділу Державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 25.11.2013р. за № 02-26/16984, що [PERSON] було повернуто виконавчий лист 26 січня 2009 року та було винесено постанову по п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (за старою редакцією закону). П.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого листа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову заяву стягувача. В зв'язку з цим [PERSON] немала права на одержання тимчасової допомоги коли батько дитини ухилявся від сплати аліментів з 01 лютого 2009 року. Позивачем було направлено попередження від 24.12.2013р. за № 6767 боржнику про повернення бюджетних коштів в сумі 17011 грн. 50 коп. ( сімнадцять тисяч одинадцять грн.50 коп. ) щодо тимчасової державної допомоги, яка надавалась [PERSON] для утримання дитини, батько якої ухилявся від сплати аліментів, але на даний час сума заборгованості не сплачена. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, застосувавши строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 10 травня 2006 року [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради за призначенням тимчасової державної допомоги на дитину [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] відповідно з виконанням рішення суду по виконавчому листі № АЕ - 118 1999 р. від 30.08.1999 р., повинен був сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], але [PERSON] не отримувала аліменти у повному обсязі у зв'язку з тим, що постанова суду про стягнення аліментів не виконувалась, боржник ніде не працював та ухилявся від сплати аліментів. Відповідно до и. 8 та п. 9 ст.181, глави 15, 3 розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дітей або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. На підставі наданих документів [PERSON] отримувала вищевказану допомогу з продовженням кожні шість місяців, відповідно до вищезазначеного порядку, а саме переплата виникла за період з 01.02.2009 року по 31.10.2013 року, всього на суму 17011 грн. 50коп. Управління праці отримало лист від Відділу Державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції від 25.11.2013р. за № 02-26/16984, що [PERSON] було повернуто виконавчий лист 26 січня 2009 року та було винесено постанову по п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (за старою редакцією закону). П.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого листа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову заяву стягувача. Відповідно до п.10 ст. 181 Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позов подано 07 травня 2006 року, а просять стягнути переплату за період з 01.02.2009 року до 31.10.2013 року, відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області в межах позовної давності, безпідставно отриману суму, яка складає - 10 158.00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 3931 від 01 липня 2014 року, наявною в матеріалах справи. Виходячи з зазначеного суд приходить до висновку, що в силу ст. 1212 ЦК України відповідач зобов'язана відшкодувати Управлінню праці та соціального захисту населення Марганецької міської ради суму переплати їй допомоги у розмірі 10 158.00 грн. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто судовий збір на користь держави.

Outcome: partial