overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У лютому 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання не зявився представник позивача, але надіслав до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 16.12.2013 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 18221 грн. 33 коп., тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 09.11.2016 року має заборгованість - 18221 грн. 33 коп., яка складається з наступного: - 7656,90 грн. тіло кредиту; - 2624,14 грн. нарахування процентів за користуванням кредитом; - 6596,42 грн. нараховано пені. А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 843,87 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У лютому 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання не зявився представник позивача, але надіслав до суду заяву про те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно позовної заяви ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 30.05.2006 року уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, та має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 41518 грн. 78 коп., тому ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 41518 грн. 78 коп., яка складається з наступного: - 3028,27 грн. - заборгованість за кредитом; - 32447,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3589,78 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 1953,28 грн. штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

У лютому 2017 року позивач ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2010 року у розмірі 8 439 гривень 88 копійок та судовий збір розмірі 1 378 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» зазначив про те, що між [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 10.03.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» , що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

\~ У лютому 2017 року позивач предявила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2013 року і проживала з ним до січня 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони перестали вести спільне господарство. Шлюбні відносини з відповідачем припинено, спільних дітей вони не мають. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий\~ запис № 41. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає (а.с.8) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якої просить слухати справу за його відсутністю, згоден на розірвання шлюбу (а.с 22). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 01 червня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 41. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 162505, виданим 01.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області. (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що має істотне значення, сім'я розпалася остаточно, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до\~ст. 112 СК України, яким позовні вимоги\~\~[PERSON] \~задовольнити та шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач предявила дійсний позов, який в процесі розгляду справи уточнила. В обґрунтування вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на данний час вони мешкають окремо. Вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в\~ розмірі 1\\4 частини від доходів відповідач, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі\~ 1\\4 частини\~ від його доходів. Згідно ч.4 ст.174\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що 20.10.2016 р. Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 230 (а.с.4). Згідно довідки Свистунівської сільської ради, малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем (а.с.17). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причиною звернення позивачки до суду стала відмова відповідача у наданні матеріальної допомоги у добровільному порядку. Згідно ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів за жодних обставин не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, беручи до уваги всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за можливе визначити розмір аліментів 1\\4 частини від доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У лютому 2017 року позивач предявила дійсний позов, який в процесі розгляду справи уточнила. В обґрунтування вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 05.12.2013 року був розірваний. Вони з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в\~ розмірі 1\\4 частини від доходів відповідач, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі\~ 1\\4 частини\~ від його доходів. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.174\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що 08.04.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №48 (а.с.10). \~ \~ \~ \~Згідно довідки Сватівської міської ради № 930 від 16.02.2017 року, малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем (а.с.6а). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причиною звернення позивачки до суду стала відмова відповідача у наданні матеріальної допомоги у добровільному порядку. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів за жодних обставин не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, беручи до уваги всі обставини, які мають істотне значення для вирішення справи, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про задоволення позову і вважає за можливе визначити розмір аліментів 1\\4 частини від доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У лютому 2017 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення, яким просила стягнути з відповідача відшкодування судових витрат за публікацію оголошення у пресі про виклик відповідача у розмірі 840,00 грн. В судове засідання представник [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» не з»явилася, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON]»яновська М.Г. в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Відповідно п. 4 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.01.2016 року позов публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Разом з тим, 28.01.2016 року представник позивача звернулась до суду із заявою про відшкодування судових витрат за розміщення оголошення в пресі про виклик до суду відповідача та третьої особи. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано платіжне доручення № 334103847 від 16.01.2016 року та № 324239453 від 16.12.2015 року. Частиною 1\~ст. 79 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу;\~\~витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду;\~\~витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~Оскільки при винесенні рішення судом було вирішено питання про судові витрати не в повному обс»язі, тому суд вважає необхідним винести додаткове рішення, та в порядку\~ст.ст. 79, 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові виртати за публікацію оголошення в пресі в розмірі 840,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

у лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 5 304 грн. 76 коп. та судових витрат. Сторони в судове засідання не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття карткового рахунку №8282622250, до якого 14.01.2015 року укладено додаткову угоду №1. Відповідно до п. 2.4 Договору [PERSON] відкрито кредитну лінію у межах якої надано кредит з лімітом не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки. Відповідно до п. 2.6 Договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.09.2017 року. Згідно з п. 2.10 Договору за користування кредитом [PERSON] зобовязаний сплачувати щомісячно проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30,00 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач свої зобовязання по поверненню кредитних коштів виконує неналежним чином, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 5304 грн. 76 коп., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту 3897 грн. 81 коп., прострочена заборгованість по процентам за період з 14.01.2015 року по 16.02.2017 року 937 грн. 46 коп., пеня за прострочення сплати кредиту 328 грн. 28 коп., пеня за прострочення сплати процентів 87 грн. 21 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком (а.с. 17-18) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача в розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з названим позовом, в якому зазначило, що відповідно до кредитного договору від 18.07.2011 р. надало [PERSON] кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Своїх зобовязань відповідач не виконав внаслідок чого станом на 31.10.2016 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 51908 грн. 02 коп., з яких: 3885 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом; 41366 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами; 3707 грн. 18 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2448 грн. штраф (процентна складова). З наведених підстав банк просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором 51908 грн. 02 коп. та судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, від одержання судової повістки відмовився, у звязку із чим, на підставі ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 18.07.2011 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із встановленням порядку погашення заборгованості. Своїх зобовязань відповідач не виконує, щомісячне погашення кредиту не здійснює, не сплачує відсотки за користування кредитом та комісію, внаслідок чого станом на 31.10.2016 р. має поточну заборгованість за кредитом у розмірі 51908 грн. 02 коп., з яких: 3885 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом; 41366 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами; 3707 грн. 18 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2448 грн. штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком банку. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору 1600 грн.

Outcome: approved