Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

У лютому 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, у якій зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюб не розірвано, мешкають з відповідачем окремо, дитина перебуває на її утриманні, добровільно коштів на її утримання відповідач не надає. Просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення нею повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялся належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу в його відсутності Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3) та мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON] (а.с.4). Дитина мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу її утримання не досягнуто. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на дитину у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надати матеріальну допомогу. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що відповідач спроможний сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved