Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] зазначила, що є бабусею малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] . Діти проживають разом з нею. Матір`ю дітей є відповідач - [PERSON] , яка є рідною донькою позивача. [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьку. Відомості про батька з зроблені в порядку ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] , народився [INFO] в місті Одеса, Одеської області, про що 15 липня 2014 року складено відповідний актовий запис № 6956 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .Батьком дитини являється відповідач - [PERSON] , з яким відповідач [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Старша дитина, [PERSON] , проживає разом з позивачем з 2013 року, оскільки матір дитина влаштовувала особисте життя, та не займалася вихованням сина. Матір дитини не цікавилася справами сина. Дитину виховувала [PERSON] одноосібно, єдиною матеріальною допомогою на утримання дитини, була державна соціальна допомога одиноким матерям, в розмірі 400,00 грн. на місяць, яку вона отримувала, оскільки банківська карта, на яку нараховувалися грошові кошти, перебувала у неї. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала. З 2013 року вихованням онука [PERSON] займається теж вона. Позивач [PERSON] створює для дитини відповідні умови для розвитку та навчання, опікується про його здоров`я та отримання освіти. У 2014 році відповідач мала особисті стосунки із відповідачем [PERSON] , з яким мешкала в м. Одесі, де і народилася менша дитина - [PERSON] . Натомість, у відповідачів не склалися сімейні стосунки. У травні 2016 року відповідач разом із сином [PERSON] , повернулася жити в м. Дружківку. Позивач намагалася сприяти тому, щоб матір мешкала разом із своїми дітьми та їх виховувала. Однак, відповідач стала проживати в квартирі позивача, в якій створено всі належні умови для проживання. Квартира облаштована меблями та забезпечена належними побутовими умовами. [PERSON] завжди намагалася підтримувати дочку матеріально, приносила продукти харчування, купувала необхідні речі для дітей. У відповідача не складалися стосунки із старшим сином, тому [PERSON] повернувся мешкати до позивача. Відповідач проживала разом із меншою дитиною, натомість не дбала про виховання сина. Стала часто зловживати алкогольними напоями, не дбала про добробут сім`ї. Кожного разу, коли [PERSON] приходила навідати дочку, в квартирі було не прибрано та не було їжі. Оскільки відповідач ніде не працювала, в 2017 році гостро постала проблема відсутності грошей. Попередньо, домовившись із донькою та залишивши на неї обох дітей, позивач була змушена на декілька тижнів, їздити на заробітки. Натомість, коли поверталася додому, виявлялося, що діти голодні, неохайні. У квартирі безлад, а відповідач перебувала у нетверезому стані. Зі слів старшого онука, матір влаштовувала вдома гулянки, де з незнайомими чоловіками розпивала алкогольні напої, діти просили у матері їсти, на що та жодним чином не реагувала. Позивач намагалася вплинути на доньку, проводила із нею серйозні бесіди та намагалася переконати її, що такий спосіб життя є неприпустимим, та що вона повинна займатися вихованням дітей, а не влаштуванням особистого життя. Після таких розмов, відповідач обіцяла, що змінить свій спосіб життя, займатиметься вихованням дітей та припинить пиячити. Натомість, коли [PERSON] вчергове поверталася із заробітків, повторювалося теж саме. Тільки з часом, відповідач вже не давала жодних обіцянок та стала агресивно реагувати на її зауваження. Враховуючи те, що відповідач перестала зовсім дбати про дітей та не займалася їх виховання, а її спосіб життя створював для дітей шкідливі умови для проживання та негативно впливав на розвиток дітей, у 2018 р. [PERSON] забрала дітей до себе. Іноді, бували часи, коли відповідач влаштовувалася на роботу та наче б то припиняла пиячити. В такі часи, позивач наполягала, аби діти жили із мамою, оскільки все ж таки сподівалася, що ситуація зміниться на краще. Але діти перебували із матір`ю по декілька днів та знову поверталися до бабусі. Вони просилися, щоб вона їх забрала, або ж відповідач сама просила їх забрати. Так, з лютого місяця 2018 року обоє онуків: [PERSON] , [PERSON] , постійно мешкають разом з бабусею. Відповідач самоусунулася від виховання дітей та зазначає про те, що не бажає надалі займатися їх вихованням. Їй байдуже, як надалі складатиметься доля її дітей. Будь - які заходи впливу на відповідача, які вона намагалася вживати, не принесли позитивних результатів. За таких обставин, позивач повідомила доньку про те, що збирається звертатися до суду, для того аби позбавити її батьківських прав відносно дітей, на що відповідач відповіла байдужістю. Відповідач [PERSON] із сином [PERSON] взагалі не спілкується. З 2016 року жодного разу не бачився із дитиною, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач обізнаний про те, що матір не займається вихованням дитини, а також знає про те, що [PERSON] мешкає разом із позивачем. На теперішній час діти мешкають разом з бабусею-позивачем, натомість відповідачі не спілкуються із дітьми та не цікавляться їх життям. Фактично відповідачі свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, через що діти позбавлені законного представника, який би на підставі закону, мав би можливість захищати їх права та інтереси, гарантовані Конституцією і Законами України. Відповідачі взагалі не спілкуються із дітьми, не цікавляться справами дітей, не турбуються про її життя, здоров`я, про їх духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04.02.2021 року було відкрито спрощене провадження у цивільній справі; розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 23.04.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її рідною донькою. Остання має двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач довгий час мешкала у Одесі, де й народила молодшого сина [PERSON] . Після повернення з м. Одеси у м. Дружківка, вона не займалася вихованням та утриманням синів. Завжди пиячила та не працювала. Бабуся [PERSON] у повній мірі замінила дітям матір. [PERSON] навіть віддала їм свою квартиру, а саме мешкала будинку своєї матерію. Натомість, відповідач зловживала алкогольними напоями, у за квартирою не слідкувала. Мешкала зі співмешканцем. Про дітей ніколи не згадувала. З 2013 року онук [PERSON] мешкає з бабусею, а з 2018 року й онук [PERSON] . Діти навіть не питають про долю своєї матері. [PERSON] мешкає у м. Одесі, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://court.gov.ua/fair). Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради до суду - Мельниченко Т.В. підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила суду, що матір [PERSON] бачила лише чотири рази. Його вихованням повністю займається [PERSON] . З 01 вересня 2020 року [PERSON] відвідує дитячий садок. Натомість, його мати ніколи не дзвонила та більше не приходила. Зі слів дитини, його матір зловживає алкоголем. [PERSON] завжди тільки й говорить про бабусю та про їх гармонійні відносини. Про свою матір навіть й не згадує. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] . Їй добре відомо, що остання займається вихованням двох онуків. Рідній матері вони не потрібні. Остання зловживає алкоголем, не працює. Вже більше трьох років діти мешкають з бабусею. [PERSON] відвідує секцію баскетболу, має гарні результати. [PERSON] бачила лише один раз. Батьки не приймають участі у вихованні синів. Свідок [PERSON] розповіла, що матір дітей не цікавиться їх життям. На протязі останніх п`яти років вона її не бачила. Батьків замінила їх рідна бабуся [PERSON] . Свідок [PERSON] розповіла, що в серпні 2020 року прийшла учителювати до класу, де навчається [PERSON] . Вона була познайомилася з бабусею [PERSON] - [PERSON] . Остання слідкує за навчальним процесом онука, приймає активну участь у житті школи. [PERSON] є доброю, розумною та вихованою дитиною. Вдома [PERSON] бачила робоче місце хлопчика. Воно відповідає усім стандартам. Також підкреслила, що у будинку прибрано, мається усе необхідне для дітей. [PERSON] сплачує у школі за харчування. Мати хлопчика іноді приходила у школу, але у стані алкогольного сп`яніння. Батька [PERSON] вона ніколи не бачила. Між [PERSON] та бабусею [PERSON] добрі відносини. їжа для дітей Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у місті Донецьку, Донецької області народився [PERSON] . Його батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) (а.с.13). [INFO] у місті Одесі, Одеської області народився [PERSON] . Його батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) (а.с.14). Малолітні діти: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, значаться зареєстрованими по [ADDRESS] , а фактично мешкають по [ADDRESS] (а.с15-16). Відповідно до акту б/н , виданого територіальним комітетом мікрорайону № 7 «Гаврилівка Верхня» м. Дружківка, Донецька область (а.с.17) по [ADDRESS] разом із [PERSON] мешкають її онуки: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження. Бабуся займається їх вихованням, лікуванням та утриманням. Онуків утримує самостійно, тобто без участі їх батьків (а.с17). [PERSON] , [INFO] , відвідує дошкільний навчальний заклад № 35 «Лелека» група № 11 (а.с.18). Довідкою ДЮСШ Дружківськоїм міської ради № 182 від 15.12.2020 року підтверджено, що [PERSON] , 2009 року народження, з 01.09.2015 року займається у відділенні баскетболу Дитячо-юнацької спортивної школи. Має позитивну характеристику. Під час тренувань та змагань дитиною опікується тільки бабуся [PERSON] . Мати виховним процесом не займається та не цікавиться (а.с19). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики учня 5-в класу ЗШ І-ІІ ступенів № 12 м. Дружківка від 23.11.2020 року, складену на [PERSON] , 2009 року народження. Останній гарно навчається, добре ставиться до однокласників та вчителів. Має позитивну характеристику. Його вихованням займається бабуся-пенсіонерка [PERSON] (а.с20). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики дитини-дошкільника ДНЗ №35 «Лелека» від 16.12.2020 року, складену на [PERSON] , 2014 року народження. Останній має розвиток згідно віку, допомоги психолога не потребує (а.с21). Актом обстеження житлово-комунальних та сімейних умов учня 5-В класу ЗОШ 1-2 ступенів № 12 м. Дружківка (а.с.22) підтверджено, що [PERSON] мешкає разом із молодшим братом [PERSON] та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] . Санітарний стан будинку задовільний. Діти мешкають у дитячій кімнаті, яка має усе необхідне для навчання та розвитку. Бабуся є пенсіонером. Вона піклується про побут та здоров`я онуків. Батьки дітей не займаються їх вихованням та утриманням. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та табакокурінням. Не працює. Вихованням дітей не займається. Діти постійно мешкають з [PERSON] (а.с.23). Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо малолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дітей. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 22.04.2021року № 3047/0.136/0-21 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до їх малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження (а.с.65-67). Суд дійшов до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження. Про це свідчать наступні обставини. З 2013 року відповідач [PERSON] не мешкає із сім`єю. Умисно припинила будь-яке спілкування із малолітніми синами. Не працює, зловживає алкогольними напоями. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання синів не надає. Усі обов`язки щодо виховання та розвитку дітей виконує виключно позивач. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] навчальним процесом не займаються, успіхами та досягненнями дітей не цікавляться. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2014 року народження на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду (22.12.2020 року), і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження, у розмірі1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду (22.12.2020), і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] , [PERSON] на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1681,60 грн., з кожного по 840,80 грн.

Outcome: approved