Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] (далі-позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві позивач посилається на те, що 01 червня 2005 року між ним та відповідачкою було розірвано шлюб, від якого у них є син [PERSON], [INFO]. 25.08.1998 року Корольовським районним судом м. Житомира було ухвалено рішення стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], починаючи з 12.08.1998 р.. На підставі вищевказаного рішення 08.09.1998 р. судом було видано виконавчий лист № АЕ-181. З моменту пред'явлення виконавчого листа до виконання і по теперішній час, він належним чином сплачував аліменти. Оскільки він офіційно працевлаштований в Українському центрі механізації колійних робіт ДП «Укрзалізниця», аліменти утримуються з його заробітної плати, що підтверджується відповідними довідками. 23.06.2011 р. він уклав шлюб з [PERSON], і у них [INFO] народився син [PERSON]. На час звернення до суду позивач вказує, що з ним проживає дружина, малолітній син, його батько [PERSON], який є інвалідом 1-ї групи і потребує постійного догляду, та мати, яка є пенсіонеркою. Заробітна плата, яку він отримує в середньому становить 4000-5000 грн.. При цьому, з його заробітної плати утримуються аліменти в розмірі від 1310 до 1690 грн. в залежності від нарахованої зарплати. Звертаючись до суду, він не відмовляється від своїх обов'язків по утриманню дитини і сплаті аліментів, проте, утримуючи ще одну малолітню дитину, непрацюючу дружину, яка перебуває вдома по догляду за їх сином, батьків пенсіонерів, один з яких є інвалідом, що потребують постійної допомоги та ліків, щомісячна виплата ним аліментів в середньому розмірі 1500 грн., значно погіршує його матеріальне становище. Це в свою чергу не дає йому змоги придбавати необхідні для малолітньої дитини продукти харчування, які є досить дорогими, оплачувати комунальні послуги, придбавати ліки своїм батькам і забезпечувати себе з дружиною. При цьому позивач вказує, що відповідачка офіційно працевлаштована, проживає разом зі своєю матір'ю у її квартирі, має стабільний дохід, а отже, зменшення розміру аліментів, на думку позивача, не призведе до погіршення її становища та не порушуватиме права їх спільної дитини. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд зменшити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ? до 1/8 частини від його заробітку, що повинно становити близько 700-800 грн. на місяць. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Від представника відповідачки до суду надійшла заява з проханням перенести розгляд справи через його зайнятість у іншому судовому процесі. Однак відповідачка в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки не повідомила. У надісланих раніше до суду письмових запереченнях відповідачка просила відмовити позивачу у задоволенні його вимог, вказуючи на те, що окрім сплати аліментів [PERSON] своєму сину нічим не допомагає, і не приймає участі у його вихованні. Також відповідачка зазначає, що отримує невелику зарплату, якої не вистачає на утримання дитини. Приймаючи до уваги неявку самої відповідачки без поважних причин, за вимог ст.ст.169,224 ЦПК України, суд вирішує дану справу в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.1998 року стягуються з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття на користь [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (а.с.4). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], виданого 16.10.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, батьком дитини є [PERSON] (а.с.6). Згідно ч.2 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р., яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На виконання ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підтвердження заперечень, відповідачка надала лише медичний висновок щодо дитини та довідку про власний посадовий оклад, вказані обставини не створюють підстав для відмови у задоволенні позову. Оскільки на утриманні [PERSON] знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO], а також непрацююча дружина, яка перебуває вдома по догляду за їх сином та батьки пенсіонери, один з яких є інвалідом, що потребують постійної допомоги і ліків, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.1998 року по цивільній справі № АЕ-181 та визначити розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття на користь матері [PERSON] в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У керівних роз'ясненнях п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі будуть стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved