Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

у листопаді 2019 року [PERSON] звернувся у суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона народилася і довгий час проживала в с. Слобідка Рихтівська Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. В часи розпаювання колгоспних земель вона одержала паї та такі ж також отримала в порядку спадкування. Усі, окрім одного, правовстановлюючого документа були оформлені на прізвище [PERSON] і з цього приводу зацікавлена особа ніяких претензій не заявляла. Разом з цим, у державному акті на право приватної власності на землю від 31 жовтня 2002 року серії Р2 № 865442 зроблено помилку, прізвище заявниці записано як « [PERSON] », тобто букву «г» в прізвищі випадково змінюють на «ч». Земельна ділянка, розміром 1,67 га, на яку виданий вказаний державний акт, розділена на три частки - паї розмірами 037 га, 1,02 га та 0,28 га. На паї, площею0,34 га та 1,08 га, видано державні акти з приватизації землі від 05 квітня 2005 року з присвоєнням відповідних кадастрових номерів, а третій пай - таких дій не проведено і згаданих документів не виявлено. Заявник зазначає, що 17 вересня 2019 року державним реєстратором їй було відмовлено у державній реєстрації прав на ці три паї та їх обтяжень, оскільки з заявою про державну реєстрацію права на земельну ділянку звернулася [PERSON] , а відповідно до Державного акту від 31.10.202 № Р2865442 власником даної земельної ділянки є [PERSON] . Про те, що заявниця має прізвище « [PERSON] », а не « [PERSON] » свідчать дані її паспорта та свідоцтва про одруження. За таких підстав, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 865442 від 31 жовтня 2002 року, виданого Слобідсько Рихтівською сільською радою народних депутатів. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.30) В судове засідання заявник не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та просить суд задовольнити заяву про встановлення факту. Заінтересована особа у судове засідання не забезпечила явку свого представника, про день та час судового засідання повідомлялася. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. При цьому, за змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 15, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Тобто, встановлення відповідного факту прямо передбачено законом, а законодавець не пов`язує встановлення такого факту з подальшим вирішенням спору про право. Перевіряючи обставини справи та аналізуючи наявні у справі письмові докази, судом встановлено, що 31 жовтня 2002 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 № 865442, а саме на земельну ділянку, площею 1,67 гектара, розташована на території Слобідсько-Рихтівської сільської ради. Рішенням № 48717337 від 17 вересня 2019 року державного реєстратора Шпичка О.О. відмовив [PERSON] у державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, оскільки заява подана [PERSON] , а відповідно до Державного акту від 31.10.2002 Р2 № 865442 власником даної земельної ділянки є [PERSON] . Заявник зазначає що, такий незбіг обумовлений граматичною помилкою, що перебігає в букві - з «г» на «ч». Встановлено, що заявник згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 22 грудня 1999 року Кам`янець-Подільським РВ УМВС України в Хмельницькій області, ПІБ « [PERSON] ». За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Звернення в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для оформлення державної реєстрації прав на майно. Зважаючи на викладене, вважаю, що вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю, підлягає задоволенню. З огляду на наведене, заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved