Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 08 серпня 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 1134. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08 серпня 2008 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Спору з приводу проживання дитини у сторін не має. Збереження шлюбу є неможливим, термін на примирення не буде мати результату, тому змушена звернутися до суду з підстав розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, пояснила, що примирення з відповідачем не можливе, дитина буде проживати з нею, майнового спору не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення, також зазначив, що термін на примирення надавати не потрібно, майнового спору та спору з приводу проживання дитини не має. Суд, вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сімї, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-БК №087946, актовий запис № 1134. Від спільного подружнього життя у сторін 30 жовтня 2010 року народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №238059, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. В судовому засіданні встановлено, що подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя, між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння, продовжувати подальше спільне життя сторони не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору не має. Дитина буде проживати з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved