Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У лютому 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві зазначено, що позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS] . 28 квітня 2009 року за згодою позивачки у вищевказаному житловому будинку була зареєстрована її знайома - [PERSON] , яка не являється членом сім`ї ні позивача, ні її чоловіка [PERSON] . На даний час в житловому будинку проживає чоловік позивачки, який сплачує плату за комунальні послуги. Відповідачка не проживає в даному будинку, ніколи не проживала, особисті речі відповідачки в ньому відсутні, окрім того вона не допомагає сплачувати комунальні послуги, які на неї нараховуються. При неодноразових проханнях позивачки відповідачка [PERSON] відмовлявся добровільно знятись з реєстрації місця проживання, мотивуючи тим, що реєстрація їй необхідна для працевлаштування. На даний час місце перебування [PERSON] позивачу не відоме, її місце проживання позивач не знає, телефонний номер відповідачка змінила. Тому, [PERSON] просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Василівського районного суду Запорізької області №311/1237/14-ц від 24 квітня 2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 28 квітня 2009 року за згодою позивача у вищевказаному житловому будинку була зареєстрована [PERSON] , яка не являється членом сім`ї ні позивача, ні її чоловіка [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. На даний час в житловому будинку мешкають позивачка та її чоловік, які і вносять плату за комунальні послуги. Відповідачка не проживає в даному будинку, ніколи не проживала, особисті речі відповідача в ньому відсутні, комунальні послуги не сплачує, що підтверджується Актами про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації, які підписані сусідами та завірені печаткою Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, що були складені на протягом 10-ти місяців. При неодноразових проханнях позивачки відповідачка [PERSON] відмовляється добровільно знятись з реєстрації місця проживання, мотивуючи тим, що реєстрація їй необхідна для працевлаштування. На даний час місце перебування [PERSON] позивачці не відоме, її фактичне місце проживання позивачка не знає, телефонний номер відповідачка змінила. У зв`язку з тим, що в будинку зареєстрована відповідачка [PERSON] у позивачки виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме, сплата додаткових коштів за відповідача по оплаті комунальних послуг та можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійснення свого права при відчуженні нерухомості, так як в житловому будинку зареєстрована стороння особа. Відповідачка фактично втратила своє право на проживання у належному позивачці на праві приватної власності житлі. Позивачка, як власник квартири, має право відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги до відповідачки [PERSON] та визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved