Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначає, що 12.11.2010 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO] У 2014 році сторони припинили шлюбні відносини. Посилаючись на те, на теперішній час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, син проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка не в змозі забезпечувати сина самостійно, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина та кошти на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалі справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками а також СМС повістка яка була доставлена відповідачу 12.03.2015 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку СМС. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 12.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON], про що надано копію свідоцтва. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З наданої копії довідки від 26.01.2015 року виданою Запорізькою обласною філармонією, [PERSON] працює у КЗ «Запорізька обласна філармонія» ЗОР на посаді артистки І категорії академічного симфонічного оркестру та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років з 16.12.2013 року по [INFO] згідно наказу № 178-відп. від 17.12.2013 року. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ч.ч. 2,6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами законодавства, позивачка з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка, підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні дитини та дружини суд не встановив,розмір заявлених вимог чинному законодавству не протирічить. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved