Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; встановити над дітьми опіку, призначивши її опікуном; стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 гривень на кожну дитину. Вимоги обґрунтувала тим, що з серпня 2018 року разом із нею як бабусею проживають малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , яка є її дочкою, з 07.10.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Дітей була вимушена забрати до себе, оскільки відповідачі взагалі не здійснювали за ними догляду. Мати дітей схильна до бродяжництва, з серпня 2018 року по квітень 2019 року перебувала у державному розшуку як безвісно зникла. Життям дітей обоє батьків не цікавляться, вихованням не займаються, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надають, чим фактично від них самоусунулись. Від часу проживання дітей разом із нею відповідачі жодного разу не цікавились дітьми навіть у телефонному режимі. Їх родина перебувала на обліку як неблагополучна. Ніде не працюють, тимчасово виїжджають на заробітки, схильні розпивати спиртні напої. Сама ж вона має належні умови для проживання дітей, самостійно їх утримує та займається їх вихованням. Між ними склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють їх повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності. Відповідачі, кожен зокрема, в канцелярію суду подали заяви про повне визнання позову і розгляд справи за їх відсутності. Представник органу опіки і піклування Любомльської райдержадміністрації в канцелярію суду подала заяву про підтримання заявлених позивачем вимог і розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.150, 164, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст.60 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів, стягнувши із них в користь держави 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved