Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

У листопаді 2020 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що у свідоцтві про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , від 22 лютого 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів, існують розбіжності у написанні прізвища, а саме: у вищевказаному правовстановлюючому документі прізвище заявника вказано « [PERSON] », а в паспорті громадянина України - « [PERSON] ». Посилаючись на те, що зазначені розбіжності перешкоджають розпоряджатися вказаною квартирою, заявник просить суд встановити вищезазначений факт. Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження (а.с. 12). Представник заявника [PERSON] до суду надав заяву про слухання справи без його участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, у свідоцтві про право власності на житло від 22 лютого 1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації міської Ради народних депутатів зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності гр. [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Факт належності [PERSON] вищевказаного правовстановлюючого документу підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: - копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 01 грудня 1998 року, в якому зазначено прізвище заявника « [PERSON] », а також на 11 сторінці вказаного паспорту значиться відмітка про реєстрацію місця проживання заявника, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01 грудня 1998 року і по теперішній час. - копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій зазначено прізвище заявника « [PERSON] » (а.с.5); На підставі наданих заявником доказів, суд приходить до висновку, що у вищевказаному свідоцтві на право власності на житло допущено помилку, а саме у написанні прізвища заявника помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У зв`язку з допущеною помилкою заявник не може розпоряджатися вказаною квартирою. Статтею 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. У відповідності до п.6 ч.1 ст. ст.\~315\~ЦПК України суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши наявність помилки у правовстановлюючому документі, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для розпорядження квартирою, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Частиною 7 статті 294\~ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved