Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON], [PERSON]. Зазначив, що 01 січня 2012 року помер його батько [PERSON], який по день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке батько прийняв після смерті своєї дружини та матері позивача [PERSON], однак не встиг оформити у звязку зі смертю. До складу спадкового майна ввійшли: земельна ділянка, площею 2 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та майновий пай в розмірі 1615 грн або 0,04 відсотків. Позивач є спадкоємцем в порядку спадкування за законом першої черги, так як є сином померлого. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач одразу після смерті батька поїхав на роботу до Російської Федерації, де пробув до листопада 2012 року. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У підготовче засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с. 21). Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, проте від представника Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову (а.с. 32). Треті особи [PERSON] та [PERSON]В в підготовче засідання не зявились, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 28, 30). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 01 січня 2012 року у с. Деревянки Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-АМ № 223411 (а.с. 7). Ще до того, 02 жовтня 2006 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 054286 (а.с. 9). [PERSON] була дружиною покійного [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00022192120 від 22 лютого 2019 року (а.с. 12). [PERSON] с спадкоємцем померлого [PERSON] так як є його сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 613266 (а.с. 11). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 17). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] від 26 лютого 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 18). Судом установлено, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, оскільки після смерті батька він одразу виїхав до Російської Федерації, повернувшись в листопаді 2012 року. Зазначена обставина стверджується копією трудової книжки позивача серії БТ-І № 4984590 (а.с. 19, 20). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами\~ч.\~1,\~2\~ст.\~10\~ЦПК України\~суд при\~розгляді справи\~керується принципом\~верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~1-3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з огляду на це, на переконання суду, [PERSON] слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved