Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого та на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, відповідач не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх доходів (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.11.2033 року, та на своє утримання в розмірі 1/6 частки усіх доходів (заробітку) на час догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тобто до 11.11.2018 року. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача також подав заяву про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, позовні вимоги визнав частково, просив задовольнити їх в частині стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини усіх доходів (заробітку) відповідача. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серії І-БК №288164, виданого 23.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, 23.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1440. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] 11 листопада 2015 року, його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. З довідки житлово-будівельного кооперативу «Вуглинка» № 70 від 08.02.2016 року вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], який зареєстрований за адресою матері: [ADDRESS]. Згідно копії наказу № ЛС-1913 від 04.12.2015 року, виданої ПрАТ «МТС Україна» [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 04.01.2016 року по 11.11.2018 року. За повідомленням управління соціального захисту населення Олександрійської міської ради від 30.12.2015 року позивачу призначено одноразову допомогу при народження дитини в розмірі 10 320 грн. 00 коп. та на період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року виплата щомісячної допомоги при народженні дитини в сумі 860 грн. 00 коп. на місяць. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене та заперечення, надані відповідачем щодо зменшення розміру аліментів, підтверджені довідкою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved