overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вони перебувають з відповідачем у шлюбі з 15 грудня 2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 402. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ним та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач в попереднє судове засідання також не з'явився, по заяві про розгляд справи в його відсутність, з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 грудня 2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 402 ( а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] ( а.с.6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, на примирення не згодні, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спор про місце проживання дитини та майновий спор відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вона просить розірвати шлюб зареєстрований 14.02.2003 року, посилаючись на те, що вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові і поваги один до одного. У судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 14 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис - 122, свідоцтво [NUMBER]. Шлюб укладено між сторонами вперше. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вона просить розірвати шлюб зареєстрований 25.08.2012 року, посилаючись на те, що вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові і поваги один до одного. У судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлена про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 893, свідоцтво [NUMBER]. Шлюб укладено між сторонами вперше. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 липня 2007 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 312. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу вони з чоловіком проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Їхня сім'я розпалася, оскільки між ними виникали непорозуміння, розбіжності в поглядах на сімейне життя, несумісність характерів. З серпня 2013 року вони припинили проживати однією сім'єю. Син [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на спільному утриманні обох батьків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, і подальше його збереження суперечить її інтересам, інтересам чоловіка та їхнього сина, сім'ю зберегти не бажає, строк на примирення не потрібен. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 21 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], який проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Боярської міської ради за № 816 від 07.03.2014 року. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні погляди на життя, в сім'ї виникали сварки. Їхня сім'я розпалася, близько 7 (семи) місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачці «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 27 жовтня 1990 року між нею та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 17. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Вже більше року вони з чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Їхня сім'я розпалася, оскільки між ними відсутнє почуття кохання, вони не мають спільних інтересів, почуттів поваги, дружби та взаємодопомоги. Позивач вважає, що збереження сім'ї та спільне життя в подальшому є неможливим. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 27 жовтня 1990 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача різні погляди на життя, несумісність характерів. Їхня сім'я розпалася, близько двох років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає позивачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1536. Від шлюбу мають трьох дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Спільне життя між ними не склалося, оскільки [PERSON] зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки в присутності дітей. Це призвело до того, що вони стали чужі один одному і кожен з них веде самостійне життя. Їхня сім'я розпалася, з 07 січня 2014 року вони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що за таких обставин збереження сім'ї неможливе, подружні стосунки відновити не можна. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 28 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має трьох дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, оскільки у позивача та відповідача виникають непорозуміння через зловживання відповідачем [PERSON] спиртними напоями. Їхня сім'я розпалася, більше трьох місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище позивачці «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 04 серпня 1993 року в Полтавському міському Палаці шлюбів, актовий запис № 1479. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 04 серпня 1993 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] З серпня 2012 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 7, 14). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 04 серпня 1993 року уклали шлюб у Полтавському міському Палаці шлюбів, актовий запис № 1479, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 04 серпня 1993 року (а. с. 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2012 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 29 квітня 2006 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 359. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29 квітня 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] З кінця 2012 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 8-9). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 29 квітня 2006 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 359, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 29 квітня 2006 року (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області (а. с. 4). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують з кінця 2012 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала розірвати шлюб, зареєстрований між ними 29 серпня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 1475. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29 серпня 1997 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] Починаючи з 2007 року шлюбних відносин з відповідачем не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, тому шлюб необхідно розірвати. Прохала позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 9-10). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 29 серпня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 1475, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 29 серпня 1997 року (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського району м. Полтави (а. с. 5). Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують, починаючи з 2007 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 10 липня 2010 року в виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне проживання припинили 04 січня 2014 року, по тій причині, що відповідач зловживає спиртними напоями, в зв'язку з цим постійно виникали сварки. Позивач прохала суд розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що спільне проживання припинили в січні 2014 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2010 року в виконавчому комітеті Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с.). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили в січні 2014 року . Примиритись сторони не бажають . Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved