Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У лютому 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування наказів, просив: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року про надання дозволу [PERSON] на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 2 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га кадастровий номер № 3523880400:02:000:5355, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 25 жовтня 2019 року керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди землі від 12 жовтня 2017 року та витребування земельної ділянки. З позову керівника Дергачівської місцевої прокуратури Кіровоградської області позивачу стало відомо, що він нібито являється власником ще однієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року та за № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року. Вказано, що відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за №11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року та за № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року позивачу нібито було надано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 2 га, в тому числі: 2,00 га - рілля, кадастровий номер № 3523880400:02:000:5355 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства розташовану на території Шпаківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. На підставі наказу № 11-10449/14-16-сг державним реєстратором Підліснянської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, 07 листопада 2016 року за ним було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер № 3523880400:02:000:5355, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Однак, вказану земельну ділянку позивач фактично не отримував та й взагалі дізнався про це вперше із позову прокуратури. Будь-яких документів, в тому числі і акт прийому-передачі земельної ділянки та акт встановлення меж земельної ділянки у натурі не підписував. Зазначено, що позивачу на даний час взагалі не відома подальша доля цієї земельної ділянки та хто є її розпорядником. Відповідач із вказаними наказами його особисто не ознайомлював, про них письмово не повідомляв, хоча зобов`язаний був це зробити відповідно до закону України «Про звернення громадян». Тобто, повідомити його про такі рішення, винесені відповідачем у формі наказів. Відповідач свідомо та навмисно, з невідомих йому причин, цього не зробив. Позивач, як власник земельної ділянки, не був належним чином у встановлений законом строк письмово повідомлений про те, що він є власником земельної ділянки у Кіровоградській області. Оскаржувані накази, на підставі яких за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку, порушують його права та інтереси, так і інтереси держави у вигляді раціонального та ефективного використання земельних ресурсів, які є власністю народу України відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду від 19 травня 2020 року ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 лютого 2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву відповідно якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, розташованої на території Шпаківської сільської ради, Новомиргородського району, Кіровоградської області. Орієнтований розмір земельної ділянки 2 га, в тому числі: 2 га рілля, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Наказом № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровоградської області Новомиргородського району Шпаківської сільської ради. Надано позивачу у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі: 2,00 га - рілля, кадастровий номер № 3523880400:02:000:5355 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства розташовану на території Кіровоградської області Новомиргородського району Шпаківської сільської ради. На підставі наказу № 11-10449/14-16-сг державним реєстратором Підліснянської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, 07 листопада 2016 року за ним було зареєстровано право приватної власності позивача на земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер № 3523880400:02:000:5355, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог частини сьомої статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства. З огляду на системний аналіз положень вищенаведених норм законодавства, громадянин має право отримати безоплатно у власність земельні ділянки один і більше разів, проте в межах розмірів, передбачених статтею 121 ЗК України. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 180648552 від 11 вересня 2019 року, позивачу на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 6321283000:01:000:0327, площею 2 га, розташована на території Харківської області, Валківського району, Кобзарівської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства. Номер запису про право власності : 22877380. Оскільки позивач реалізував право на безоплатне одержання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га, тому накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та за № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення є незаконними. Згідно ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави не з його волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядженнями землями державної власності, то відновлення права держави на неї слід здійснювати шляхом скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 11-8991/14-16-сг від 12 вересня 2016 року та за № 11-10449/14-16-сг від 25 жовтня 2016 року. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі даного позову позивачем було сплачено 1681,60 грн. судового збору, а позов було задоволено у повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved