Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У листопаді 2019 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. 14 лютого 2003 року від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Однак, спільне життя між ними не склалося. У сторін виявилися різні інтереси та бачення майбутнього життя. Через суперечки та сварки, відсутність взаєморозуміння й реального бажання налагодити сімейні відносини, подружжя втратило почуття поваги й любові один до одного. Подальше спільне проживання та підтримання шлюбних відносин стало неможливим. З 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач вважає, що шлюб носить лише формальний характер, тому його відновлення та збереження є неможливим та таким, що суперечить його інтересам. З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 05 лютого 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 133. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 17). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання також не з`явилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглядати за її відсутності. Обставини справи, що встановлені судом 05 лютого 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 133. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] » (а.с. 8). [INFO] у сторін народився народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторно виданими свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Батьками у свідоцтвах про народження зазначені: [PERSON] - батько, та [PERSON] - мати (а.с. 9-10). Зі змісту позовної заяви встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Проти зазначеного не заперечувала й відповідач, оскільки подала заяву про визнання позову. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ч. 2 ст. 114 у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням того, що жоден із подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 23543367 від 01 листопада 2019 року (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи). Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи норми ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого становить 384,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved