Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

У лютому 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, та в обґрунтування позовних вимог послався на наступне. 25.07.2009 р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO].18 квітня 2012 року рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області шлюб між сторонами був розірваний. Згідно рішення суду неповнолітня дитина була залишена на вихованні матері. Відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною та визначити способи участі вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень з дочкою щотижня у вівторок та четвер з 9 години до 22 години та у суботу та неділю протягом усієї доби. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні по суті позов не визнала, пояснивши, що ніколи не заперечувала проти способу участі позивача у спілкування та вихованні дитини. Вона категорично заперечувала проти того, що батько не спілкується з дитиною, а навпаки, стверджувала, що дитині вона не створює перешкод для спілкуванні її з батьком. Після спілкування з батьком дитина часто хворіє, бо він погано за нею доглядає та вона не вважає можливим надавати дитину на час з 9 години до 22 години, бо дитина відвідує дитячий садок,та ввечері її треба покормити , переодягти, помити та покласти спати десь о 9 тій- годині. Також, якщо на всі вихідні передавати дитину позивачу, то у відповідача не буде достатнього часу спілкуватися з дитиною. Крім того, 19.11.2014 року дитині проведена операція на серці, тому за нею потрібен постійний нагляд. Представник служби у справах дітей Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області Пальоха С.І., в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримавши доводи відповідача. Заслухавши сторони, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину. Дитина проживає з відповідачем. Позивач стверджує, що він спілкується з дитиною, відповідач не чинить йому перешкоди, але, хотів би, що це було за рішенням суду. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод . Суд враховує, що відповідач надає можливість позивачу спілкуватися з донькою [PERSON] і не перешкоджає їх спілкуванню. 19.11.2014 року [PERSON] перенесла операцію на серці та їй рекомендовано продовжити терапію та контроль з боку лікарів, що підтверджується випискою з історії хвороби №4436/14 ДУ «Інститут серця МОЗ України». За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а також враховуючи необхідність посиленого нагляд з боку матері у зв'язку із перенесеним медичним оперативним втручанням, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed