Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», третя особа: [PERSON] про визнання права користування жилим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона на підставі виданого на її ім`я ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 19.09.2003 року вселилася разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який є третьою особою по справі, у квартиру [ADDRESS] . Саме за цієї адресою зареєстровано місце проживання позивача та її чоловіка, третьої особи по справі - [PERSON] . З моменту свого вселення позивач мешкає у зазначеній квартирі постійно на протязі 16 років, виключно на законних підставах. Пізніше, вже після вселення позивача у квартиру [ADDRESS] , нумерація будинку була змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Про зміну нумерації будинку позивачу стало відомо випадково, зі змісту виготовленої у 2009 році Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» технічної документації на наведений будинок, з якої вбачалося, що квартира № 3 , в яку позивач була вселена на підставі ордеру та в якій постійно проживає, знаходиться в будинку [ADDRESS] . Таким чином, будучи вселеною у квартиру [ADDRESS] , наразі позивач фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Іншого житла вона не має. Квартира [ADDRESS] є так званим відомчим житлом. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] обліковується на балансі відповідача - Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство». З метою укладення договору найму житлового приміщення, починаючи з часу свого вселення у квартиру [ADDRESS] , позивач неодноразово особисто зверталася до відповідача з питання укладення з нею договору найму житлового приміщення, проте кожного разу їй було відмовлено без жодних пояснень причини такої відмови. У 2019 році позивач, також знов звернулася до відповідача з письмовою заявою про укладення договору найму квартири, просила укласти з нею договір найму фактично займаного житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , в яке її було вселене на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 19.09.2003 року. Листом ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» від 04.10.2019 року їй було повідомлено про відсутність у відповідача будь-яких даних про перейменування будинку [ADDRESS] . При цьому, відповідачем було проігнороване її прохання про укладення з нею договору найму житлового приміщення, яке, можна трактувати виключно як відмову. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що позивач була вселена у квартиру [ADDRESS] , де постійно мешкає на протязі 16 років, виключно на законних підставах, а зміна нумерації будинку жодним чином не нівелює законності її вселення у 2003 році у наведене житло та права позивача користуватися цією квартирою, з огляду на положення статей 61, 63 ЖК УРСР, позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовляє позивачу в укладенні договору найму житлового приміщення, а тому права позивача потребують судового захисту. В інший спосіб позивач позбавлена можливості захистити свої порушені житлові права. Ухвалою судді від 22.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі на 12.12.2019 року, яке було відкладено на 13.01.2020, у зв`язку із першою неявкою в судове засідання представника відповідача. У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Представником позивача [PERSON] подано клопотання про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги просила задовольнити, судові витрати покласти на позивача [PERSON] Від представника відповідача Антонової І.П. надійшла заява, в якій вона просила розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справа без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на зазначені обставини суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін по справі, без проведення фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] 19.09.2003 року отримала ордер [NUMBER] на квартиру [ADDRESS] (а.с.8). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Третя особа по справі - [PERSON] також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] , від 11.11.2019 року, позивач та третя особа по справі: [PERSON] , [PERSON] постійно проживають у квартирі однією сім`єю з вересня 2003 року по теперішній час (а.с.15). З договору № 900101153 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 5.09.2008 року та договору № 513320030 про користування електричною енергією від 28.12.2006 року встанволено, що споживачем наведених послуг за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.10-14). Згідно із довідкою Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» вих. № 404 від 12.08.2019 року, житловий будинок, розташований у [ADDRESS] , обліковується на балансі підприємства (а.с.9). Згідно довідки ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» вих. № 10363 від 23.10.2019 року, до первинної технічної інвентаризації, проведеної 10.06.1996, зазначений житловий будинок був представлений з поштовою адресою: [ADDRESS] . До поточної технічної інвентаризації, проведеної 17.06.2009, згідно листа Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», зазначений житловий будинок був представлений з поштовою адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Запорізької міської ради №48 від 17.04.2009 «Про внесення доповнень до Переліку вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі», затвердженого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних від 29.12.1994 №354 «Про перейменування вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжі » зазначено найменування вулиць на о. Хортиця в м . Запоріжжя , відповідно до якого на о. Хортиця вулиця найменована, як «[ADDRESS]». За зверненням ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» в адресу Орджонікідзевської районної адміністрації Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 26.04.2011 був наданий лист вих.№6533 з пропозицією щодо присвоєння житловому будинку [ADDRESS] поштової адреси: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідки ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.12.2019 року будинок, який раніше мав [ADDRESS] , а на теперішній час має [ADDRESS] , є одним тим самим будинком. 23.08.2019 році позивач [PERSON] звернулася до відповідача Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» з письмовою заявою про укладення договору найму квартири від 23.08.2019 року, в якій просила укласти з нею договір найму фактично займаного житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , в яке вона була вселена на підставі ордеру на житлове приміщення [NUMBER] від 19.09.2003 року (а.с.19). Листом від 04.10.2019 року вих. № 544 Державним підприємством «Запорізьке лісомисливське господарство» позивачу було надано відповідь про відсутність у відповідача будь-яких даних про перейменування будинку [ADDRESS] . При цьому, відповідачем не була вирішена вимога позивача про укладення з позивачем договору найму житлового приміщення (а.с.20). У матеріалах справи міститься звідний акт вартості будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , володільцем якої є [PERSON] (а.с.17), та експлікація внутрішніх площ до плану жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до статті 61 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР), користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з частиною 1 статті 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. З огляду на положення статті 58 ЖК УРСР, ордер, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При цьому ордер видається на вільне приміщення. Відповідно до підпункту 4 пункту 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02.03.2016 року № 207, до документів, що підтверджують право на проживання в житлі належать: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. Згідно із статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України», в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Прокопович проти Росії» від 18.11.2004 року визначено, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зав`язків з конкретним місцем проживання. Таким чином, у справі «Прокопович проти Росії» (заява № 58255/00) встановлено, що тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. За таких обставин суд, на підставі належних та допустимих доказів, встановив, що позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», третя особа: [PERSON] про визнання права користування жилим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи доведено законність та тривалість користування [PERSON] квартирою [ADDRESS] , що не викликало сумнівів у відповідача по справі, який є балансоутримувачем вказаного житлового приміщення, як до звернення [PERSON] з позовом до суду так і під час розгляду справи судом, про що свідчить заява уповноваженого представника відповідача, згідно якої проти задоволення позовних вимог ДП «Запорізьке лісомисливське господарство» не заперечує.

Outcome: approved