Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , проте належної уваги доньці не приділяє. Крім того, 30 січня 2020 року [PERSON] склав нотаріально завірену заяву про відмову від своїх батьківських прав і не заперечував проти оформлення опіки над його малолітньою донькою позивачем. На підставі викладеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.1-3). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, третій особі Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради доручено надати висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду (а.с.37). 25 червня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання позивач та її представник надали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому, проти заочного рішення не заперечували. Третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради надали до суду заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника, просили ухвалити рішення в інтересах малолітньої дитини. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки конверти поверталися без вручення), про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1254 (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №611 (а.с.6). [PERSON] у нотаріально посвідченій заяві відмовився від своїх батьківських прав і обов`язків по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та не заперечував проти встановлення опіки над його дитиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою [PERSON] , посвідченою державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори 30 січня 2020 року, зареєстровано у реєстрі за №3-220 (а.с.8). Спеціалістами служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради складено акт обстеження умов проживання малолітньої дитини та встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає у сім`ї [PERSON] , де дитини створені всі необхідні умови для життя та розвитку (а.с.9). Рішенням Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради №1 від 07 лютого 2020 року прийнято наказ «Про тимчасове влаштування до близької подруги сім`ї [PERSON] , [INFO] » (а.с.10). Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради №4/4-318 від 10.06.2020 визначено доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Проаналізувавши встановленні обставини, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved