Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АКБ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/8301 та відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 202145,00 доларів США. Позивач зазначає, що відповідно до договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач зазначає, що він свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Позивач зазначає, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.01.2015 по справі №759/10922/14-ц стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 368012,84 доларів США. Позивач зазначає, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору в результаті чого станом на 19.01.2021 має заборгованість за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 33121,16 доларів США. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 33121,16 доларів США. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. 16.02.2021 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 44). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Згідно довідки про причини повернення від оператора поштового зв`язку, лист суду повертається за закінченням терміну зберігання (а.с. 47) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] укладено договір кредиту №10-29/8301 від 29.07.2008 року, про надання грошових коштів на умовах забезпечення повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 202 145,00 доларів США, зі сплатою 13,5% процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатку №1 до цього договору (а.с. 6-12). Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.01.2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №10-29/8301 від 29.07.2008 року у розмірі 368012,84 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 22.01.2014 року - 2941526,63 грн. Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судові витрати у справі у вигляді судового збору 3654,00 грн. (а.с. 18-21). Судом встановлено, що рішенням №5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019 року визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», які зазначені у передавальному акті, виникає у Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» з 15.10.2019 року (а.с.23). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом та рішенням попереднього суду встановлено, що відповідач підписував спірний договір та отримував грошові кошти. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач продовжує користуватись кредитними коштами, при цьому зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконує, кошти не сплачує. Протилежного стороною відповідача не заперечувалось, вказані обставини належними доказами не спростовувались. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сумі 3% річних за прострочення виконання за кредитним договором від 29.07.2008 року за період з 20.01.2018 року до 19.01.2021 року в розмірі 33 121,16 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 19.01.2021 року 933771,49 грн. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved