Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду із названим позовом в інтересах неповнолітнього на той час [PERSON], у якому просила визнати за останнім право власності на земельну ділянку площею 0,141 га та земельну ділянку № 2 площею 0,028 га, що знаходяться за адресою: с. Нові Петрівці, вул. Межигірська, 75-А Вишгородський район Київська область в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], 2 жовтня 2011 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 7 вересня 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів належний йому будинок з погосподарськими спорудами та земельну ділянку в: с. Нові Петрівці, по вул. Межигірська, 75-А своєму онуку [PERSON], який після смерті діда прийняв спадщину. Однак, 30 січня 2015 року, листом за № 137/01-16 Вишгородська районна державна нотаріальна контора повідомили про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому, він був вимушений звернутися до суду для захисту його прав. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив про його задоволення із викладених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] хоча і подала до суду письмові заперечення, однак, у судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечувала, вважала, що спір може бути врегульовано мирним шляхом. Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області та Вишгородське районне управління юстиції про час, день та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, судом зазначається наступне. Так, у судовому засіданні встановлено, що 7 вересня 2011 року, [PERSON] склав заповіт, яким, зокрема, заповідав належний йому будинок по вул. Межигірська, 75 у с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області онуку [PERSON] (а.с. 9). 30 січня 2015 року, Вишгородська районна державна нотаріальна контора листом за № 137/01-16 повідомила позивача про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 10). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 11 серпня 2011 року 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в по вул. Межигірська, 75 с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області; за [PERSON] 1/3 частину зазначеного будинку після смерті [PERSON] (а.с. 6-9). 2 березня 2015 року право власності на зазначену частину нерухомого майна було зареєстроване за [PERSON] у встановленому законом порядку (а.с. 28). В свою чергу, 25 березня 2015 року було зареєстроване право власності на 1/3 частину того ж будинку за [PERSON] (а.с. 60). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими У статті 120 ЗК України йдеться про те, що, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди . Разом з тим, згідно статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Таким чином, з урахуванням того, що відповідачка [PERSON] набула право власності на частину житлового будинок по вул. Межигірська, 75 с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, то, беззаперечним, є її майнове право щодо частини земельної ділянки, що знаходиться за тією ж адресою. За таких обставин, задоволення позову [PERSON], шляхом визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування, призведе до порушення, визначених та передбачених законом прав співвласника житлового будинку, у даному випадку [PERSON] Крім того, позиція державного нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про спадщину від 30 січня 2015 року за відсутності у [PERSON] правовстановлюючого документу, на час розгляду даної справи у суді, не знайшла свого підтвердження, так як у судовому засіданні було оглянуто оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку IV-КВ № 081320 згідно якого, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,141 га по вул. Межигірській 75 а у с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с. 11). Отже, на переконання суду, із врахуванням встановлених судом фактичних обставин по справі, досліджених у судовому засіданні доказів, визначених судом норм матеріального і процесуального права, що врегульовують правовідносини між сторонами по справі, суд приходить до висновку що порушені права позивача потребують захисту з боку держави, а позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: dismissed