Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи пред`явлений позов та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач посилалась на ті обставини, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2011 року. За період шлюбу в сторін народилась спільна дитина [PERSON] , 2014 року народження. Між подружжям припинені шлюбні відносини більше двох років, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратила до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. У зв`язку із викладеними обставинами первісно позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000,00 гривень. Але до закінчення підготовчого провадження позивач зменшила розмір позовних вимог про стягнення аліментів до 1000,00 гривень. Відповідач [PERSON] не скористався наданим процесуальним правом, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Водночас від сторони надійшла заява про визнання позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від особи на адресу суду надійшла заява про визнання заявленого позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №578 від 28 жовтня 2011 року. У період шлюбу в подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , актовий запис №11916 від 15 серпня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Проте позивач просить суд розірвати шлюб посилаючись на те, що в теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує частина 2 статті 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Водночас згідно з частиною 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на наведене суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки примирення, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін. Разом з тим, згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачають частини 1-3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як регламентує стаття 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Вирішуючи питання про присудження аліментів, згідно зі статтею 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, суд звертає увагу на той факт, що даних про працевлаштування та загальний доход відповідача не представлено. Суд також ураховує, що з 01 липня 2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1699,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 2118,00 гривень, мінімальна заробітна плата з 01 січня 2019 року 4173,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком до 6 років 1699,00 х 0,5 = 849,50 гривень, на дитину віком від 6 до 18 років 2118,00 х 0,5 = 1059,00 гривень. У зв`язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю визначення аліментів у даному випадку у твердій грошовій сумі та доходить висновку про можливість задоволення заявлених вимог шляхом присудження з відповідача аліментів у розмірі 1000,00 щомісячно на утримання дитини від дня пред`явлення позову з 31 липня 2019 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору в розмірі 768,40 гривень (щодо вимоги про розірвання шлюбу); а також стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 768,40 гривень (щодо вимоги про стягнення аліментів).

Outcome: approved