Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі, який належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського\~ нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №2364. Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які з 2014 року не проживають в зазначеному будинку, на теперішній час їх місце проживання позивачу не відоме. За будинок комунальних послуг не сплачують, участі в його утриманні не приймають. Просив визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду від 12.04.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі не зявлялися до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляли, відзив не подали, позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського\~ нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №2364, [PERSON] володіє будинком №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151153389 від 26.12.2018 року та №151199225 від 27.12.2018 року, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10474614 від 25.04.2006 року. Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №18-147-198 від 30.11.2018 року,\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], що також підтверджується домовою книгою вказаного домоволодіння. Проте в будинку №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі не проживають з червня 2014 року, що також підтверджується актом №181 від 13.12.2018 року, складеними комісією КСН «Азовкольцо». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є відповідно сусідкою та знайомим позивача, та підтвердили, що відповідачів по справі не бачили з 2014 року, так у будинку №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі [PERSON] та [PERSON] ніколи не мешкали, їх особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачі є членами родини позивача, але більше чотирьох років у будинку не проживають, їх особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком №34 по вул.Приватній в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved