Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі рішення приймальної комісії від 14.08.2010 року наказом ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я країни №572-ос від 14.08.2010 року [PERSON] зараховано на перший курс ДЗ «ДМА». 01 вересня 2010 року між ними та відповідачкою укладено Угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №154. Згідно з умовами укладеної Угоди відповідачка зобов`язалася прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. На виконання умов Угоди після завершення навчання згідно протоколу №1 від 22.01.2016 року засідання державної комісії по розподілу випускників відповідача направлено в ДОЗ Дніпропетровської облдержадміністрації, КЗ «Дніпропетровський ЦПМСД №7» на посаду лікаря загальної практики - сімейний лікар. Згідно листа №8103/0/29-18 від 12.10.2018 року Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації, відповідач не приступила до проходження інтернатури та до роботи. Оскільки відповідач не прибула та не відпрацювала 3 роки після закінчення вищого навчального закладу за місцем направлення в КЗ «Дніпропетровський ЦПМСД №7» та навчалася на бюджетній формі вона повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її навчанням та утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 164 801 грн. 12 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2472 грн. 02 коп. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.04.2021 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду цієї справи. Позивач надав заяву про розгляд справу без участі його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.128, ст.129, ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення приймальної комісії від 14.08.2010 року наказом ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я країни №572-ос від 14.08.2010 року [PERSON] зараховано на перший курс ДЗ «ДМА». 01 вересня 2010 року між ними та відповідачкою укладено Угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №154. Згідно з умовами укладеної Угоди відповідачка зобов`язалася прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. На виконання умов Угоди після завершення навчання згідно протоколу №1 від 22.01.2016 року засідання державної комісії по розподілу випускників відповідача направлено в ДОЗ Дніпропетровської облдержадміністрації, КЗ «Дніпропетровський ЦПМСД №7» на посаду лікаря загальної практики - сімейний лікар. Згідно наказу ректора ДЗ «ДМА» №507-ос від 23.06.2016 року «Про завершення навчання» [PERSON] присуджено освітньо-кваліфікаційний рівень за спеціальністю, видано документ про вищу освіту у зв`язку із завершенням навчання. Згідно наказу ректора ДЗ «ДМА» №831 ос від 05.09.2016 року [PERSON] було зараховано до очної інтернатури лікарів-інтернів на 2016-2017, 2018, 2019 рр. (за державним замовленням). Згідно наказу ректора ДЗ «ДМА» №538 ос від 27.06.2018 року «Про випуск лікарів-інтернів та провізорів-інтернів що атестувались на визначення знань та практичних навичок лікаря-спеціаліста та провізора спеціаліста» [PERSON] було відраховано з очної частини інтернатури у зв`язку з закінченням навчання. Згідно листа №8103/0/29-18 від 12.10.2018 року Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації, відповідач не приступила до проходження інтернатури та до роботи. Згідно з ч.2 ст.52 ЗУ «Про освіту», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Обов`язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що були погоджені між сторонами, передбачено ч.2 ст.52 ЗУ «Про освіту» (яка була чинною з 23 березня 1996 року по 06 вересня 2014 року), п.2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», п.14 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року №992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням» та п.21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року №367. Відповідно до наданого позивачем розрахунку грошових коштів, які підлягають поверненню за навчання за державним замовленням, витрачено коштів з державного бюджету на навчання [PERSON] у розмірі 164 801 грн. 12 коп., з яких 144 402 грн. 36 коп. фактичних затрат на навчання на медичному факультеті за державним замовленням випуску 2016 року за період навчання з вересня 2010 року по червень 2016 року, 20 398 грн. 76 коп. - навчання в інтернатурі ДЗ «ДМА». Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивачем підтверджена наявність договірних відносин з відповідачем з приводу надання освітніх послуг, а також його обов`язок сплати витрат, пов`язаних з його утриманням в університеті, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надання освітньої послуги у розмірі 164 801 грн. 12 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved