Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства від [INFO] року № 32 [PERSON] , [INFO] , громадянин Боснії і Герцеговини, визнаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян Тернівського виконкому з заявою №1324 про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на що їй було відмовлено у зв`яжу з відсутністю письмової згоди батька дитини. На даний момент місцезнаходження [PERSON] невідоме та отримати його згоду на реєстрацію місця проживання дитини від нього не вважається за можливе. Позивач як мати [PERSON] має намір зареєструвати його за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності. Відповідно до довідки від 14.03.2014 № 6111-536-228 [PERSON] [INFO] зареєстрований громадянином України. На даний час син відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №211» Криворізької міської ради. Враховуючи викладене, позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] за місцем реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS] без згоди відповідача. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 20.03.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 28.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2020 року. 22.06.2020 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем перебування, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Розгляд справи було відкладено на 05.08.2020 року. 05.08.2020 року відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем перебування, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. При цьому, відзив на позов відповідачем не подано, жодних заяв та клопотань від нього не надходило. Позивач до суду не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про встановлення батьківства від 11.02.2014 року № 32 [PERSON] , [INFO] , громадянин Боснії і Герцеговини, визнаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-14). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до Довідки від 14.03.2014 № 6111-536-228 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України (а.с. 17). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №9899 від 21.07.17 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також вона є власником вказаної квартири, що підтверджується копією Витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10, 18). Відповідно до Акта від 21.03.2019 року, затвердженого майстром ТОВ «УЮТ-2011», [PERSON] проживає разом зі своєю мамою [PERSON] за вищевказаною адресою (а.с. 20). Як вбачається з Довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 16.06.2017 року №5191 [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 16.06.2017 року. Позивач звернулася до відділу реєстрації місця проживання громадян Тернівського виконкому із заявою №1324 про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на що їй було відмовлено у зв`яжу з відсутністю письмової згоди батька дитини (а.с. 21). Згідно ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Згідно п.18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207(надалі - Правила) у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно п. 26 вказаних вище Правил у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , на даний час не має місця реєстрації, та позивач має намір зареєструвати сина за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS] , на що їй необхідна згода відповідача, місце знаходження якого їй не відомо, тому суд приходить до висновку про необхідність надання дозволу позивачу на реєстрацію сина за новою адресою без згоди батька.

Outcome: approved