Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

у лютому 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] по поділ спільного рухомого майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995 року. рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2009 року шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі подружжя придбали за спільні кошти рухоме майно, загальною вартістю 41 350 грн., перелік якого наведено у позовній заяві. Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного рухомого майна. Відповідач після розірвання шлюбу проживає у квартирі [ADDRESS], яка на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2011 року належить сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних частинах. [PERSON] одноособово користується всім рухомим майном та чинить перешкоди в користуванні вказаними майном позивачу. Оскільки досягти згоду щодо статусу майна, набутого за час шлюбу, та його розподілу позивач з відповідачем не мають можливості, позивач пропонує поділити набуте у шлюбі рухоме майно наступним чином: у власність позивача виділити в натурі майно на суму 7 900 грн., а саме секретер CAVIO, вартістю 1700 грн., телевізор SONI, вартістю 5000 грн. та підставку під телевізор CAVIO, вартістю 1200 грн. залишити за позивачкою всі інші речі домашнього вжитку, а всього рухомого майна на загальну вартість 31 450 грн., які знаходяться у її користуванні, а саме кухонний гарнітур, вартістю 10 000 грн., стіл Елена, вартістю 800 грн., стільці обідні у кількості 6 шт., загальною вартістю 1200 грн., ліжко двоспальне разом з ортопедичним матрацом, вартістю 1200 грн., тумби прикро ватні у кількості 2 шт., загальною вартістю 700 грн., комод, вартістю 700 грн., диван, вартістю 900 грн., крісла у кількості 2 шт., загальною вартістю 1200 грн., посудомийну машину BOSCH, вартістю 2000 грн., варочну поверхню, вартістю 1500 грн., холодильник двокамерний, вартістю 2000 грн., витяжку кухонну, вартістю 1500 грн., шафу духову, вартістю 2000 грн., мікрохвильову піч, вартістю 700 грн., телевізор SONI, вартістю 1200 грн., телевізор SONI, вартістю 1400 грн., DVD-програвач, вартістю 300 грн., люстру з дерева «колесо», вартістю 500 грн., пральну машину, вартістю 1300 грн., кухонний пенал, вартістю 350 грн. та кондиціонери у кількості 2 шт., загальною вартістю 2000 грн. З урахуванням взаємних зобов'язань стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 25 550 грн. та зобов'язати відповідача передати позивачу рухоме майно на суму 7 900 грн., а саме секретер CAVIO, вартістю 1700 грн., телевізор SONI, вартістю 5000 грн. та підставку під телевізор CAVIO, вартістю 1200 грн. (а.с. 2-5) У заяві про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 24 березня 2014 року, [PERSON] просить визнати рухоме майно, придбане подружжям за час перебування у шлюбі, а саме комплект меблів для вітальні (вбудована шафа-купе, вішалка на стіні, тумба для взуття у кількості 2 шт.) вартістю 7000 грн., тумба для ванної кімнати, вартістю 300 грн., бойлер у ванній кімнаті, вартістю 500 грн., омофон, вартістю 200 грн., вбудовані меблі у спільні (шафа для одягу кутова, книжкова шафа) вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 8 500 грн. спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Визнати за [PERSON] право власності на вказане рухоме майно. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на зазначене рухоме майно. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості спільного сумісного майна у сумі 4250 грн. (а.с. 44-45) У заяві про зменшення позовних вимог, з якою [PERSON] звернувся до суду 06 травня 2014 року, позивач просить визнати рухоме майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме кухонний гарнітур, вартістю 10 000 грн., стіл Елена, вартістю 800 грн., стільці обідні у кількості 6 шт., загальною вартістю 1200 грн., ліжко двоспальне разом з ортопедичним матрацом, вартістю 1200 грн., тумби прикроватні у кількості 2 шт., загальною вартістю 700 грн., комод, вартістю 700 грн., диван, вартістю 900 грн., крісла у кількості 2 шт., загальною вартістю 1200 грн., посудомийну машину BOSCH, вартістю 2000 грн., варочну поверхню, вартістю 1500 грн., холодильник двокамерний, вартістю 2000 грн., витяжку кухонну, вартістю 1500 грн., шафу духову, вартістю 2000 грн., мікрохвильову піч, вартістю 700 грн., телевізор SONY, вартістю 5000 грн., телевізор SONY, вартістю 1200 грн., телевізор SONY, вартістю 1400 грн., DVD-програвач, вартістю 300 грн., люстру з дерева «колесо», вартістю 500 грн., пральну машину, вартістю 1300 грн., кутовий пенал, вартістю 350 грн., секретер CAVIO, вартістю 1700 грн., підставка під телевізор CAVIO, вартістю 1200 грн., кондиціонери у кількості 2 шт., загальною вартістю 2000 грн., комплект меблів для вітальні (вбудована шафа-купе, вішалка на стіні, тумба для взуття у кількості 2 шт.) вартістю 7000 грн., тумба для ванної кімнати, вартістю 300 грн., бойлер у ванній кімнаті, вартістю 500 грн., домофон, вартістю 200 грн., вбудовані меблі у спільні (шафа для одягу кутова, книжкова шафа) вартістю 500 грн., а всього рухомого майна на загальну суму 49 850 грн. спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Визнати за [PERSON] право власності на все рухоме майно, що перебуває в її одноособовому користуванні та яке є спільною сумісною власністю подружжя на загальну суму 49 850 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію вартості частки у спільному сумісному майні у сумі 24 925 грн. Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на рухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, вартістю 49 850 грн. (а.с. 63-64) 08 серпня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про залишення без розгляду окремих вимог, заявлених у цивільному позові. У заяві [PERSON] просить залишити без розгляду позовні вимоги, заявлені ним, щодо визнання за [PERSON] права власності на все рухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, на загальну суму 49 850 грн., стягнення з [PERSON] на його користь грошової компенсації вартості частки у спільному сумісному майні у сумі 24 925 грн., припинення права спільної сумісної власності [PERSON] на рухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, загальною вартістю 49 850 грн. Також у даній заяві позивач зазначає, що він у повному обсязі підтримує своє вимоги (з урахуванням домовленості між сторонами щодо вартості майна) щодо визнання рухомого майна (сукупності речей) на загальну суму 37 820 грн. спільною сумісною вартістю подружжя в рівних (ідеальних) частках по ? кожному в цьому майні без реального поділу і залишити майно у спільній частковій власності позивача і відповідача. Відповідач та її представник в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення. [PERSON] у червні 2014 року звернулася із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на рухоме майно. (а.с. 96-100) В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем нею були придбані речі, зокрема кухонний гарнітур, вартістю 5 000 грн., стіл Елена, вартістю 700 грн., стільці обідні у кількості 6 шт., загальною вартістю 200 грн., ліжко двоспальне, вартістю 650 грн., ортопедичний матрац, вартістю 700 грн., тумби прикроватні у кількості 2 шт., загальною вартістю 200 грн., комод, вартістю 300 грн., диван, вартістю 1500 грн., крісла у кількості 2 шт., загальною вартістю 800 грн., посудомийну машину BOSCH, вартістю 1500 грн., варочну поверхню, вартістю 750 грн., холодильник двокамерний, вартістю 1900 грн., витяжку кухонну, вартістю 750 грн., шафу духову, вартістю 800 грн., мікрохвильову піч, вартістю 760 грн., телевізор SONY, вартістю 5000 грн., телевізор SONY, вартістю 250 грн., телевізор SONY, вартістю 450 грн., DVD-програвач, вартістю 400 грн., люстру з дерева «колесо», вартістю 260 грн., пральну машину, вартістю 550 грн., кутовий пенал, вартістю 650 грн., секретер CAVIO, вартістю 2500 грн., підставка під телевізор CAVIO, вартістю 2000 грн. та кондиціонери у кількості 2 шт., загальною вартістю 750 грн. Вказане майно набуте позивачем за зустрічним позовом під час шлюбу за власні кошти з огляду на те, що 05 лютого 1998 року [PERSON] продала належну їй квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 лютого 1998 року, яка належала позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної державної адміністрації м. Києва від 06 серпня 1983 року. Також [PERSON] зазначає, що у неї на утриманні після розлучення залишився неповнолітній син - [PERSON], [INFO], аліменти [PERSON] сплачує у мінімальному розмірі, дитина часто хворіє. Також на утриманні [PERSON] знаходиться непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка має онкозахворювання та потребує догляду. На думку позивача за зустрічним позовом, при вирішенні цього спору потрібно взяти до уваги інтереси неповнолітнього [PERSON], який знаходиться на утриманні позивача. За таких підстав, [PERSON] просить визнати за нею право власності на все вищевказане рухоме майно, загальною вартістю 29 320 грн. Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї 26 серпня 2014 року (а.с. 85). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 28 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, 28 травня 2009 року шлюб між сторонами у справі розірвано Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 57). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2011 року, виправленим ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2011 року, задоволено зустрічним позов [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Постановлено визнати за [PERSON] право власності на ? частину трикімнатної квартири [ADDRESS]. Припинити право власності [PERSON] на вказану частину квартири. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаної квартири. (а.с. 6-11) Також встановлено та не оспорюється учасниками судового розгляду, що за час шлюбу сторонами набуто наступне майно: - тумби прикроватні у кількості 2 шт., загальною вартістю 200 грн., - комод, вартістю 300 грн., - диван, вартістю 1500 грн., - крісла у кількості 2 шт., загальною вартістю 800 грн., - мікрохвильову піч, вартістю 760 грн., - телевізор SONY, діаг. 40 дюймів, вартістю 5000 грн., - люстру з дерева «колесо», вартістю 260 грн., - пральну машину, вартістю 550 грн., - кутовий пенал, вартістю 650 грн., - секретер CAVIO, вартістю 2500 грн., - підставка під телевізор CAVIO, вартістю 2000 грн., - телевізор SONY, вартістю 250 грн., - холодильник двокамерний, вартістю 1900 грн., - стіл Елена, вартістю 700 грн., - стільці обідні у кількості 6 шт., загальною вартістю 200 грн., - ліжко двоспальне, вартістю 650 грн., - ортопедичний матрац, вартістю 700 грн. - кухонний гарнітур, вартістю 5 000 грн., - варочна поверхня, вартістю 750 грн., - посудомийна машина BOSCH, вартістю 1500 грн., - витяжка кухонна, вартістю 750 грн., - шафа духова, вартістю 800 грн., - кондиціонери у кількості 2 шт., загальною вартістю 750 грн. - комплект меблів для вітальні (вбудована шафа-купе, вішалка на стіні, тумба для взуття у кількості 2 шт.) вартістю 7000 грн., - тумба для ванної кімнати, вартістю 300 грн., - бойлер у ванній кімнаті, вартістю 500 грн., - домофон, вартістю 200 грн., - вбудовані меблі у спільні (шафа для одягу кутова, книжкова шафа) вартістю 500 грн., - телевізор SONY, вартістю 450 грн., - DVD-програвач, вартістю 400 грн. Заявляючи вимогу про поділ спірного майна, [PERSON] посилався на те, що вищевказане майно придбано сторонами у справі за спільні кошти під час перебування у шлюбі. Звертаючись у суд із зустрічним позовом, [PERSON] вказує на те, що зазначене майно було придбано під час шлюбу за її власні кошти з огляду на те, що 05 лютого 1998 року вона продала свою квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 05 лютого 1998 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, яка належала їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної в м. Києві державної адміністрації від 06.08.1993 р. (а.с. 111) Також [PERSON] посилається на те, що на її утриманні після розлучення залишився неповнолітній син [PERSON], [INFO], а аліменти відповідач сплачує в мінімальному розмірі. Також на утриманні [PERSON] знаходиться непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка має онкозахворювання та потребує догляду. На спростування доводів позивача за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що він погоджується з визначеною [PERSON] вартістю спірного майна, проте вказує на відсутність причинно-наслідкового зв'язку отримання відповідачем коштів від продажу квартири у 1998 р. з придбанням спільного майна у період з 2005 р. по 2007 р. Також звертає увагу на те, що згідно умов договору купівлі-продажу квартира була продана за 200 грн., яких було б недостатньо для придбання спірного майна. [PERSON] заперечує проти відступлення від засад рівності часток подружжя при вирішенні спору, оскільки він сплачує кошти на утримання сина регулярно, своєчасно, щомісячно і у розмірі понад прожитковий мінімум, приймає участь у додаткових витратах на виховання дитини, зокрема оплачує витрати сина на засоби зв'язку, придбання одягу, відпочинок. Суд погоджується, з доводами [PERSON], та вважає, що надані відповідачем договір не підтверджують факт придбання за ці кошти саме спірного майна. Враховуючи надані позивачем та відповідачем докази, вбачається, що відповідачем не доведено факт придбання спірного майна виключно за її особисті кошти. Статтею 70 СК України визначено, що в разі поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена. За таких обставин, суд вважає, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін та їх частки в майні є рівними. Разом з тим, сторони не позбавлені можливості дійти згоди щодо поділу майна, набутого в період шлюбу, в інших частках, як те визначено законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ч. 1 ст. 71 СК України зазначено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні сторони у справі перелік та вартість рухомого майна не оспорювали. [PERSON] зазначив, що заперечує проти передачі всього майна відповідачу, проте що з майна та яким чином в натурі має бути поділене між сторонами визначитись не зміг. Підтвердив, що цим майном фактично користується як відповідач, так і їх дитина. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати право власності за позивачем на наступне майно: - тумби прикроватні у кількості 2 шт., загальною вартістю 200 грн., - комод, вартістю 300 грн., - диван, вартістю 1500 грн., - крісла у кількості 2 шт., загальною вартістю 800 грн., - мікрохвильову піч, вартістю 760 грн., - телевізор SONY, діаг. 40 дюймів, вартістю 5000 грн., - люстру з дерева «колесо», вартістю 260 грн., - пральну машину, вартістю 550 грн., - кутовий пенал, вартістю 650 грн., - секретер CAVIO, вартістю 2500 грн., - підставка під телевізор CAVIO, вартістю 2000 грн., - телевізор SONY, вартістю 250 грн., - холодильник двокамерний, вартістю 1900 грн., - стіл Елена, вартістю 700 грн., - стільці обідні у кількості 6 шт., загальною вартістю 200 грн., - ліжко двоспальне, вартістю 650 грн., - ортопедичний матрац, вартістю 700 грн. Визнати за [PERSON] право власності на: - кухонний гарнітур, вартістю 5 000 грн., - варочну поверхню, вартістю 750 грн., - посудомийну машину BOSCH, вартістю 1500 грн., - витяжку кухонну, вартістю 750 грн., - шафу духову, вартістю 800 грн., - кондиціонери у кількості 2 шт., загальною вартістю 750 грн. - комплект меблів для вітальні (вбудована шафа-купе, вішалка на стіні, тумба для взуття у кількості 2 шт.) вартістю 7000 грн., - тумба для ванної кімнати, вартістю 300 грн., - бойлер у ванній кімнаті, вартістю 500 грн., - домофон, вартістю 200 грн., - вбудовані меблі у спільні (шафа для одягу кутова, книжкова шафа) вартістю 500 грн., - телевізор SONY, вартістю 450 грн., - DVD-програвач, вартістю 400 грн. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню

Outcome: partial