Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У лютому 2017 року заявник [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON]. Так заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області виявилося неможливим, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідний їй для вступу в спадщину та для виплати грошової допомоги на погребіння. Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просила суд встановити факт смерті [PERSON], яка настала [INFO] у м. Макіївка, Донецької області. В судове засідання заявник не з'явилася. До суду подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву в якій зазначив, що по суті заявлених вимог відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області претензій не має. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO]. Листом від 18.02.2017 р. № 06-03-06-133, Києво-Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовив заявнику у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки ним пред'явлено документ (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Гірницьким відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 10.11.2016 р., місцем смерті якого зазначено м. Макіївка), форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення даного факту необхідно заявнику для вступу в спадщину та для виплати грошової допомоги на погребіння. Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року м. Макіївка віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов'язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або посадовими особами, є недійсним і таким, що не створює правових наслідків. Окрім цього, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених допустимими та належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved