Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У лютому 2017 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК №615222 від 13.02.2014 р. [PERSON]; встановити факт належності [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАТ №127018 від 13.02.2014 р. [PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2014 року заявницею були подані відповідні документи до Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області для отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Але при оформленні цих документів державним реєстратором була допущена описка - замість імя [PERSON], як зазначено в наданих документах та паспортних даних, записано імя [PERSON]. 10 січня 2017 року представник заявниці звернувся до Управління Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, але отримав відмову листом №17-17/83 від 08.02.17 p., що виправлення вказаної описки можливо тільки в судовому порядку і іншого шляху не існує. Враховуючи той факт, що заявницею були свого часу надані необхідні документи до реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, які відповідали її паспортним даним, але в тексті отриманих документів ім'я заявниці не співпадає з її ім'ям в паспорті. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Про те сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт належності свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК №615222 від 13.02.2014 р. та [PERSON] з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАТ №127018 від 13.02.2014 р. [PERSON], підтверджується поданими доказами та показами свідка [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved