Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що на підставі судового рішення з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], - в розмірі 600,00 гривень, починаючи з 10 липня 2013 року й до досягнення повноліття дитиною, тобто до [INFO]. Утім, у теперішній час [PERSON] звернулась з даним позовом до суду, просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини до ? частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дати набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась, але від особи через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки особи суду не відомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 22 липня 2008 року, 25 червня 2008 року народилася [PERSON], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Згідно із заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 10 липня 2013 року й до досягнення повноліття дитиною, тобто до [INFO]. Як вбачається із довідки (про реєстрацію місця проживання та склад сім'ї) №1973 від 02 серпня 2018 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані, зокрема, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом звернуто увагу, що відповідно до довідки №152 від 01 серпня 2018 року [PERSON] навчається у 4-в класі Одеської ЗОШ І-ІІІ ступенів №130. Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам від 30 липня 2018 року, складеного державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській область Катющевою О.М., станом на 30 липня 2018 року у боржника [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 36 406,35 гривень. Відповідно до ст. 180 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом звернуто увагу на той факт, що відомості про працевлаштування відповідача відсутні. Суд також враховує, що з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1559,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 1944,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 3723,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років - 1944,00 х 0,5 = 972,00 гривень. У зв'язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю заявлених позовних вимог та, виходячи з того, що обов'язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, вбачає доцільним стягнути з відповідача аліменти в даному випадку у розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку- з моменту набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд вбачає доцільним роз'яснити сторонам, що в силу ст. 181 ч.ч.8,9 СК України, якщо зокрема батьки ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved