Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У листопаді 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості кредитним за договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 2144_066 в сумі 30 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.04.2023 року. Станом на 03.10.2019 року [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, АТ «Державний ощадний банк України» просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 24 063 грн. 48 коп. заборгованості. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки за зареєстрованим місцем проживання, а тому відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 19.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №2144_066, відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 якого відповідачу було надано кредит в сумі 30 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.04.2023 року (а.с. 10-14). Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №568 змінено тип ПАТ «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до п.п. 4.2.1, 4.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитним та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості станом на 03.10.2019 року вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 24 063 грн. 48 коп., з яких 20 500 грн. заборгованість за основним боргом, 3 310 грн. 21 коп. проценти за користування кредитом, 150 грн. 99 коп. пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 103 грн. 69 коп. пеня за несвоєчасну сплату процентів, 3% річних від прострочених сум заборгованості за основним боргом у розмірі 17 грн. 35 коп., 3% річних від прострочених сум заборгованості за відсотками у розмірі 9 грн. 28 коп. (а.с. 5-6). Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved