Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], де третя особа Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м. Дніпро Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісяця до повноліття дитини. У судовому засідання представник позивача [PERSON], надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 грн. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м. Дніпро Державної міграційної служби у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження і зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, інші обставини, що мають істотне значення, суд, приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини 1500 грн. 00 коп., щомісячно до повноліття дитини. Суд не може погодитися з посиланнями позивача [PERSON] щодо можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 3000 грн., оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин, тоді як обовязок доказування статтею 81 ЦПК України покладено на сторону, яка посилається на доказувані обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial