Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у сумі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 18 жовтня 2008 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем не склалися. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2020 року, сторони мешкають окремо. Позивач вважає,\~що сім`я\~розпалася остаточно\~і відновлена\~бути не\~може. Дитина проживає з позивачем, та перебуває на його утриманні. З метою реалізації обов`язку відповідача стосовно утримання сина, позивач вважає необхідним стягнути з неї аліменти на його користь на утримання дитини, у зв`язку з чим, звернувся до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання, повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за її відсутності суду, не надала. Судом відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №552 (арк.с.7). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] (арк.с.8).\~ Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 31.07.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.с.6). Відповідно до довідки КЗО «СЗШ № 101» Дніпровської міської ради від 12.11.2020 року № 955, [PERSON] , батько учня 6-В класу [PERSON] , [INFO] , бере активну участь у вихованні дитини: цікавиться його успішністю, поведінкою, постійно відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником. Мати у вихованні, навчанні та шкільному житті учня, участі не приймає (арк.с.10). Відповідно до Акту про місце проживання дитини від 16.11.2020 року, складеного: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженого головою квартального комітету № 49 [PERSON] , дитина - [PERSON] , 2009 року народження, проживає разом з батьком [PERSON] , 1981 року народження, та бабусею [PERSON] , 1959 року народження, за адресою: [ADDRESS] (арк.с.11). Відповідно до довідки КЗО «СЗШ № 101» Дніпровської міської ради від 12.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , навчається у 6-В класі (арк.с.9). Відповідно до Декларації № 0001-8КТЕ-2Т00, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , декларація укладена з КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7»Дніпровської міської ради, яка розташована за адресою: вул. Краснопільська, буд. 6б, м. Дніпро (арк.с.12). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами. Розглядаючи позовну вимогу про стягнення аліментів, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька\~або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що дитина проживає разом з позивачем, відповідач є працездатною особою, враховуючи спільний обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. є обґрунтованими, а зазначений розмір аліментів є достатнім для забезпечення розвитку дитини. Визначення саме такого розміру стягуваних аліментів відповідатиме положенням ст.ст.182, 184 СК України, не порушуватиме вимог частини 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у\~розмірі 3000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати за позовну вимогу про стягнення аліментів стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved