Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

у позовній заяві, як надійшла до суду 26 травня 2020 року, позивачка [PERSON] вказала, що з відповідачем вони перебувають в шлюбі з 14 лютого 2013 року. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Більше року між сторонами припинені шлюбні відносини, оскільки втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Сторони мешкають за різними адресами. Шлюб існує формально. Позивачка [PERSON] вважає, що збереження сім`ї не можливе, просить розірвати шлюб з відповідачем; визначити місце мешкання малолітньої дитини разом з нею; залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] ; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 840,80 грн. Ухвалою суду від 07 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі; призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. До суду надав заяву про розгляд справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Частиною 1 ст. 197 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі актового запису № 30 від 14 лютого 2013року. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 200 від 13 травня 2014 року. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов`язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України суд вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь позивачки [PERSON] .

Outcome: approved