Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя виніс ухвалу по справі № 334/8357/17 про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з централізованого опалення житлового приміщення та гарячого водопостачання в сумі 12645,14гри. за період з 01.11.2014 року по 01.09.2017 рік. Згідно уточнення позовних вимог, наданих позивачем у травні 2018 року, з 01.09.2017 року по 31.01.2018 року на особовому рахунку відповідача здійснено часткову оплату за рахунок державної допомоги (субсидії) в розмірі 613,00 грн., у звязку з чим за період з 01.03.2014 року по 01.02.2018 року загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання збільшилась до 17\~045,81 грн. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, а також понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн., та поштові витрати у розмірі 9,00 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), проживає за адресою: [INFO] та є користувачем послуг, що надає Концерн «Міські теплові мережі», особовий рахунок № 94800108. Позивач у період з 01.03.2014 року по 31.01.2018 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване у [ADDRESS]. Боржник належним чином обовязок по оплаті поточних рахунків не виконував, у звязку з чим виникла загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 17\~045,81 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунками. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2017 року по справі № 334/8357/17 (провадження № 2-н/334/903/17) у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг з централізованого опалення житлового приміщення та гарячого водопостачання в сумі 12645,14 гри. за період з 01.11.2014 року по 01.09.2017 рік було відмовлено. Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України передбачено, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання по відношенню до Відповідача, як споживача послуг та керується положеннями ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З гідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.03.2014 року по 01.02.2018 року Концерном «МТМ» було надано послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 17\~045,81 грн. за адресою: [ADDRESS], де на [PERSON] відкрито особовий рахунок № 94800108. З 01.09.2017 року по 31.01.2018 року на особовому рахунку відповідача здійснено часткову оплату за рахунок державної допомоги (субсидії) в розмірі 613,00 грн., у звязку з чим за період з 01.03.2014 року по 01.02.2018 року загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання становить 17\~045,81 грн., що підтверджується доданими до позову уточненнями, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача судового збору у розмірі 1762,00 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] поштових витрат у розмірі 9,00 грн., суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не доведено, що ці витрати, повязані з вчиненням будь-яких процесуальних дій, не передбачених ч.2 ст. 133 ЦПК України, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Outcome: partial