Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа №2-4199/2010); звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання вказаних дітей, які стягуються на підставі цього рішення та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування\~позову зазначив,\~що 14.09.2010\~року рішенням\~Ленінського районного\~суду м.\~Запоріжжя у\~справі №2-4199/2010\~з нього\~стягнуто аліменти\~на користь\~відповідачки на\~утримання неповнолітніх\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/2\~ частин усіх видів заробітку, яка на може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.10 року і до повноліття дітей. Відповідачка [PERSON] 04.03.2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». 04.03.2011 року на підставі виконавчого листа №2-4199 від 26.10.2010 року державним виконавцем ВДВС Запорізького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Відповідно до розрахунку Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області заборгованості №26561/2 від 11.11.19 року, позивач має заборгованість із сплати аліментів за вищенаведеним рішенням суду. Позивач вказує, що з 13.11.18 року діти: [PERSON] та [PERSON] за згодою матері проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вже більше року діти утримуються повністю за рахунок батька і виплата останнім на користь відповідачки аліментів є для нього тягарем, так як остання усіяко ухиляється від їх утримання, навіть за кошти отримані як аліменти. Фактичне місце проживання відповідачки позивачеві невідоме, відомо лише, що вона проживає у м. Київ, а за адресою реєстрації відсутня. У зв`язку з тим, що фактично діти мешкають разом з ним та перебувають на повному його утриманні, а відповідачка життям дітей, їх фізичним, духовним та моральним станом не цікавиться, мешкає окремо у новій родині у м. Києві, [PERSON] вважає що в нього є всі законні підстави для звільнення від сплати аліментів, заборгованості по ним, яка склалася з 13.11.2018 року та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання сина та дочки у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заочним рішенням від 31.03.2020 позов було задоволено. За заявою [PERSON] заочне рішення ухвалою суду від 12.10.2020 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити вимоги його позову в частині звільнення від сплати аліментів на утримання дітей за вказаний у позовній заяві період, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, що утворилася починаючи з 13.11.2018. В частині стягнення аліментів підтримав вимоги позову лише щодо стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та просив суд задовольнити позов в цій частині. Вимоги про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] не підтримав, оскільки син досяг повноліття. Відповідачка відзиву на позов не надала, в судовому засіданні пояснила, що дійсно, діти проживали і продовжують проживати з батьком. Вона у зв`язку з роботою постійно мешкає у м. Києві. Проти звільнення позивача від сплати аліментів на її користь не заперечує, як і проти звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, однак заперечує проти стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки вона не має матеріальної можливості щомісяця надавати кошти на її утримання, Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999, від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~14.09.2010\~року у\~справі №2-4199/2010\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на утримання\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/2\~ частин усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.10 року і до повноліття дітей. Положеннями ч.4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі виконавчого листа №2-4199, виданого 26.10.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, старшим державним виконавцем ВДВС ЗРУЮ 04.03.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 04.03.2016 року відповідачка [PERSON] у Ленінському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією відповідного свідоцтва, серії [NUMBER] . Згідно пояснень позивача, які не заперечувались відповідачкою, з листопада 2018 року вона з метою працевлаштування виїхала до м. Києва, діти залишилися проживати з батьком. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного 04.11.2019 року комісією селищної ради с. Дніпрельстан Запорізького району Запорізької області у складі старости [PERSON] , соціального працівника [PERSON] та депутата [PERSON] , разом з [PERSON] за адресою його реєстрації: [ADDRESS] з 13.11.2018 року мешкають його діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За правилами частини 4\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи доведено і не спростовано відповідачкою, що фактично діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 13.11.2018 року проживають разом з батьком, повністю перебувають на його утриманні. Встановлення судом факту проживання дітей разом з батьком та перебування їх на утриманні батька, є обставиною, яка припиняє обов`язок сплачувати аліменти на їх утримання з боку останнього. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має всі законні підстави для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 13.11.2018 року, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року (справа 2-4199/2010). Відповідно до розрахунку заборгованості №26561/2 від 11.11.19 року, обчисленої головним державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, позивач мав заборгованість із сплати аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2010 року, яка за період з травня 2010 року по 01.11.2019 року складала 193039,96 грн. У позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка була нарахована після 13.11.2018. З вимогами про звільнення від сплати всієї заборгованості по аліментам [PERSON] у даній справі не звертався. Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2020 у цій справі вказані позовні вимоги [PERSON] були задоволені, рішення суду було пред`явлено до виконання. З розрахунку заборгованості державного виконавця від 07.09.2020 №21300/2 вбачається, що на виконання заочного рішення суду з грудня 2018 аліменти не нараховувалися, відтак, була відсутня і заборгованість за період з грудня 2018 року. При цьому, за боржником [PERSON] у виконавчому провадженні залишалась заборгованість по аліментам за період з травня 2010 року по листопад 2018 року у загальному розмірі 153169,92 грн., з жовтня 2019 року на її погашення державним виконавцем стягнуто з [PERSON] 68750,09 грн., залишок заборгованості на дату розрахунку становить 84419,83 грн. Як зазначалося, [PERSON] у позовній заяві просить звільнити його від заборгованості по аліментам, що утворилася станом після 13.11.2018, в цій частині позовні вимоги він підтримав повністю. Приймаючи до уваги, що у зв`язку зі звільненням позивача від сплати аліментів з 13.11.2018 року у подальшому, тобто з грудня 2018 року аліменти не повинні нараховуватися, то, відповідно, відсутні правові підстави для нарахування заборгованості за період з грудня 2018 по жовтень 2019 року, відображеної у розрахунку державного виконавця від 11.11.2019, та її стягнення. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1\~ст.182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~судом враховуються\~наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.2\~ст.182\~СК України\~передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст.191\~СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що з позовом про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей позивач звернувся 19.11.2019, у судовому засіданні 26.03.2021 звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог і стягнення аліментів лише на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки син [PERSON] з 06.03.2020 став повнолітнім, а також приймаючи до уваги надані суду письмові докази, що діти починаючи з 13.11.2018 року мешкають разом з батьком (позивачем по справі) та перебувають на його утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь останнього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , слід задовольнити, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved