Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

У листопаді 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги позивачі вказують, що вони проживають в квартирі [ADDRESS] . В зазначеній квартирі крім позивачів зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (відповідач). Враховуючи, що відповідач з моменту реєстрації 2014 року, не проживає у спірній квартирі та відсутній за місцем реєстрації більше року без поважних причин, а його реєстрація порушує права позивачів, як власників квартири, в тому числі позивачі змушені нести додаткові витрати на утримання житла. [PERSON] , [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] просять суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 03.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачі не з`явились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відзиву та будь яких заяв, клопотань до суду не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.09.2006, виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації та договором дарування від 05.11.2019, що посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М. (а.с.25-29). Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в квартирі [ADDRESS] також зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (відповідач), що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за №10940439 від 05.11.2019 (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивачі вказують, що відповідач не мешкає в спірній квартирі з моменту реєстрації 2014 року, але зареєстрований у ній, чим порушує право власності позивачів, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивачі обмежені у здійсненні свого права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Позивачі самостійно здійснюють витрати щодо утримання квартири, сплачує комунальні послуги та витрати за користування житловим приміщенням. В свою чергу відповідач, спільного господарства з мешканцями квартири не веде, комунальних послуг не оплачує та не бере участі в утриманні квартири. Будь-яке майно відповідача у спірній квартирі відсутнє, угод щодо користування вказаним житловим приміщенням між позивачами та відповідачем не укладалось. Зі слів позивачів, перешкод у користуванні житловим приміщенням позивачі та інші члени сім`ї, які зареєстровані в квартирі відповідачу не чинять. Факт реєстрації в квартирі відповідача, тягне за собою додаткові матеріальні витрати на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальну шкоду. Статтею 405 ЦК України, визначено що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності проживання відповідача у спірній квартирі також підтверджується: заявами мешканців будинку [ADDRESS] , що долучені до позовної заяви (а.с. 33-36). Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до позовної заяви, позивачами також заявлено вимогу про зняття з реєстраційного обліку [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку, суд дійшов до висновку, про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial