Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У листопаді 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 12007 гривень 82 копійки понесених витрат та судовий збір. Свій позов обґрунтовує тим, що 07 серпня 2015 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Сузукі» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобілем марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить представництву «ФОГТ МЕДІКАЛ ФЕРТРІБ ГМБХ». Згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року [PERSON] визнана винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить представництву «ФОГТ МЕДІКАЛ ФЕРТРІБ ГМБХ». На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 16/08-А241 про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 12007 гривень 82 копійки. На підставі наказу № 8743 від 10 листопада 2016 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду потерпілій особі в розмірі 12007 гривень 82 копійки. 11 листопада 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено відповідачем без задоволення. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 07 серпня 2015 року. Разом з тим, заява про страхове відшкодування та заява про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду була подана до Моторного (транспортного) страхового бюро України 12 серпня 2016 року, тобто більше ніж через рік з дати пригоди. Таким чином, на підставі п.п. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки виплату страхового відшкодування було здійснено незаконно. Також, звіт експерта, складений 18 червня 2016 року, містить більший перелік пошкоджених запчастин, ніж перелік, що складений патрульною поліцією 07 травня 2015 року. Таким чином, звіт експерта не може бути використаний для розрахунку вартості шкоди. Крім того, [PERSON] не була присутня під час огляду транспортного засобу 18 червня 2016 року. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 46-48). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Сузукі» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобілем марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить представництву «ФОГТ МЕДІКАЛ ФЕРТРІБ ГМБХ». Згідно з постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року [PERSON] визнана винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 6-7). Постановою Апеляційного суду міста Києва від 04 березня 2016 року постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року залишено без змін (а.с. 8-10). Постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року є чинною. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 12 серпня 2016 року водій пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 49-51) та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 4). Відповідно до звіту № 16/08-А241 про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Форд» державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 12007 гривень 82 копійки (а.с. 13-21). На підставі наказу № 8743 від 10 листопада 2016 року (а.с. 12) позивачем було відшкодовано зазначену шкоду представництву «ФОГТ МЕДІКАЛ ФЕРТРІБ ГМБХ» в розмірі 12007 гривень 82 копійки, що підтверджується платіжним дорученням № 8743рв від 11 листопада 2016 року (а.с. 11). Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідач у відзиві зазначає, що заява про страхове відшкодування та заява про повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду була подана до Моторного (транспортного) страхового бюро України 12 серпня 2016 року, тобто більше ніж через рік з дати пригоди. Таким чином, на підставі п.п. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимоги позивача не можуть бути задоволені. Відповідно до п.п. 37.1.4. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Зазначена стаття визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків. Разом з тим, положення цієї статті не містять підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву оспорює суму майнової шкоди, визначену звітом експерта. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Сторона відповідача не порушувала питання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Будь-яких доказів на спростування визначеної звітом експерта суми збитків відповідачем суду не надано. З огляду на наведене, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved