Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником 11/25 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 18.10.1991 року. Належна йому частина складається з частини житлового будинку літ. А-1, а саме: житлових кімнат 1-3, 1-6 житловою площею 16,7 кв.м., передпокою 1-2, з частини прибудови літ. а-1, а саме: коридору 1-1, нежитлової прибудови літ. А1-1, ганку літ.а2, загальною площею 49,3 кв.м., гаражів літ.Ж-1, літ.З-1, погребу літ. Ж/п, убиральні літ.И-1, воріт № 2, огорожі № 3, частини вимощення І. Власником іншої частини будинку є відповідач [PERSON] . Між ними виникають спори з приводу користування і володіння будинком. Домовленості про спосіб виділення в натурі частини будинку між ним та відповідачем не досягнуто. Згідно висновку ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» від 19.08.2020 року щодо технічної можливості виділу в натурі частини з об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками 11/25 частина об`єкту є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Згідно наказу начальника Головного Управління Містобудування і Архітектури Маріупольської міської ради від 01.10.2020 року № 353 до належної йому 11/25 частини присвоєно адресу: [ADDRESS] . На теперішній час у позивача виникла необхідність у виділенні в натурі 11/25 часток зі спільної часткової власності на частину житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] та складається з частини житлового будинку літ. А-1, а саме: житлових кімнат 1-3, 1-6 житловою площею 16,7 кв.м., передпокою 1-2, з частини прибудови літ. а-1, а саме: коридору 1-1, нежитлової прибудови літ. А1-1, ганку літ.а2, загальною площею 49,3 кв.м., гаражів літ.Ж-1, літ.З-1, погребу літ. Ж/п, убиральні літ.И-1, воріт № 2, огорожі № 3, частини вимощення І. Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги та просив залишити без розгляду частину позовних вимог, а саме виділ в натурі гаражу літ.З-1, воріт №2, огорожі №3. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 05.04.2021 року було залишено без розгляду позовну заяву [PERSON] в частині виділення [PERSON] в натурі у власність 11/25 частки спільного житлового будинку [ADDRESS] , а саме: гаражу літ.З-1, воріт №2, огорожі №3. Позивач та його представник, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 31.10.2020 року, - адвокат Домонтович В.І., в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником 11/25 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 18.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрованого в реєстрі за № 8805. Відповідно до вказаного договору, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташовано: частина житлового будинку літ. А-1, а саме: житлові кімнати 1-3, 1-6, передпокій 1-2, частина сіней літ. а1-1, нежитлова прибудова літ. А1-1, гаражі літ. Ж, З, вбиральня літ. И, частина огорожі та вимощення. Іншим співвласником спірного домоволодіння, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2021 року, виданого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрованого в реєстрі за № 2-111, є [PERSON] , у власності якого знаходиться 14/25 частини, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №248544596 від 17.03.2021 року До 14/25 частини, які знаходяться у користуванні відповідача, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, входять наступні споруди: частина житлового будинку літ. А-1, а саме: житлові кімнати 1-5, 1-7, 1-8, коридор 1-4, частина сіней літ. а-1, а саме сіни літ. 1-9, прибудова літ. а4-1, баня літ. Н-1, сарай літ. П-1, огорожа № 1, замощення І. Згідно висновку експерту з інвентаризації нерухомого майна ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 19.08.2020 року, належні [PERSON] 11/25 частин домоволодіння в [ADDRESS] , які складаються з частини житлового будинку літ. А-1, а саме: житлові кімнати 1-3, 1-6, житловою площею 16,7 кв.м., передпокію 1-2, з частини прибудови літ. а-1, а саме коридору 1-1, нежитлової прибудови літ. А1-1, ганку літ. а2, загальною площею 49,3 кв.м., гаражів літ. Ж-1, З-1, погребу літ.Ж/п, вбиральня літ. И-1, воріт № 2, огорожі № 3, частини вимощення І, за технічними показниками може бути відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. При вирішенні спірного питання щодо виділення в окреме домоволодіння в натурі частини будинку, який є предметом спору, суд виходить із наступних положень законодавства. Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, а також враховуючи, що позивач користується належною йому частиною будинку протягом тривалого часу та має право, як співвласник, на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній власності, а відповідач, у свою чергу, погодився та у повному обсязі визнав заявлені позивачем вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок держави, у зв`язку з ти, що відповідно до ст..5 ч.1 п.13 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду в усіх інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Outcome: approved