Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

У листопаді 2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1/1111046 від 17 серпня 2012 року у розмірі 168435,75 грн. Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору № 1/1111046 від 17 серпня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 174984,60 грн. терміном користування до 16.08.2032 року. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку із чим станом на 23.09.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 168435,75 грн, що складається з: 146494,03 грн - строкова заборгованість; 1875,70 грн - прострочена заборгованість; 559,31 грн - нараховані відсотки за період з 17.09.2020 по 23.09.2020; 19497,02 грн - прострочені відсотки; 9,69 грн - пеня. Ухвалою суду від 20 листопада 2020 року провадження у даній справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-282 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 серпня 2012 року в м. Донецьку між ПАТ «Креді Агріколь Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1/1111046 від 17 серпня 2012 року, за умовами якого відповідач отримала від банку кредит в сумі 174984,60 грн, строком користування з 17.08.2012 року по 16 серпня 2032 року включно. Фіксована маржа за кредитним договором сторони погодили в розмірі 8,25% річних. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 1/1111046 від 23.09.2020 року, станом на 25.12.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 168435,75 грн, що в свою чергу складається з: 146494,03 грн - строкова заборгованість; 1875,70 грн - прострочена заборгованість; 559,31 грн - нараховані відсотки за період з 17.09.2020 по 23.09.2020; 19497,02 грн - прострочені відсотки; 9,69 грн - пеня. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі за № 6-2879цс16 про те, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як зазначено в Узагальненні, виконаному суддею Верховного Суду України, статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними. Вирішуючи правомірність нарахування позивачем трьох процентів річних на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених кредитним договором, договором позики та банківського вкладу, суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов`язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. При розгляді цього питання слід мати на увазі, що проценти, визначені статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобов`язання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями 536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК, є правомірним (за умов, що такі вимоги заявлені кредитором). Тобто, виходячи з вищенаведеного, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення відсотків в сумі 9,69 грн не підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 168 426,06 грн, з яких: 146494,03 грн - строкова заборгованість; 1875,70 грн - прострочена заборгованість; 559,31 грн - нараховані відсотки за період з 17.09.2020 по 23.09.2020; 19497,02 грн - прострочені відсотки. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial