Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона працювала на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Скадовський морський торгівельний порт» до 04.09.2017 року. В день звільнення роботодавець видав позивачу трудову книжку та довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, але остаточний розрахунок було проведено лише 30.11.2017. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26373,33 грн., заборгованості з відряджень в розмірі 5000,00 грн., заборгованість з підзвітних коштів в сумі 62928,95 грн. які належать [PERSON], а всього 94302,28 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу за її відсутності. Просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду надав заяву відповідно до якої позов визнав в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заборгованості з відряджень, щодо стягнення заборгованості з підзвітних коштів, вважає що у позивача відсутні повноваження представляти [PERSON] Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заборгованості з відряджень обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Невиконання роботодавцем вимог ст.116 КЗпП є тривалим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст.117 моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, в тому числі й за рішенням суду. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, визначені ст.116 КЗпП, є підставою для відповідальності передбаченої ст.117 КЗпП, тобто виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки ДП «Скадовський морський торгівельний порт» №97-О від 31.08.2017 заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 31.08.2017 становить 44382,90 грн. Відповідно до резолюції до заяви [PERSON] заборгованість з відряджень ДП «Скадовський морський торгівельний порт» становить 5000,00 грн. Відповідно до виписки з карткового рахунку, заборгованість з заробітної плати [PERSON] остаточно виплачено 30.11.2017 року. Згідно розрахунку позивача, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 26373,33 грн., на що відповідач заперечення не надав. Даних щодо наявності спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних працівникові сум, судові не надано. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26373,33 грн., та заборгованості з відрядження в розмірі 5000,00 грн. Щодо стягнення підзвітних коштів в розмірі 62928,95 грн., то позивачем не надано доказів щодо заборгованості відповідача саме перед ним. Наявність доручення [PERSON] на уповноваження [PERSON] отримати підзвітні кошти в сумі 62928,95 грн. не надає повноважень позивачу представляти інтереси [PERSON] в суді, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial