Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що з 23 жовтня 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, майже протягом всього часу подружнього життя, між ними через різність характерів та поглядів на сімейне життя постійно виникали сварки, конфлікти та суперечки, не взмозі були спільно вирішувати усі найважливіші питання життя сім`ї. Тому, на початку вересня 2018 року з відповідачем припинили сумісне проживання і стали проживати окремо. З часу фактичного припинення подружніх відносин і по теперішній час з відповідачем відносини не поновлювали та не бажали примиритись. З вказаного часу між ними не ведеться спільне господарство. За вказаних обставин вважає, що примирення і подальше збереження шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить його інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю на даний час з відповідачем не мають. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21-22). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи просить провести без її участі (а.с.30). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 23 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №88, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 1999 року (а.с.10). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні з матеріалів позовної заяви встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало різність характерів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнала позов та його визнання прийняте судом, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved