Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що позивачка є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Жигулівська, 42/44, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 24 грудня 1992 року та реєстраційним посвідченням від 29 грудня 1992 року. У зазначеному будинку зареєстровані тільки позивачка та відповідачі по справі. Проте відповідачі за зазначеною адресою не мешкають з 04 квітня 2013 року. На теперішній час місце мешкання відповідачів позивачці не відоме, оскільки вони не надають ніякої допомоги і не спілкуються з позивачкою. Позивачка зазначила, що відповідачі не сплачують комунальні послуги, не ведуть з нею сумісного побуту та їх речей у будинку немає. Також позивачка зазначила, що вона є людиною похилого віку та отримує пенсію у розмірі 1260,00 грн., а оформити субсидію не має можливості, оскільки у будинку зареєстровані відповідачі, які отримують доходи, але при цьому не оплачують комунальні послуги. На підставі зазначеного, позивачка просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком №42/44 по вул. Жигулівській в м. Маріуполі. Також просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились. Згідно частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься оголошення про виклик [PERSON] та [PERSON] до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, опубліковане у газеті «Урядовий кур'єр» №67 від 08 квітня 2016 року. Отже, судом були вжиті всі можливі та передбачені діючим процесуальним законодавством заходи для забезпечення прав відповідачів на участь у судовому процесі. У звязку із неявкою відповідачів в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Жигулівська, буд. 42/44, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 24 грудня 1992 року, зареєстрованого за реєстраційним № 2-3261, та реєстраційним посвідченням від 29 грудня 1992 року (а.с. 5-6). Відповідно до довідки №100 за підписом голови КСН с. «Україна», у будинку 44 по вулиці Жигулівській в м. Маріуполі зареєстрована та фактично проживає [PERSON], а також у зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії домової книги, в зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-11). У акті від 25 січня 2016 року, складеному зі слів сусідів [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] головою КСН с. «Україна», зазначено, що в даному житловому будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які з 5 червня 2014 року за даною адресою не проживають. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим будинком №42/44 по вул. Жигулівській в м. Маріуполі Донецької області, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідачі не мешкають за місцем реєстрації більше одного року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved