Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2019 року позовні вимоги були задоволені та зменшено розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2011 року у справі № 2-7579/11, на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, припинивши стягнення аліментів по рішенню Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2011 року у справі № 2-7579/11 з часу набрання даним рішенням законної сили. Не погодившись із зазначеним рішенням позивачем була подана апеляційна скарга на це рішення суду. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2020 року дана справа повернута до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Звертаючись до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про зменшення розміру аліментів, [PERSON] був сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (а.с. 17), проте при ухваленні судового рішення у цій справі 25 листопада 2019 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За викладених обставин, беручи до уваги, що позовні вимоги [PERSON] рішенням суду від 25 листопада 2019 року були задоволенні у повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені останнім при зверненні до суду з цим позовом витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved