overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу із [PERSON] зареєстрованого 30 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 169. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим, у зв'язку із тим, що у подружжя протилежні та несумісні погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки, що призвело до сварок та непорозуміння. Протягом трьох років подружжя не підтримує шлюбні стосунки та не веде спільного господарства. Позивач вважає, що шлюб носить суто формальний характер та його збереження є недоцільним, так як це суперечитиме її інтересам. Від спільного подружнього життя мають двох дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 30 травня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 8). Матеріалами справи встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать наявні у матеріалах справи копії свідоцтв про їх народження (а.с. 9-10). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 листопада 2012 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1064. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені восени 2015 року, у звязку з тим що відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, застосовує фізичну силу. З вказаного часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1064. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені восени 2015 року у звязку з тим що відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки, застосовує фізичну силу Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів. Позивач зазначив, що з 22.03.2014 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 262. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. Крім того згоди щодо матеріального забезпечення дітей між позивачем та відповідачем не досягнуто. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 800,00 гривень, починаючи з 29.02.2016, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 08.08.2008 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1146. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, з викладених в ньому підставах. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 08.08.2015 перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя не склалося, виникають негаразди, непорозуміння. Під час сварки відповідачка обмовилась, що дитина, яку чекає від іншого чоловіка. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливо, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав, з викладених в ньому підставах. Пояснив наступне, що після весілля з відповідачем вони загалом прожили два місяці. З грудня 2015 року не проживають як чоловік і дружина. Від першого шлюбу має дитину, сина вісім років, якому допомагає, сплачує аліменти. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з наступних підстав. До укладення шлюбу рік з позивачем проживали разом. В липні 2015 відповідач завагітніла. Всі спори в сім`ї виникають з фінансових питань. Проти розірвання шлюбу заперечує з тих підстав, що перебуває на 35 тижні вагітності. Дитина позивача. В подальшому буде проводити ДНК з метою підтвердження батьківства. Суд заслухавши пояснення сторін, оглянувши оригінал обмінної карти відповідача, приходить до наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2015 року, про що Виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області зроблено актовий запис № 11 та видано свідоцтво про шлюб (а.с.7). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та обмінної картки відповідача, остання знаходиться на 35 тижні вагітності. Враховуючи законодавчо встановлену заборону пред'являти позов протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини та встановлений судом факт вагітності дружини позивача відповідача у справі [PERSON], яка на час ухвалення рішення знаходиться на восьмому місяці вагітності, суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 15.09.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 121. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з січня 2016 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 15.10.2001 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після доповіді сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, наслідки визнання позову відповідачу були роз'яснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки у судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 24.11.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1912. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 28.04.2010 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 567. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, з викладених в ньому підставах. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Позивач, з врахуванням уточнень наданих в судовому засіданні 02.06.2016 просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO]. Визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини, [PERSON], встановивши години для спілкування: кожної неділі місяці з 10:00 до 13:00 год., у будні дні - за попередньою домовленістю між батьками, що узгоджується з Висновком Органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 16.05.2016 № 101-4632/03. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, враховуючи надані уточнення, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов, враховуючи уточнення, у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить сягнути з відповідача кредитну заборгованість за договором № 139-09/БВ51 від 22.04.2009 в сумі 4 869.59 грн. та судові витрати в розмірі 1378.00 грн. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши що суму кредитної заборгованості відповідачем погашено в повному обсязі. Просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1378.00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на суму боргу в розмірі 1378.00 грн. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved