Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначала, що вона є власником житла за адресою [ADDRESS] . В належній їй квартирі, окрім неї, зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] . Проте з 1996 року він не проживає за вказаною адресою. Його місцезнаходження на сьогоднішній день їй не відоме. В зв`язку з реєстрацією місця проживання відповідача в її квартирі, вона не має змоги оформити житлову субсидію, що завдає значних матеріальних втрат. Також, вона не зможе у разі бажання, розпоряджатись своїм майном, що обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, призводить до втручання в її особисте життя. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2019 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ реєстрації місця проживання Міської ради міста Кропивницького (а.с.21-22). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34-35). Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позовну заяву. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованим на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницького, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що представник позивача не заперечив. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.12.2008 року Кіровоградською міською радою, квартира [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам сім`ї [PERSON] в рівних частках (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, зареєстрованого в реєстрі за № 5-40, спадкоємцем майна [PERSON] , 1928 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 2/3 часток у спадщині, від яких відмовилися син спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з ? частки квартири [ADDRESS] (а.с.13). Згідно довідки № 8797 про склад сім`ї, виданої КП «ЖЕО № 4 Міської ради міста Кропивницького» вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник, [INFO] , [PERSON] - син, [INFO] (а.с.14). Відповідно до акту від 18.11.2019 р., підписаного сусідами [PERSON] , [PERSON] , засвідченого В.о. начальника КП «ЖЕО № 4» Гаршан Н.В., з 01.07.1996 року і на час складення даного акту [PERSON] , [INFO] не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вказано, що з [PERSON] та її сином [PERSON] вона знайома з 1997 року. З обома перебуває у дружніх стосунках. Час від часу вона зустрічалась з [PERSON] , бувала у неї в гостях. Знає, що вона понад 20 років проживає без сина, одна. В жовтні 2019 року вона спілкувалась з [PERSON] і він їй розповів, що з матір`ю давно не проживає, бо мешкає в іншому місті, в якому саме не зазначив. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вказано, що з 1983 року особисто знайома з [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] . Часто ходила до неї в гості як до сусідки в квартиру [ADDRESS] , і їй відомо, що позивачка більше двадцяти років живе без сина. Речей належних [PERSON] в квартирі немає, де він їй теж невідомо. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] вказано, що з 1980 року вона знайома з [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] . Так як їхні чоловіки працювали разом, з цього часу вони дружили сім`ями. Часто ходила до неї в гості і їй відомо, що вона більше двадцяти років живе без сина. Речей належних йому в квартирі немає. Де він проживає на сьогодні їй невідомо. Востаннє бачила в 2009 році, коли він приїжджав на похорони батька. Після цього жодного разу у [PERSON] його не зустрічала. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні квартиром та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати причини не проживання відповідача за зазначеною адресою неповажними, а відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за даною адресою з підстав, що він більше року там не проживає, однак, будучи зареєстрованим за вказаною адресою створює перешкоди власнику (позивачу) в користуванні даним житлом на власний розсуд, відтак позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved