Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала наголошена вище цивільна справа. Рішенням суду від 02 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. У жовтні 2020 року представник позивача адвокат Музичко Р.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється у тому ж самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої). Відповідно до положень частини першої, пунктів першого, четвертого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі. Як вбачається із матеріалів справи 14 червня 2019 року представник позивача адвокат Білинець І.Д. звернулася до суду із заявою про надання можливості подати остаточні розрахунки судових витрат протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі. Рішенням суду від 02 жовтня 2020 року позов задоволено в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено не в повному обсязі. У рахунок судових витрат представник позивача адвокат Музичко Р.В. просить стягнути із відповідача ТДВ «Бровари-Молоко» на користь позивача [PERSON] судові витрати на професійну правову допомогу у сумі 20000,00 грн., а також поштові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи №361/1103/19 в суді першої інстанції у сумі 78,45 грн. та витрати на транспорт у розмірі 1500 грн. Стаття 137 вказаного Кодексу детально описує порядок відшкодування та визначення вказаних витрат, зокрема: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша); - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга); - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя); - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта); - у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята); - обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста). Рішенням суду від 02 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат вирішено не в повному обсязі, зокрема, не враховані витрати позивача на професійну правничу допомогу та витрати на поштові відправлення і транспорт. Отже, з урахуванням наведеного, є підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2). Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на задоволення позову, вказані витрати підлягають стягненню із відповідача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №05/19 від 21.01.2019 р., укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Руслана Музичко», додатковий договір №1 до договору №05/19 про надання правової допомоги від 21 січня 2019 року, ордери на здійснення адвокатської діяльності, копії посвідчень адвокатів. Також, було надано акт про надання правової допомоги від 07.10.2020 р., в якому зазначений перелік правових послуг, що надаються адвокатом при розгляду справи №361/1103/19, та платіжні доручення, що підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. (а.с.7,47,48,127,203,204). На підтвердження понесених позивачем поштових витрат надано квитанції та описи вкладень у конвертах. Суд вважає, що у цій справі наявний передбачений частиною третьою статті 137 ЦПК детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом. У відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, 19 листопада 2020 року представник відповідача ТДВ «Бровари-Молоко» адвокат Салівон Д.О. подав до суду заяву про залишення вимог позивача без задоволення, оскільки дана справа не є складною, не потребує значних знань і розрахунків, часу роботи адвоката, а тому заявлені вимоги є неспівмірними з предметом спору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дослідивши перелік наданих послуг та обсяг робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, ціну позову та значення справи для сторони, кількість судових засідань, присутність на них адвоката позивача, а також тривалість судових засідань, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позивач має право на часткове відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. При цьому суд враховує, що час, як такий, що витрачений на виконання зазначених робіт, взагалі не вказаний адвокатом та вартість такого обсягу робіт є дещо завищеною. Щодо витрат на поштові відправлення в розмірі 61,16 грн., суд вважає за можливе віднести їх на рахунок відповідача та стягнути на користь позивача. Витрати, понесені на повторне отримання копії судового рішення в розмірі 17,29 грн. та транспортні витрати в розмірі 1500 грн. задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи та заяви про ухвалення додаткового рішення суду відсутні докази їх понесення. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп., а також поштових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в розмірі 61,16 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial