Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом. Свої вимоги з урахуванням їх уточнень мотивував тим, що 20.10.2015 року між ним та ТОВ «КП «Українська житлова компанія» було укладено договір № 9В/202про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1 зазначеного вище договору, його предметом є надання підприємством та оплата власником за нормативно встановленими тарифами послуг з управління, утримання будинку (споруд) та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг (центральне водопостачання та водовідведення), послуг по санітарно-технічному обслуговуванню будинку і технічному обслуговуванню ліфтів, вивозу побутових відходів, обслуговуванню водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло та електропроводів будинку, дезінфекції, дератизації, санітарного обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень, освітлення місць загального користування будинку, послуг аварійної служби, підготовки будинку до експлуатації у осінньо-зимовий період, обслуговування технічного обладнання квартири, озеленення прибудинкової території будинку, полив зелених насаджень, організації надання послуг з охорони місць загального користування та ведення особового рахунку власника згідно умов цього договору. В опалювальному сезоні 2015-2016 років, починаючи з листопада 2015 року по квітень 2016 року отримував рахунки на оплату місць загального користування. В опалювальному сезоні 2016-2017 років, починаючи з листопада 2016 року по березень 2017 року знову отримував рахунки на оплату місць загального користування. Вказав, що з нарахуванням сум за опалення місць загального користування не погоджується у зв`язку з тим, що опалення місць загального користування в будинку за адресою: [ADDRESS] , не здійснювалось, місця загального користування не утеплені, батареї місць загального користування не під`єднані до системи опалення. В першій секції будинку батареї опалення місць загального користування не обладнані кранами та не під`єднані до системи опалення, не налагоджені двері, які ведуть на балкони місць загального користування, що призводило до втрати тепла у будинку та збільшення вартості тепла за по квартирними лічильниками теплової енергії по всьому будинку. Зазначена обставина підтверджується актом обстеження наявності приладів опалення в місцях загального користування від 20.02.2017 року № 2017, який складений ОСББ «Глушкова 9-В». 11.08.2016 року ним до ТОВ «КП «Українська житлова компанія» направлено лист з проханням забезпечити явку їх представника з метою підписання акту-претензії, однак у зазначений день та час, представник відповідача не з`явився. 07.12.2016 року, 28.01.2017 року, 24.03.2017 року ним до ТОВ «КП «Українська житлова компанія» подавалися заяви із вимогою зробити перерахунок боргу за опалення та опалення місць загального користування відповідно до квартирного лічильника тепла, виключивши будь-які нарахування, через відсутність утеплень місць загального користування. Зазначені заяви залишено ТОВ «КП «Українська житлова компанія» без виконання. Тому, 28.07.2017 року ним було складено акт про неналежне надання послуг з опалення місць загального користування, який підписали інші два споживачі послуг у будинку, та 31.07.2017 року подав його ТОВ «КП «Українська житлова компанія». З огляду на викладене вище, просив визнати неправомірними нарахування ТОВ «КП «Українська житлова компанія» сум до сплати за опалення міць загального користування з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року та 01.11.2016 року по 31.03.2017 року по належній йому квартирі [ADDRESS] , а також зобов`язати ТОВ «КП «Українська житлова компанія» здійснити перерахунок вартості послуг з опалення та опалення місць загального користування з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року та 01.11.2016 року по 31.03.2017 року відповідно до показників квартирного лічильника тепла в цей період без нарахування оплати за опалення місць загального користування по належній йому квартирі [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 27.03.2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 54-55). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая І.М. від 29.05.2018 року справу прийнято до провадження (а.с. 59-60). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року позов прийнято до провадження суддею Хоменко В.С. та призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 07.12.2020 року (а.с. 123-124). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем після зміни складу суду на виконання ухвали від 15.06.2020 року відзиви на позов не подано. Клопотань з процесуальних питань сторонами не заявлено. З наявного в матеріалах справи відзиву, котрий надійшов до суду 25.09.2018 року, вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлено Методикою, затвердженою наказом Мінбуду України від 31.10.2006 року № 359, зареєстрованим у Мінюсті 27.11.2006 року № 1237/13111. У п. 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення оплати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 4 наведено формулу загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування: Q мзк = Q мзк + Q втр., Q мзк - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК, в Гкал; Q втр. - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі (розраховуються за СніП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція та кондиціювання»). Згідно з шостим розділом «Посібника та доповнення до норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», затвердженого наказом Держбуду України від 20.03.2001 року № 82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від розподілу до місця установки опалювальних приладів відносяться до втрат абонентна (споживача). Таким чином, оскільки формула розрахунку оплати з МЗК складається з двох частин, і якщо послуги з опалення МЗК не надаються (Q мзк = 0), то споживач має сплачувати за другим показником формули Q втр., за якою нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку прокладеними в підвалі або на горищі є обов`язковими. Будинок [ADDRESS] обладнано газовою котельнею, яка забезпечує автономне опалення будинку. З метою забезпечення роботи зазначеної котельні та з метою виробництва теплової енергії, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» несли втрати на купівлю природного газу на підтвердження чого додаються договори купівлі-продажу природного газу від 20.03.2015 року № 2657/15-ТЕ-41, постачання природного газу від 21.12.2015 року № 1416/16-ТЕ-41 та від 11.10.2017 року № 2306/1718-ТЕ-41 (а.с. 62-79). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 20.10.2015 року між [PERSON] та ТОВ «КП «Українська житлова компанія» було укладено договір № 9В/202про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-10). Відповідно до п. 1 зазначеного вище договору, його предметом є надання підприємством та оплата власником за нормативно встановленими тарифами послуг з управління, утримання будинку (споруд) та прибудинкової території, житлово-комунальних послуг (центральне водопостачання та водовідведення), послуг по санітарно-технічному обслуговуванню будинку і технічному обслуговуванню ліфтів, вивозу побутових відходів, обслуговуванню водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло та електропроводів будинку, дезінфекції, дератизації, санітарного обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень, освітлення місць загального користування будинку, послуг аварійної служби, підготовки будинку до експлуатації у осінньо-зимовий період, обслуговування технічного обладнання квартири, озеленення прибудинкової території будинку, полив зелених насаджень, організації надання послуг з охорони місць загального користування та ведення особового рахунку власника згідно умов цього договору. Звертаючись до суду з позовом, позивач [PERSON] в його обґрунтування посилається на те, що з нарахуванням сум за опалення місць загального користування не можна погодитись у зв`язку з тим, що опалення місць загального користування в будинку за адресою: [ADDRESS] , не здійснювалось, місця загального користування не утеплені, батареї місць загального користування не під`єднані до системи опалення. Зазначена обставина підтверджується актом обстеження наявності приладів опалення в місцях загального користування від 20.02.2017 року № 2017, який складений ОСББ «Глушкова 9-В» (а.с. 37). 11.08.2016 року [PERSON] до ТОВ «КП «Українська житлова компанія» направлено лист з проханням забезпечити явку їх представника з метою підписання акту-претензії, однак у зазначений день та час, представник відповідача не з`явився. 07.12.2016 року, 28.01.2017 року, 24.03.2017 року [PERSON] до ТОВ «КП «Українська житлова компанія» подавалися заяви із вимогою зробити перерахунок боргу за опалення та опалення місць загального користування відповідно до квартирного лічильника тепла, виключивши будь-які нарахування, через відсутність утеплень місць загального користування. Зазначені заяви залишено ТОВ «КП «Українська житлова компанія» без виконання. 28.07.2017 року [PERSON] складено акт про неналежне надання послуг з опалення місць загального користування, який підписали інші два споживачі послуг у будинку, та 31.07.2017 року подав його ТОВ «КП «Українська житлова компанія» (а.с. 22-56). Заперечуючи проти позову, відповідач ТОВ «КП «Українська житлова компанія» зазначають, що порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлено Методикою, затвердженою наказом Мінбуду України від 31.10.2006 року № 359, зареєстрованим у Мінюсті 27.11.2006 року № 1237/13111. У п. 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення оплати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 4 наведено формулу загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування: Q мзк = Q мзк + Q втр., Q мзк - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК, в Гкал; Q втр. - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі (розраховуються за СніП 2.04.05-91 «Опалення, вентиляція та кондиціювання»). Згідно з шостим розділом «Посібника та доповнення до норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», затвердженого наказом Держбуду України від 20.03.2001 року № 82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від розподілу до місця установки опалювальних приладів відносяться до втрат абонентна (споживача). Таким чином, оскільки формула розрахунку оплати з МЗК складається з двох частин, і якщо послуги з опалення МЗК не надаються (Q мзк = 0), то споживач має сплачувати за другим показником формули Q втр., за якою нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку прокладеними в підвалі або на горищі є обов`язковими. Будинок [ADDRESS] обладнано газовою котельнею, яка забезпечує автономне опалення будинку. З метою забезпечення роботи зазначеної котельні та з метою виробництва теплової енергії, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» несли втрати на купівлю природного газу на підтвердження чого додаються договори купівлі-продажу природного газу від 20.03.2015 року № 2657/15-ТЕ-41, постачання природного газу від 21.12.2015 року № 1416/16-ТЕ-41 та від 11.10.2017 року № 2306/1718-ТЕ-41. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них; власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними нарахувань ТОВ «КП «Українська житлова компанія» за опалення місць загального користування та їх перерахунок у зв`язку з тим, що опалення місць загального користування в будинку за адресою: [ADDRESS] , не здійснювалось, місця загального користування не утеплені, батареї місць загального користування не під`єднані до системи опалення. Відповідач ТОВ «КП «Українська житлова компанія» у поданому до суду відзиві не заперечувало зазначеного вище факту та зазначило, однак пояснив, що відповідно до формули загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування за якою проводяться розрахунки, до сплати, крім кількості теплової енергії на опалення окремого приміщення МЗК, підлягають також втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі за які і проводилося нарахування. ТОВ «КП «Українська житлова компанія» також зазначило, що будинок [ADDRESS] обладнано газовою котельнею, яка забезпечує автономне опалення будинку. З метою забезпечення роботи зазначеної котельні та з метою виробництва теплової енергії, ТОВ «КП «Українська житлова компанія» несло втрати на купівлю природного газу на підтвердження чого додаються договори купівлі-продажу природного газу від 20.03.2015 року № 2657/15-ТЕ-41, постачання природного газу від 21.12.2015 року № 1416/16-ТЕ-41 та від 11.10.2017 року № 2306/1718-ТЕ-41. Таким чином, оскільки формула розрахунку оплати з МЗК складається з двох частин, і якщо послуги з опалення МЗК не надаються (Q мзк = 0), то споживач має сплачувати за другим показником формули Q втр., а тому здійсненні нарахування ТОВ «КП «Українська житлова компанія» є правомірними та перерахунку не підлягають. З огляду на викладене вище, заявлені [PERSON] вимоги до ТОВ «КП «Українська житлова компанія» про захист прав споживача, визнання неправомірними нарахувань ТОВ «КП «Українська житлова компанія» сум до сплати за опалення міць загального користування з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року та 01.11.2016 року по 31.03.2017 року по квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , а також зобов`язання ТОВ «КП «Українська житлова компанія» здійснити перерахунок вартості послуг з опалення та опалення місць загального користування з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року та 01.11.2016 року по 31.03.2017 року відповідно до показників квартирного лічильника тепла в цей період без нарахування оплати за опалення місць загального користування по квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , не підлягають задоволенню судом. Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed