Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернувся із позовом до суду та, з урахуванням змінених і уточнених позовних вимог, просить: -Зобовязати Територіальну громаду м.Полтава в особі Полтавської міської ради не чинити їй перешкод у здійсненні права власності «[PERSON] автостоянки», площею 818,69 кв.м., за експлікацією угідь згідно кадастрового плану « 28, яке знаходиться в м.Полтава по вул. Харківське шосе, 4/15, на земельній ділянці, кадастровий номер: 5310137000:19:006:0042 та забезпечити їй вільний доступ до 16418, 235 кв.м. «[PERSON] асфальтових майданчиків та проїздів», на земельній ділянці, кадастровий номер: 5310137000:19:006:0042 на час його демонтажу та вивезення із земельної ділянки; -Визнати (вважати) укладеним договір пожертви між нею - [PERSON] та Територіальною громадою м.Полтава в особі Полтавської міської ради, на умовах, викладених у позовній заяві. Позов позивачем мотивований тим, що вона є власницею [PERSON] асфальтових майданчиків та проїздів, загальною площею 32836, 47 кв.м. та [PERSON] автостоянки, площею 818,69 кв.м., що розташований в м.Полтава по вул. Харківське шосе, 4/15 в м.Полтава на земельній ділянці, кадастровий номер: 5310137000:19:006:0042 на підставі договорів купівлі продажу від 02.08.2010 року та 02.09.2010 року. Земельна ділянка кадастровий номер: 5310137000:19:006:0042, на якій розташовані дані замощення перебуває у власності відповідача. У серпні 2016 року нею передано, як пожертва, відповідачу [PERSON] асфальтових майданчиків та проїздів, загальною площею 16418, 235 кв.м. шляхом направлення поштою на його адресу двох примірників складеного нею договору пожертви, оригінали правовстановлюючих документів на передане майно. Оскільки відповідач отримав передане майно, як пожертву і не відмовився від нього, то договір є укладеним. Оскільки належне їй майно в даний час знаходиться на земельній ділянці, яка належить відповідачу, то останній може в подальшому чинити їй перешкоди у вільному доступі до нього, шляхом укладення договорів оренди з іншими особами в майбутньому. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що між позивачем та відповідачем ніколи не укладався договір пожертви. Сам факт направлення на адресу Полтавської міської ради правовстановлюючих документів не свідчить про прийняття дарунка, оскільки дане майно являє собою асфальтне покриття, яке неможливо передати в натурі та направити за допомогою поштового звязку. Відповідач як власник земельної ділянки не чинить будь яких перешкод позивачу у вільному доступі до належного їй майна, а вимоги останньої щодо зобовязання не чинити перешкод, які можуть виникнути у майбутньому, не можуть бути задоволені, оскільки право позивача ніяким чином не порушено. Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку: 02.08.2010 року між ВАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 15327» (Продавець) та Приватним підприємцем [PERSON] (Покупець) укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобовязується прийняти й оплатити замощення асфальтових майданчиків та проїздів, далі [PERSON]. [PERSON], що відчуджується за цим Договором, розташоване у м.Полтава, по вул. Харківське шосе, 4/15 та має такі характеристики: за експлікацією угідь № 33 (асфальтові майданчики, проїзди), загальна площа 32836, 47 кв.м. (а.с. 6). В цей же день між сторонами складено акт прийому передачі [PERSON], як додаток до Договору купівлі продажу від 02.08.2010 року. (а.с.7). 02.09.2010 року між ВАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 15327» (Продавець) та Приватним підприємцем [PERSON] (Покупець) укладено договір купівлі продажу, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобовязується прийняти й оплатити замощення автостоянки та право оренди земельної ділянки, а якій знаходиться замощення автостоянки. [PERSON], що відчуджується за цим Договором, розташоване у м.Полтава, по вул. Харківське шосе, 4/15 та має такі характеристики: 1) за технічним паспортом від 05.03.2005 року вздовж вул. Харківське шосе довжина 52, 00 м., ширина біля адмінкорпусу 16, 00 м., ширина біля КПП 15, 81 м.; 2) за експлікацією угідь від 2006 року загальна площа 818, 69 кв.м.(а.с. 8-9). В цей же день між сторонами складено акт прийому передачі [PERSON], як додаток до Договору купівлі продажу від 02.09.2010 року.(а.с.10). 30.09.2010 року між ВАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 15327» (Орендар) та Приватним підприємцем [PERSON] (Орендодавець), укладено договір оренди, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар прийняв у довгострокове користування [PERSON], загальною площею 32836, 47 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Харківське шосе, 4/15 в м.Полтава. (а.с.11). В цей же день між сторонами складено акт прийому передачі обєкту оренди за Договором оренди від 30.09.2010 року. (а.с.12). На а.с. 160 наявна пропозиція прийняти пожертву, адресована Полтавській міській раді [PERSON] від 01.08.2016 року. Полтавською міською радою на адресу [PERSON] 31.08.2016 року за № М04.1-01/6182 направлено лист, згідно якого повідомлено, що за дорученням міського голови подане звернення знаходиться на розгляді та потребує детального вивчення. Про результати остаточного рішення буде повідомлено додатково. ( а.с.161). Статтею 3 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1\~ст. 6 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Заявляючи вимогу про зобовязання відповідача не чинити перешкоди у здійсненні права власності та забезпечити вільний доступ до майна, позивач послалася на можливість порушення її прав відповідачем, у майбутньому, шляхом укладення договорів оренди земельної ділянки, на якій розташоване належне їй майно, з іншими особами у майбутньому. Однак, в силу ст. 6 ЦК України не передбачено такого захисту права особи як зобовязання не чинити перешкоди, які можуть виникнути у майбутньому. При цьому, із матеріалів справи встановлено, що договори купівлі - продажу вказаних вище [PERSON] укладені із позивачем як приватним підприємцем для здійснення нею підприємницької діяльності. Однак, до суду позивач звернулася як фізична особа та в силу ст. 10, 60 ЦПК України не надала доказів щодо порушення її права та інтересів як фізичної особи. Також чинне законодавство не передбачає такого способу захисту цивільних прав, як визнання договору (правочину) укладеним за результатами розгляду відповідних позовних вимог. Визнання договору (правочину) укладеним чи неукладеним по суті є встановленням факту, що має юридичне значення, та може мати місце лише при розгляді спору про право цивільне. При цьому, мотивуючи позовну вимогу про визнання договору пожертви укладеним, позивач послалася на ч. ст. 729 ЦК України відповідно до якої до договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування. Виходячи із положень ч.3 ст. 722 ЦК України якщо дарунок направлено обдаровуваному без його попередньої згоди, дарунок є прийнятим, якщо обдаровуваний негайно не заявить про відмову від його прийняття. Як встановлено із матеріалів справи, 01.08.2016 року позивач направила до Полтавської міської ради поштою проекти складеного нею договору пожертви у двох примірниках та правовстановлюючі документи. Таким чином, позивач не передавала відповідачу фактично дарунок у вигляді замощень, що являються собою асфальтні покриття, оскільки виходячи із їх родових характеристик даного дарунку його фактично направити неможливо. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; Так, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551, 21 грн. (а.с.1). та 1512, 11 грн. (а.с.68), а всього 2063, 32 коп. З урахуванням змінених та уточнених позовних вимог позивачем заявлено дві позовні вимоги нематеріального характеру, а тому до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1102, 42 коп. За заявою позивача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 960, 90 коп. ( 2063, 32 грн. 1102, 42 грн. = 960,90 грн.).

Outcome: dismissed