Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації вимогами якого є визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 68 кв.м, житловою площею 43,8 кв.м у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] Позов обґрунтовує наступними обставинами. [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком [PERSON] . Відповідно ордеру №020447 від 25.04.1980 року, виданого на підставі рішення виконкому Київської міської ради, довідки за №39 від 19.05. 1997 року та довідки №94 від 19.12.2016 року, які були видані відповідно ЖБК «Авіатор - 4» і ОСББ «Авіатор - 4», покійний [PERSON] був власником трьохкімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] та повністю вніс пайовий внесок за квартиру 01.01.1992 року в розмірі 10025 руб. 28 коп. Відповідно довідки ОСББ «Авіатор - 4» за №85 від 30.11.2016 року покійний [PERSON] був членом ЖБК «Авіатор - 4» з 18 березня 1980 року на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 20. 12. 1990 року №1105, до 10.03.2015 року. Заборгованості по внесках на експлуатацію та ремонту будинку не має, під забороною або арештом квартира не числиться. Відповідно до норми закону ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач не порушила строки для прийняття спадщини і з відповідною заявою на прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] звернулась до дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, де згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №41130872 від 05.08.2015 року зареєстрована спадкова справа за номером у спадковому реєстрі - 57773704, номер спадкової справи №1116/2015. Відповідно довідки відповідача за №7818/02 - 14 від 28.11. 2016 року, спадкоємиця, яка подала заяву про прийняття спадщини, є дружина померлого - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємці за законом, які відмовились від спадщини є діти померлого - дочка [PERSON] та син померлого - [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Також в даній довідці повідомляється, що свідоцтва спадкоємиці не видавалось. Щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, яке у відповідності до ч. 1 ст. 1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачці було рекомендовано звернутись до Київської міської ради, та зареєструвати право власності. Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №32773644 від 07.12.2016 року позивачці відмовлено у держаній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі п. 77 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за №1127. Державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося з залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлового - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна а підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, гідно поданих заявником документів власник помер. З даним рішенням відповідача позивач не згодний і вважає його передчасним тому, що у п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим порядком, що підтверджують набуття спадкоємцем права власності на нерухоме майно, витяг із спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. У відповідності до ордеру за №020447 від 25.04.1980 року виданим покійному [PERSON] . виконкомом Київської міської ради народних депутатів - цей ордер являється єдиним документом, який дає лише право на заняття вказаної у ньому жилої площі. До моменту смерті, тобто до березня 2015 року, [PERSON] вказану квартиру не приватизував відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 року, не оформив і не зареєстрував фактично права приватної власності на дану квартиру. У відповідності Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року право власності на житло у громадян може виникнути із наступних підстав: приватизація будинку ( квартири), який входить до складу державного житлового фонду ( відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 08.10.1992 року), в порядку спадкування, отримання житла на підставі цивільно - правових угод ( купівля - продаж, дарування) та інше. Громадяни мають право на приватизацію квартир державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативів , на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Передача квартир у власність громадянам регулюється Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, пложенням державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року №56 та інше. Член житлового, житлово - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування набуває право власності на це майно. Тобто відповідно довідки №39 від 19.05.1997 року житлово - будівельного кооперативу «Авіатор - 4» і довідки №94 від 19.12.2016 року ОСББ «Авіатор - 4» [PERSON] був членом ЖБК і ОСББ «Авіатор - 4», повністю вніс пайовий внесок за квартиру 01.01.1992 року в розмірі 10.025 руб. 28 коп., а значить набув право власності на квартиру [ADDRESS] і є власником вказаної квартири згідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України. Якщо право власності спадкодавця ( померлого [PERSON] ) не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують у нього права власності на нерухоме майно ( ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України Позивачка входить у першу чергу спадкоємців за законом, як дружина померлого [PERSON] , яка його пережила, що підтверджується матеріалами спадкової справи №1116/2015 відкритої дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою з витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №41130872 від 05.08.2015 року та номером у спадковому реєстрі - 57773704, що також підтверджує перехід до неї права власності в порядку правонаступництва. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. азначені обставини порушують право пзивача на оформлення своїх спадкових прав у визначений чинним законодавством спосіб. Ухвалою суду від 12.03.2018 р. справу залишено без руху (а.с.33-34). Зявою від 06.06.2018 р. позивач надав суду уточнену позовну заяву із зазначенням відповідачем Київську міську раду(а.с.38). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.06.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження (а.с.47-48). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.11.2018 р. закрито підготовче провадження призначено судовий розгляд (а.с.103-104). Відповідачем відзив не був наданий. У судове засідання усі учасники справи не зявились, представник позивача та третіх осіб просять справу розглядати за їх відсутність. Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив. За наявних підстав суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно, до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч.ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вівдповідно, до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1,2 ст.229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу . Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом за матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про укладання шлюбу та свідоцтва про смерть, який був чоловіком [PERSON] (а.с.10-11). Відповідно ордеру №020447 від 25.04.1980 року, виданого на підставі рішення виконкому Київської міської ради, довідки за №39 від 19.05. 1997 року та довідки №94 від 19.12.2016 року, які були видані відповідно ЖБК «Авіатор - 4» і ОСББ «Авіатор - 4», покійний [PERSON] був власником трьохкімнатної кооперативної квартири [ADDRESS] та повністю вніс пайовий внесок за квартиру 01.01.1992 року в розмірі 10025 руб. 28 коп., що підтверджується копія ордеру №020447 від 25.04.1980 року, копії довідок №39 від 19.05.1997 року та №94 від 19.12.2016 року та копія технічного паспорту на квартиру (а.с.12-16). Відповідно довідки ОСББ «Авіатор - 4» за №85 від 30.11.2016 року покійний [PERSON] був членом ЖБК «Авіатор - 4» з 18 березня 1980 року на підставі рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 20. 12. 1990 року №1105, до 10.03.2015 року. Заборгованості по внесках на експлуатацію та ремонту будинку не має, під забороною або арештом квартира не числиться (а.с.13). Відповідно до норми закону ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач не порушила строки для прийняття спадщини і з відповідною заявою на прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] звернулась до дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, де згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за №41130872 від 05.08.2015 року зареєстрована спадкова справа за номером у спадковому реєстрі - 57773704, номер спадкової справи №1116/2015. Відповідно довідки відповідача за №7818/02 - 14 від 28.11. 2016 року, спадкоємиця яка подала заяву про прийняття спадщини є дружина померлого - [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємці за законом, які відмовились від спадщини є діти померлого - дочка [PERSON] та син померлого - [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Також в даній довідці повідомляється, що свідоцтва спадкоємиці не видавалось (а.с.17). Щоб отримати свідоцтво про право на спадщину, яке у відповідності до ч. 1 ст. 1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачці було рекомендовано звернутись до Київської міської ради, де у державній реєстрації зареєструвати право власності. У відповідності рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №32773644 від 07.12.2016 року позивачці відмовлено у держаній реєстрації лрава власності на квартиру [ADDRESS] на пдставі п. 77 державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за №1127. Державна юєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося з залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, штлового - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за аявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна а підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, гідно поданих заявником документів власник помер (а.с.18-20). У відповідності до ордеру за №020447 від 25.04.1980 року виданим покійному [PERSON] . виконкомом Київської міської ради народних депутатів - цей ордер являється єдиним документом, який дає лише право на заняття вказаної у ньому жилої площі. Згідно до норм цивільного законодавства Української PCP, діючого на момент 1980 року ( Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власність в Україні виступає в таких формах : приватна, колективна, державна. До моменту смерті, тобто до березня 2015 року, [PERSON] не зареєстрував фактично права приватної власності на дану квартиру. У відповідності Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року право власності на житло у громадян може виникнути із наступних підстав: приватизація будинку ( квартири), який входить до складу державного житлового фонду ( відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 08.10.1992 року), в порядку спадкування, отримання житла на підставі цивільно - правових угод ( купівля - продаж, дарування) та інше. Громадяни мають право на приватизацію квартир державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативів, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законодавством України. Передача квартир у власність громадянам регулюється Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, Положенням Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики «Про порядок передачі квартир ( будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року №56 та інше. Член житлового, житлово - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування набуває право власності на це майно. Тобто відповідно довідки №39 від 19.05.1997 року житлово - будівельного кооперативу «Авіатор - 4» і довідки №94 від 19.12.2016 року ОСББ «Авіатор - 4» [PERSON] був членом ЖБК і ОСББ «Авіатор - 4», повністю вніс пайовий внесок за квартиру 01.01.1992 року в розмірі 10.025 руб. 28 коп., а значить набув право власності на квартиру [ADDRESS] і є власником вказаної квартири згідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України. Згідно до ст. 163 ЦК України виробничим кооперативом є добровільне об`єднання громадян на засадах членства для спільної виробничої або іншої господарської діяльності, яка базується на їхній особистій трудовій участі та об`єднані його членами майнових пайових внесків... Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно частини 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини Позивачем, вона належить спадкоємцеві ( Позивачці) з часу відкриття спадщини у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо право власності спадкодавця (померлого [PERSON] ) не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують у нього права власності на нерухоме майно ( ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України позивачка входить у першу чергу спадкоємців за законом, як дружина померлого [PERSON] , яка його пережила, що підтверджується матеріалами спадкової справи №1116/2015 відкритої дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою з витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі за №41130872 від 05.08.2015 року та номером у спадковому реєстрі - 57773704, що також підтверджує перехід до неї права власності в порядку правонаступництва. Згідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна ( стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права. У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Така ж позиція висловлена і в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/04 - 13 від 16.05.2013 року, згідно з яким у разі смерті члена житлово - будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово - будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Відповідно до ст.ст.22,24,28,29 Кодексу Законів про шлюб та сім`ю України, який діяв на час набуття права власності на квартиру батьками позивача, ст.146 ЖК України , пай внесений подружжям в житлово-будівельний кооператив у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів після повної сплати пайового внеску, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядженням цим майном. Таким чином, оскільки пайовий внесок повністю сплачений за спірну квартиру, то таким чином [PERSON] на правах власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 68 кв. метрів, житловою площею 43,8 кв. метрів у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. На підставі викладеного і

Outcome: approved