Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником будинку № 14 по вулиці Набережна в с. Сергіївка Покровського району Донецької області, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 30 березня 1999 року. 5 жовтня 2012 року він за вказаною адресою зареєстрував [PERSON], який 2 листопада 2012 року переїхав проживати за адресою: [INFO], де мешкає і на теперішній час. Відповідач до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знявся і продовжує бути зареєстрований в належному йому будинку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України позивач просить визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у зв'язку з відсутністю його в місті постійного проживання понад один рік без поважних причин. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, заслухавши показання свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 14 по вулиці Набережна в с. Сергіївка Покровського району Донецької області, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 30 березня 1999 року між ним та [PERSON], посвідченого 30 березня 1999 року державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 157 (а.с.5). Право власності на будинок № 14 по вулиці Набережна в с. Сергіївка Покровського району Донецької області зареєстровано за позивачем в БТІ м. Красноармійська 3 серпня 1999 року, записано в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 484.(а.с.6) Відповідач зареєстрований в [INFO] з 5 жовтня 2012 року (а.с.7). Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи, на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; про виселення, про визнання особи безвісно відсутньої або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку, інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Згідно абзацу 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207, \~ зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності відповідача в місці його постійного проживання без поважних причин понад один рік підтверджений актом Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області від 9 лютого 2017 року, згідно якого за адресою: с. Сергіївка Покровського району Донецької області, вулиця Набережна, будинок № 21, [PERSON] зареєстрований, але не проживає з 20 листопада 2012 року по теперішній час, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивача порушено відповідачем, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача на його користь. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», абз. 2 п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207,

Outcome: approved