Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення [PERSON] повноліття, а потім - ј частки від доходу відповідача аліментів на одну дитину - до повноліття [PERSON] . На обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 26.09.2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після народження дітей між подружжям погіршилися стосунки та з 2017 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати своїх дітей, аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Тому позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 13 березня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала зяяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явивсяся, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті судової влади, відповідно до ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Як установлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданих Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Як убачається з матеріалів позову на даний час діти виховуються матір`ю та перебувають на її утриманні, батько дітей на їх утримання матеріальну допомогу не надає. Сторонами не надано суду доказів про досягнення згоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні, позивач не в змозі самостійно забезпечити дітей в достатньому обсязі для її розвитку, оскільки протилежного не доведено, відповідач на утриманні інших осіб не має, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом розгляду справи. Ч. 2 ст.182 СК України викладено в новій редакції, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Разом з цим, щодо позовних вимог позивачки про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, у розмірі ј частини від доходу відповідача , але не менше мінімального гарантованого законодавством розміру аліментів на одну дитину - до повноліття неповнолітнього сина - [PERSON] , суд вважає такі вимоги необґрунтованими та передчасними, тому у їх задоволенні потрібно відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial