Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У листопаді 2020 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов позов [PERSON] до Об`єднаної територіальної громади м. Марганця, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просила суд визначити їй додатковий строк в 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно. Позивач та її брат [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] 27.08.2020 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурної Людмили Михайлівни з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але 27.08.2020 року отримала листа від приватного нотаріуса Кучугурної Л.М., яким позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач є особою похилого віку, має повних 64 роки, у зв`язку з введенням на території України карантину вона пропустила строк на прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, за якої позов визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, представник відповідача - Об`єднаної територіальної громади м. Марганця, в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області надав пояснення на позов, за якими при вирішенні справи покладається на думку суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, оскільки позивачка по справі через похилий вік та введення карантину не могла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тривалий час на території України постановою КМУ були введенні карантинні обмеження щодо відвідування людьми похилого віку установ та організацій. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3\~ст. 211 ЦК України). За умовами ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайської Ю.А. від 06.01.2021 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22.02.2021 р. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями\~12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 12). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, що померла [PERSON] тривалий час хворіла. ІІ донька [PERSON] , доглядала її протягом останніх десяти років. [PERSON] смерть матері перенесла вкрай важко, тривалий час морально страждала. У [PERSON] було двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, що живе по сусідству з [PERSON] . В серпні 2020 року [PERSON] знаходилася на лікуванні в лікарні. Протягом останніх двадцяти років [PERSON] проживала із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері, [PERSON] тривалий час морально страждала. Згідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Вимогами\~статті 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно до\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до\~статті 1271 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2020 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурної Л.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . З матеріалів справи вбачається що спадкоємцем за законом є також рідний брат позивача [PERSON] , однак від подав письмову заяву до суду, якою визнав позов повністю. Листом приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурної Л.М. від 27.08.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 9). Тобто, [INFO] померла [PERSON] , шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 22.08.2020 р., а з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась 27.08.2020 р. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з введенням на території України карантину, поганим самопочуттям та похилим віком. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] народилась [INFO] , тобто має повних 64 роки. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин. В подальшому\~постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року № 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року № 641, карантин продовжувався, відповідно до 24 квітня, до 11 травня, до 22 червня 2020 року, до 31 липня 2020 року, до 31 серпня 2020 року на усій території України. Згідно частини 3\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~вирішуючи питання про визначення\~\~особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved