Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] його батько - [PERSON], який до смерті мешкав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина у виді домоволодіння з господарськими спорудами. Позивач по справі, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] та його рідний брат - [PERSON], який відмовився від спадщини по закону на користь позивача. Мати позивача - [PERSON] не є спадкоємцем після смерті батька, оскільки на момент його смерті вони були розлучені і відповідно спадкових прав на майно батька позивача вона не має. За період спільного проживання в шлюбі мати позивача з [PERSON] за їхні спільні кошти побудували у 1983 році житловий будинок з погосподарськими будівлями по [ADDRESS], де тривалий час і проживали разом. Після смерті [PERSON] мати позивача позбавлена права розпоряджатися майном, яке було придбане ними за час шлюбу, і яке відповідно до чинного законодавства за таких підстав є їхньою спільною сумісною власністю. 29 січня 2014 року рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області встановлено факт належності на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], як набутих цими особами у період перебування у шлюбі, визначено за [PERSON] 1/2 частину в спільному сумісному майні та одночасно визнано за нею право власності на цю частину, як набуту нею у період шлюбу з батьком позивача. Оформити право на спадщину на 1/2 частину домоволодіння з господарськими спорудами в державній нотаріальній конторі позивач не може, так як за свого життя його батько не оформив та не зареєстрував в органах БТІ своє право власності на спірний об'єкт нерухомості з отриманням відповідних правовстановлюючих документів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі поданих ним доказів. Відповідачі, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але в своїх письмових заявах позов визнали в повному обсязі, просили суд розглянути справу без їх присутності. Приватний нотаріус Липоводолинського нотаріального округу Сумської області [PERSON], в суд не з'явилася, але в письмовій заяві не заперечувала проти позову, просила справу розглянути без її участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази зібраній у ній, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене. Судом встановлено факт смерті у віці 53 роки [INFO] [PERSON] в смт. Липова Долина Сумської області, який був батьком [PERSON] (а.с. 6,7). Також судом встановлено, що іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], який в заяві, посвідченій приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON], відмовився від прийняття спадщини на користь позивача по справі (а.с.44). На підставі рішення виконавчого комітету Липоводолинської районної ради народних депутатів Сумської області від 16 серпня 1983 року № 191 за підписом її керівника Бесаги О.В. - [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на три кімнати, житловою площею 37,3 кв.м., загальною площею 51,6 кв.м., і господарських приміщень для особистого підсобного господарства загальною площею 36,0 кв.м. в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній рішенням загальних зборів членів колгоспу (збори уповноважених) наказом дирекції радгоспу «Липоводолинський» № 88 від 27 травня 1983 року. Також, на підставі даного рішення, 02 вересня 1983 року складені акт про відведення земельної ділянки в натурі та план закладки фундаментів забудовнику [PERSON] площею 0,07 га в [ADDRESS] (а.с.11,12). За даними технічної документації вищевказаний будинок зведений у 1990 році складається з трьох житлових кімнат загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 34,0 кв.м, і розташований по [ADDRESS], його загальна вартість станом на 25 вересня 2013 року разом з прибудованою кухнею та передпокоєм літ.«а», коридором літ.«а1» складає 103926 грн. 00 коп. Погосподарські споруди: два сараї під літ. «Б», «Д», погріб під літ. «Г», гараж під літ. «В», ганок під літ. «кр» зведені у 1992 році, домоволодіння є закінчене будівництвом та має станом на 25 вересня 2013 року 23 відсотки зносу (а.с. 8-10,13, 14-16). 05 серпня 2013 року за заявою позивача [PERSON] у приватного нотаріуса Липоводолинського нотаріального округу Сумської області [PERSON] заведена спадкова справа № 70/2013. Останній є єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування, оскільки [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті його батька. Заповіти за життя [PERSON] не оформлялися (а.с.41,42,43). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області 29 січня 2014 року, яке на день розгляду даної справи набрало законної сили, встановлено факт належності на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], як набутих цими особами у період перебування у шлюбі, та визначено [PERSON] 1/2 частину в спільному сумісному майні, визнано за нею право власності на цю частину (а.с. 17-18). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси відповідачів та інших осіб, а тому вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Також судом достовірно встановлено, що позивач, є спадкоємцем за законом після смерті свого батька, проте за життя [PERSON] спільно із дружиною [PERSON] на відведеній для цього земельній ділянці правомірно звів домоволодіння з господарськими спорудами, але через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаного домоволодіння свого батька і зареєструвати право власності на нього, а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на 1/2 частину вищевказаного спірного домоволодіння з господарськими спорудами.

Outcome: approved