Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити аліменти, призначені судовим наказом Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2019 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 1/2 частки до 0%. Позов обґрунтовано тим, що в жовтні 2019 року позивач отримав копію судового наказу від 25.09.2019 року та копію ухвали суду від 04.11.2019 року, відповідно до якого з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд не врахував, що з серпня 2019 року позивач має на утриманні двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказані діти мешкають з позивачем, відповідач з серпня 2019 року не приймає участі в їх утриманні. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов та інших заяв не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та його представника, ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8,9) На підставі судового наказу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2019 року, в який були внесені виправлення ухвалою суду від 04 листопада 2019 року, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 вересня 2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.4,5). Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як вбачається з копії акту від 08.09.2019 року, в будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зі слів дітей мама [PERSON] в сім`ї не проживає з 30.08.2019 року (а.с.11). Зважаючи, що неповнолітні [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своїм батьком - [PERSON] , з останнього слід припинити стягнення аліментів на їх утримання. При цьому, суд приймає до уваги, що на утриманні у відповідача продовжує перебувати малолітній [PERSON] , [INFO] , підстав для припинення стягнення аліментів на його утримання, суд не вбачає. Згідно статті 182 ЦПК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Отже, з огляду на приписи ст. 161 ЦПК України, розмір аліментів, які стягуються на одну дитину на підставі судового наказу повинен бути - одна четверта частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу, припинивши стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей, які проживають з ним.

Outcome: partial