Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] та [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовом, у якому просять стягнути із [PERSON] завдану їм злочином моральну шкоду: [PERSON] - 40000,00 грн., [PERSON] - 20000,00 грн., [PERSON] та [PERSON] - по 10000,00 грн. На обґрунтування позову послались на те, що внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху, [PERSON] отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку; [PERSON] - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, параорбітальну гематому справа, забої м'яких тканин голови; [PERSON] - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку; [PERSON] - забійну рану голови, підшкірні гематоми м'яких тканин голови. Внаслідок отримання вищевказаних тілесних ушкоджень позивачі знаходились на тривалому стаціонарному лікуванні у Червоноградській ЦМЛ. За вчинення відповідачем відносно позивачів протиправних дій, 05.12.2012 року відносно [PERSON] було відкрито кримінальне провадження. Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 1 рік, на підставі ст. 76 КК України зобов'язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Унаслідок протиправних дій відповідача їм спричинено фізичну та моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях в зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного сімейного життя. Крім цього, моральні страждання виражаються у наступному: внаслідок раптового наїзду на автомобіль, в якому знаходилися позивачі та [PERSON], автомобілем під керуванням відповідача їм було завдано значного фізичного болю, який супроводжує останніх і до цього часу; діти стали лякливими та замкнутими, після аварії тривалий час не могли нормально навчатися, втратили спокійний сон, згадка про ДТП і на даний час постійно спричиняє останнім фізичні та душевні страждання; після ДТП у [PERSON] з'явилося почуття страху при їзді автомобілем та громадським транспортом, таке спричиняє останньому душевні страждання; внаслідок винних дій відповідача порушився устрій життя та виробничі стосунки, втратили душевний спокій; [PERSON] працює на ВП «Шахта» «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» на підземних роботах, однак наслідки перенесеного ДТП даються взнаки, паморочиться у голові, нудота. Душевні страждання позивачів посилились відмовою відповідача компенсувати завдану моральну шкоду. У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову послався на те, що внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху він отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу, лівої руки. Унаслідок отримання вищевказаних тілесних ушкоджень знаходився на тривалому стаціонарному лікуванні у Червоноградській ЦМЛ. Унаслідок протиправних дій відповідача йому спричинено фізичну та моральну шкоду, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях в зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя. Також моральні страждання виражаються у наступному: внаслідок раптового наїзду на автомобіль, в якому знаходився він, [PERSON], [PERSON] та діти останніх: [PERSON], [PERSON] автомобілем під керуванням відповідача, йому було завдано значного фізичного болю, який супроводжує і до цього часу; після ДТП з'явився страх при їзді автомобілем та громадським транспортом; погіршився устрій життя та виробничі стосунки, втратив душевний спокій; працює на ВП «Шахта» «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» на підземних роботах, однак наслідки перенесеного ДТП даються взнаки, паморочиться у голові, нудота. Душевні страждання посилились відмовою відповідача компенсувати завдану моральну шкоду. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 02.04.2014 року вищевказані позови на підставі частини 1 статті 126 ЦПК України об'єднані в одне провадження. Позивач [PERSON], який є законним представником [PERSON] та [PERSON], у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що його діти [PERSON] та [PERSON] по сьогодні унаслідок ДТП перебувають на обліку у лікаря-невропатолога. У них залишилися шрами, пережили сильний стрес. Відповідач не вчинив жодних дій, щоб допомогти чи якимось чином компенсувати завдану шкоду. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не відшкодував завданої шкоди. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що працює на шахті. Унаслідок ДТП у нього паморочиться у голові, залишились шрами. Наслідком винних дій відповідача є нервовість та нерозбірливість мови. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що потерпілим по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] був лише [PERSON], однак насправді потерпілих від протиправних дій відповідача п'ятеро осіб. Вказує, що при розгляді вказаної кримінальної справи [PERSON] визнав свою вину, однак на даний час жодних витрат компенсувати не бажає. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачів та їх представників, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом установлено, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 27.12.2013 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у тому, що він 27.09.2012 року, о 22:00 год., перебуваючи за кермом автомобіля «Мерседес Бенс» д.н.з. [NUMBER], знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, рухаючись в напрямку м. Рава-Руська Львівської області з м. Червонограда, на ділянці автодороги Червоноград - Рава-Руська неподалік с. Острів Сокальського району Львівської області, діючи в порушення п.п. 1.2, 1.5, 2.3, 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху і здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген Каді» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого пасажир даного автомобіля [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження. Наведені обставини не підлягають доказуванню згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України у питаннях вчинення цих дій відповідачем. Перебування, зокрема, [PERSON] та [PERSON] на момент ДТП в автомобілі «Фольцваген Каді», д.н.з. [NUMBER], підтвердила [PERSON] під час свого допиту як свідка при розгляді кримінальної справи. Як свідчать оглянуті у судовому засіданні медичні картки та наявні у матеріалах справи копії медичних документів: епікриз Червоноградської ЦМЛ, листок непрацездатності [PERSON], серії АВН № 044882, витяг з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON], довідки: від 05.10.2012 року, від 13.12.2012 року, довідка № 2558 від 27.09.2012 року, витяг з історії хвороби № 10642, листок непрацездатності [PERSON], довідки № 10639 від 03.10.2012 року, № 122 від 04.10.2012 року, № 123 від 04.10.2012 року, витяги з історії хвороби № 10639, № 10640, листок непрацездатності [PERSON], серії АРН № 044754, витяг з історії хвороби № 10623 (а.с. 16, 18-23, 26-33, 51-52), унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку; інші особи, яків знаходилися у транспортному засобі яким керував [PERSON]: [PERSON] - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, параорбітальну гематому справа, забої м'яких тканин голови; [PERSON] - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку; [PERSON] - забійну рану голови, підшкірні гематоми м'яких тканин голови; [PERSON] - закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглоба, лівої руки, у зв'язку з чим вони тривалий час знаходилися на стаціонарному лікуванні у Червоноградській ЦМЛ. За таких обставин суд дійшов висновку про завдання усім позивачам моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з положенням ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність відповідача перед [PERSON] додатково настає на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, відповідно до якого шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вирішуючи питання про грошовий розмір відшкодування моральної шкоди, який необхідно стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів, судом ураховано, що унаслідок ДТП ушкоджено здоров'я кожного з позивачів, що потягло за собою їх перебування на стаціонарному лікуванні, порушено у зв'язку з цим їх нормальні життєві зв'язки, беручи до уваги тривалість порушення, негативний наслідки події на сімейні та виробничі (щодо дорослих позивачів) відносини, що вимагають від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь: [PERSON] - 40000,00 грн., [PERSON] - 20000,00 грн., [PERSON] та [PERSON] - по 10000,00 грн., [PERSON] - 20000,00 грн. Отже, позов задовольняється. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. Згідно з положенням ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин з відповідача необхідно стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved