Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області (далі - «Позивач») звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] (далі - «Відповідач»), третя особа - Пилипчанська сільська рада Білоцерківського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. Судом встановлено, що 04.04.2018 року о 23 годині 55 хвилин [PERSON] , в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області на річці Рось, у період нерестової заборони, проводив вилов раків, перебуваючи у водоймі в гідрокостюмі за допомогою підсвідчування у темну пору доби, при цьому виловив раки 35 шт., загальною вагою 1,4 кг., чим перевищив дозволену кількість раків на одну добу. Відповідачем було завдано збитків рибному господарству України в розмірі 892,50 грн. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Своїми діями Відповідач порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.4.4, 4.5, 4.6 «Правил любительського і спортивного рибальства», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.85 КУпАП. За таких обставин Позивач був вимушений звернутися до суду та просив стгнути з Відповідача на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 892,50 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 21.01.2021 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.24). Представник позивача - Управління Державного агенства рибного господарства у м.Києві та Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 04.02.2021 року засобами електронного зв`язку на адресу суду представником Позивача було надіслано заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.29). В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.27). В судове засідання представник третьої особи - Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.28). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.11). Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №005049 від 04.04.2018 року о 23 годині 55 хвилин [PERSON] , в селі Пилипча Білоцерківського району Київської області на річці Рось, у період нерестової заборони, проводив вилов раків, перебуваючи у водоймі в гідрокостюмі за допомогою підсвідчування у темну пору доби, при цьому виловив раки 35 шт., загальною вагою 1,4 кг., чим перевищив дозволену кількість раків на одну добу (а.с.13). Згідно з розрахунком шкоди, проведеним Управлінням державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розмір завданої шкоди становить 892,50 грн. (а.с.12). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального та права України. Суд зазначає, що відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Право на судовий захист встановлене ст.55 Конституції України не може обмежуватись навіть за умови оголошення карантину. Відповідно до ст.11 Закону України «Про тваринний світ» Державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №895, Державне агенство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року №229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м.Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і створення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови ро відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) осуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних х біоресурсів». Як вбачається з ст.10 Закону України «Про тваринний світ, громадяни зобов`язані охороняти світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.3 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, її шкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або мовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурсі здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, значених Конституцією України та законами України. За таких обставин, позовні вимоги Позивача ґрунтуються на законі та Відповідачем не спростовані. За таких обставин позов необхідно задовольнити повністю. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved