Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У лютого 2016 року до суду звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] та [PERSON] просить солідарно стягнути з відповідачів відповідно до договору № 209756-СRED від 21.02.2008 року в сумі 88466 грн. 43 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не прибули, про дату розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Частиною першою статті 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до договору № 209756-СRED від 21.02.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 40 000, 00 грн. зі строком повернення до 15.02.2011 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання перед клієнтом виконав, а [PERSON] в свою чергу не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Отже у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. В забезпечення виконання зобов'язання за договором № 209756-СRED від 21.02.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність, як солідарні боржники. У відповідності до умов вищевказаного договору поруки, а саме п. 5, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором 209756-СRED, однак вона залишена без реагування. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачі зобов'язалися належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені Кредитним договором. Відповідачі належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушують права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Розрахунками, наданими позивачем, підтверджується наявність заборгованості відповідачів перед банком станом на 09.12.2015 року на суму 88 466 грн. 43 коп., з яких: - 13 822, 20 грн. - заборгованість за кредитом; - 70 193, 45 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до умов та правил кредитного договору: -250, 00 грн. штраф (фіксована частина); -4200, 78 - штраф (процентна складова). Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп..

Outcome: approved