Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У поданій ним до суду позовній заяві до [PERSON], [PERSON] [PERSON] «АПК-Інвест» просить: -визнати недійсним з моменту укладення Договір оренди землі, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,87 га, кадастровий номер №1422483900:36:000:0033, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, та - скасувати запис № 24332784 від 03.01.2018 р. про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,87 га, кадастровий номер 1422483900:36:000:0033, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, пославшись на таке: 25.05.2012 р. між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» (далі - Позивач) та [PERSON] було укладено договір оренди землі (далі також Договір - 1) щодо земельної ділянки площею 3,87 га, кадастровий номер землі: 1422483900:36:000:0033, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, який було зареєстровано у відділі Держкомзему у відділу Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 25.05.2012 р. вчинено запис № 142240004001436. Того ж дня, 25.05.2012 р. земельна ділянка загальною площею 3,87 га, кадастровий номер 1422483900:36:000:0033, була фактично передана [PERSON] [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки. Термін дії договору, відповідно до п.8 - становить 20 років, тобто до 25.05.2032 р. 21.04.2016 р. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2016 р. серії HAT №834595 [PERSON] (далі - Відповідач 1) будучи спадкоємицею після [PERSON], [INFO], який помер 11.10.2015 р., стала власницею земельної ділянки площею 3,8700 гектарів, рілля, кадастровий номер землі: 1422483900:36:000:0033, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №100789, виданого 25.10.2004 р. Костянтинівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації від 20 вересня 2004 року №518 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2926. Згідно з ч.ч.1,4 ст.148-1 Земельного Кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. 08 червня 2018 року Позивачу за допомогою даних, що містить публічна кадастрова карта України, стало відомо про наявність ще одного договору оренди (далі також - Договору - 2), укладеного між Відповідачем-1 та [PERSON] (далі також - Відповідач-2), зареєстрованого 03.01.2018 р. Костянтинівською міською радою Донецької області всупереч того, що є діючий Договір від 25.05.2012 р., укладений між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] З моменту укладання Договору-1 і по теперішній час земельна ділянка не вибувала з орендного користування Позивача. На теперішній час вона засіяна та використовується Позивачем за призначенням. Відповідно ж до пункту 35 Договору-1 підставами для його припинення є: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідація юридичної особи-Орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Також пунктом 36 Договору-1 передбачено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою Сторін; рішенням суду на вимогу однієї зі Сторін внаслідок невиконання другою Стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Однак, жодної з вищеперерахованих підстав для припинення або дострокового розірвання Договору-1 не виникало, жодних письмових змін або доповнень щодо припинення користування земельною ділянкою Позивачем та Відповідачем-1 не підписувалось. Жодних претензій або інших повідомлень від Відповідача-1 щодо повернення їй земельної ділянки не надходило. Більше того, з дати укладання договору та станом на дату подання позовної заяви Позивач систематично, сумлінно та в повному обсязі виконує взяті на себе зобов'язання, в тому числі - щодо сплати орендної плати. Договір-1, укладений між Позивачем та Відповідачем-1, зареєстрований у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області, тож, з огляду на ст.ст.125-126 ЗК України ( в редакції, на дату укладення Договору) Договір-1 є правомірним, діючим, нерозірваним сторонами у встановленому порядку, земельна ділянка використовується Позивачем, з орендного користування Позивача не вибувала. До закінчення строку дії Договору-1 Відповідач-1 та Відповідач-2 уклали Договір-2 на ту ж саму земельну ділянку та зареєстрували його у Костянтинівській міській раді Донецької області. Укладення договору оренди землі щодо земельної ділянки, яка перебуває в орендному користуванні Позивача, є порушенням права орендаря самостійно господарювати на землі, передбаченого ст.25 Закону та ст.410 Цивільного кодексу України. На момент укладання Відповідачами Договору-2 сторонами не додержано вимог ч.ч.1,5 ст.203 Цивільного кодексу України, тому цей Договір суперечить вимогами ст. 15 та 25 Закону, ст.ст.13, ч.ч.2,5, 319, 409 ч.3, 410 ч.1 Цивільного кодексу України. Виходячи з аналізу положень чинного законодавства України, вищенаведених обставин, враховуючи, що оспорюваний договір оренди землі між [PERSON] та [PERSON], був укладений та проведена державна реєстрація права оренди під час дії чинного Договору оренди земельної ділянки між Позивачем та [PERSON], отже, оспорюваний договір суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права Позивача, як орендаря, що відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації права оренди. Ухвалою суду від 11.12.2018 р. відкрите провадження у цивільній справі та призначено до розгляду у підготовче засідання (а.с.49-50). Ухвалами суду від 08.01., 31.01.2019 р. строк підготовчого провадження продовжено (а.с.61-62, 84-85). Ухвалою суду від 20.02.2019 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено до судового засідання (а.с.104-105). Представник позивача [PERSON] «АПК-Інвест» у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі, за підстав, викладених у позовній заяві (а.с.2-3). Відповідач [PERSON], повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявилася, відзив на позовну заяву суду не надавала. Відповідач [PERSON], повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надавав. Представник третьої особи Костянтинівської міської ради\~Донецької області [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.79), будь-яких пояснень щодо позову з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову суду не надав. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно зі ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що 25.05.2012\~р. між\~орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] «АПК-Інвест» було укладено договір оренди землі (далі Договір - 1), згідно з яким Орендодавець надає,\~а Орендар\~прийняв в\~строкове платне\~користування земельну\~ділянку для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~яка знаходиться\~на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, площею 3,87 га, кадастровий номер 1422483900:36:000:0033, строком на 20 років, тобто до 25.05.2032 р. (а.с.13-16). Пунктом 41 Договору оренди передбачено, що договір набирає чинності після його підписання Сторонами та державної реєстрації. Пунктами 35-36 Договору оренди передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до п.38 Договору оренди, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. За правилами ст.ст.125-126 Земельного кодексу України (у редакції, діючій на дату укладання Договору від 25.05.2012 р.), право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації. Згідно зі ст.18 Закону (у редакції, діючій на дату укладання Договору від 25.05.2012 р.), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. [PERSON] оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст.20 Закону). Договір оренди землі від 25.05.2012 р. зареєстровано у відділі Держкомзему у Костянтинівському районі Донецької області 25 травня 2012 року за № 142240004001436 (а.с.16). Актом приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди землі від 25.05.2012 р. зафіксовано факт передання приймання сторонами Договору земельної ділянки (а.с.5). Договір оренди землі від 25.05.2012 р. є правомірним, діючим, нерозірваним сторонами у встановленому порядку. На даний\~час земельна\~ділянка використовується\~та обробляється\~[PERSON] «АПК-Інвест»,\~що підтверджується\~довідкою про\~її використання\~№1152\~від 22.12.2018\~р.\~(а.с.70);\~бухгалтерською довідкою\~про нарахування\~орендної плати\~та утримання\~податків №\~1149\~від 22\~грудня 2018\~р.\~(а.с.71-72), платіжними документами про внесення орендної плати (а.с.17-25). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2016 р. (копія - на а.с.8,99) до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку площею 3,8700 га, кадастровий номер земельної ділянки 1422483900:36:000:0033, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Згідно з ч.ч.1,4ст.148-1 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. 22\~грудня 2017\~року між\~[PERSON] як\~орендодавцем і\~[PERSON] як\~орендарем укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного с/г виробництва (цільове призначення), яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради, кадастровий номер 1422483900:36:000:0033,\~загальною площею\~3,87 га,\~зі строком дії 12 років (а.с.96-97). За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.09) право оренди належної [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:36:000:0033, загальною площею 3,87 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, 03.01.2018 р. зареєстровано Костянтинівською міською радою Донецької області за [PERSON], номер запису про право (в державному реєстрі прав) 24332784. Зазначене свідчить, що в порушення умов вище згадуваного Договору оренди землі від 25.05.2012\~р., до закінчення строку його дії, відповідачами було укладено Договір оренди на ту ж саму земельну ділянку та зареєстровано право оренди Костянтинівською міською радою Донецької області. Статтею 13 Цивільного кодексу України визначено межі здійснення цивільних прав. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити даному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) в момент його вчинення вимог, встановлених ч.ч.1-3,5 та 6 статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 2,5 ст.319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. На момент укладення відповідачами оспорюваного Договору оренди землі сторонами не додержано вимог ч.1 та 5 ст.203 ЦК України, оспорюваний договір суперечить вимогами ст.ст.15 та 25 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.13, 319 ч.ч.2,5, 409 ч.3 Цивільного кодексу України Укладення договору оренди землі щодо земельної ділянки, яка перебуває в орендованому користуванні позивача, є порушенням його як орендаря права самостійно господарювати на землі, передбаченого ст.25 Закону України «Про оренду землі» та ст.410 ЦК України. Крім того, згідно із ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У контексті цієї норми під майном розуміється ціла низка інтересів економічного характеру, до яких можна віднести й право оренди земельної ділянки. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року. За наведених обставин, суд дістає висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність визнання оспорюваного договору недійсним. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У звязку із визнанням недійсним оспорюваного Договору оренди землі, запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі цього Договору, слід скасувати. Отже, позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідачів у рівних частках на користь позивача судовий збір у розмірі по 1762,00 грн. з кожного.

Outcome: approved