Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що під час досудового розслідування у кримінальному проваджені № 1201811020000098 від 16.02.2018 року за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, встановлено що 16.02.2018 року близько 01 год. 00 хв водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Skoda Oktavia» реєстраційний номер [NUMBER] , та рухався по автодорозі М-05 «Київ- Одеса» у межах Києво-Святошинського району Київської області у напрямку м. Києва. Рухаючись у вказаному напрямку по дорозі М-05 «Київ-Одеса» з двох стороннім рухом, за 50 метрів від виїзду з смт. Глеваха, у межах Києво- Святошинського району Київської області, водій [PERSON] рухався по смугах зустрічного руху, де здійснив зіткнення із автомобілем марки «Mazda Xedos 9» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась в напрямку м. Одеса. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Mazda Xedos 9», [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово- медичного експерта № 53/Д від 11.05.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги у відділенні політравми з 16.02.2018 по 22.03.2018 року, тобто 34 доби. Позивач просив стягнути з відовідача вартість лікування проведеного в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги № 873 від 25.05.2018, вартість лікування потерпілого [PERSON] за 34 ліжко/днів склала 33 337 грн. 34 коп., судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив задоволити позов. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував. Письмовий відзив суду не подав. Клопотань про витребування доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному проваджені № 1201811020000098 від 16.02.2018 року за обвинуваченням [PERSON] у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК україни, встановлено що 16.02.2018 року близько 01 год. 00 хв водій [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем марки «Skoda Oktavia» реєстраційний номер [NUMBER] та рухався по автодорозі М-05 «Київ- Одеса» у межах Києво-Святошинського району Київської області а напрямку м. Києва. Рухаючись у вказаному напрямку по дорозі М-05 «Київ-Одеса» з двох стороннім рухом, за 50 метрів від виїзду з смт. Глеваха, у межах Києво- Святошинського району Київської області, водій [PERSON] рухався по смугах зустрічного руху, де здійснив зіткнення із автомобілем марки «Mazda Xedos 9» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась в напрямку м. Одеса. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля «Mazda Xedos 9», [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово- медичного експерта № 53/Д від 11.05.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день. В даній дорожній обстановці водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.1.5-дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неповинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.3«б» -для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.2.9 «а» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.11.4 на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року. Порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 14.4 Правил дорожнього руху України стали умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги у відділенні політравми з 16.02.2018 по 22.03.2018 року, тобто 34 доби. Згідно з розрахунком наданого до суду, вартості лікування, наданим Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги № 873 від 25.05.2018, вартість лікування потерпілого [PERSON] за 34 ліжко/днів склала 33 337 грн. 34 коп. Судом встановлено що [PERSON] не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.06.2018 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, з зазначенням в мотивувальній частини, що [PERSON] порушив вимоги порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а»,14.4, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали, - заподіянням потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вищевказана ухвала 1 1.07.2018 набрала законної сили та оскаржена сторонами не була. Згідно з ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я, на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно із частиною 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу здійснюються за рахунок місцевого бюджету. Центральна районна лікарня Києво-Святошинського району є бюджетною установою Відділу охорони здоров`я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та повністю фінансуються за рахунок бюджету, тому прокурор відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Відділу охорони здоров`я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Несплата відповідачем вказаних коштів порушує інтереси держави у вигляді недоотриманих коштів для фінансування закладів охорони здоров`я, що є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом. У відповідності до ст. 131-1 Конституції України повноваження по здійсненню захисту інтересів держави, в тому числі шляхом представництва її інтересів у суді, покладено на органи прокуратури. Згідно з вимогами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Відповідно до ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. На підставі ч. З ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При цьому, прокурором попередньо, до звернення до суду, повідомлено про це відділ охорони здоров`я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07.07.1995 за № 11 відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). В усіх інших випадках, таке відшкодування провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно з п. З цієї постанови витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно з ч. З ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Відповідно до п. 6 ч. 1 сг. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: approved