Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У поданому до суду первісному позові позивачка за цим позовом [PERSON] зазначає, що постановою Ратнівського районного суду від 06 червня 2013 року правадження у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] та про обвинувачення її і її чоловіка [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125 КК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілих (її і [PERSON]) від обвинувачень. Відповідачка [PERSON] обвинувачувалась у тому, що в серпні 2012 року в ході суперечки заподіяла їй легкі тілесні ушкодження, у зв'язку з чим нею на лікування та проїзд до місця лікування було витрачено 316 грн. 72 коп. Крім майнової їй було заподіяно і моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000 грн. і яка полягає у перенесені нею внаслідок протиправних дій відповідачки фізичного болю, душевних переживань. Просить суд постановити рішення, котрим стягнути з відповідачки в її користь 316 грн. 72 коп. майнової, 3000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, та 700 грн. сплачених адвокату за надання ним правової допомоги. У поданому до суду зустрічному позові позивачка за цим позовом [PERSON] зазначає, що 12 серпня 2011 року у вечірній час в ході виниклої з [PERSON] суперечки остання схопила однією рукою її за волосся, а кулаком другої руки наносила їй удари в область голови. В цей же час за її вказівкої її чоловік [PERSON] теж став наносити їй удари кулаками рук в область спини, лівого плеча, поясниці, бити ногами по стегнах. У зв'язку з нанесенням їй вказаних ударів вона змушена була звертатись за медичною допомогою як до Ратнівської центральної районної лікарні так і до Волинської обласної клінічної лікарні, де вона лікувалась з 17 по 29 серпня 2011 року та де на лікування витратила 871 грн. Крім цього вказує, що такими неповомірними діями відповідачки їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона теж оцінює в 3000 грн. і яка полягає в тому, що вона перенесла великий стрес, хвилювання з приводу ушкодження відповідачкою її здоров'я, внаслідок чого змушена була стаціонарно лікуватись в місті Луцьку, відшукувати кошти на купівлю ліків, що призвело до значних незручностей та пошуку додаткових зусиль для організації її життя. Моральні страждання продовжуються і на даний час, оскільки [PERSON] не відшкодовує їй заподіяної шкоди. Просить суд стягнути з [PERSON] в її користь 871 грн. майнової, 3000 грн. моральної шкоди та 100 грн. сплачених адвокату за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивачка за первісним вона ж відповідачка за зустрічним позовами, її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві уточнивши, що нею, [PERSON], помилково в позовній заяві вказано, що конфлікт з відповідачкою за її позовом виник в 2012 році. Такий конфлікт мав місце в серпні 2011 року. Зустрічних позовних вимог не визнали пояснивши, що вона, [PERSON], тілесних ушкоджень [PERSON] не заподіювала, а відтак ні майнової ні моральної шкоди їй не завдавала. Позивачка за зустрічним вона ж відповідачка за первісним позовами, її представник позовні вимоги також підтримали повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Зустрічних позовних вимог не визнали з тих же підстав, за яких їх не визнали відповідачка, її представник за її позовом. Позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи Ратнівського районного суду за №1/166/7/13, сторони з приводу зазначених ними в позовних заявах подій звертались з скаргами в порядку ст.27 КПК україни в редакції 1960 року про притягнення відповідно [PERSON] та [PERSON], її чоловіка [PERSON] до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України (легке тілесне ушкодження). Вироком згаданого суду від 24 липня 2012 року, зміненого в частині призначеного покарання ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області, [PERSON] визнавалась винною у тому, що вона 12 серпня 2011 року біля 21 години на ґрунті особистих неприязних відносин умисно нанесла [PERSON] удари руками та ногами в праву руку та обидві ноги, чим заподіяла їй легкі тілесні ушкодження. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2013 року згадані вирок і ухвала апеляційного суду щодо [PERSON] із-за порушення її права на захист скасовані, а справу було направлено на новий судовий розгляд. Скасовуючи вказані судові рішення касаційний суд в ухвалі вказав на те, що за встановлених судами обставин дії [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковано правильно. При новому розгляді вказаної справи судом першої інстанції інших обставин не встановлено. Постановою Ратнівського районного суду від 06 червня 2013 року кримінальну справу відносно [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України закрито у зв'язку з відмовою потерпілої [PERSON] від обвинувачення. Як убачається з змісту цієї постанови однією з підстав для її закриття була письмова заява підсудної про те, що вона протиправних дій щодо [PERSON] в подальшому вчиняти не буде. Цією заявою підсудна фактично визнала свою винуватість в умисному заподіянні потерпілій - позивачці за первісним позовом, легких тілесних ушкоджень. Дана обставина об'єктивно підтверджена і висновком судово- медичної експертизи №324 від 16 листопада 2011 року (а.с. 74 матеріалів кримінальної справи), згідно якого у потерпілої [PERSON] за вкзааних нею обставин, місці та часі відповідачкою за її позовом було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці правої верхньої і обох нижніх кінцівках. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачка [PERSON] цього не довела. Внаслідок її неправомірних дій позивачка [PERSON] з 12 по 17 серпня 2011 року стаціонарно лікувалась у Ратнівській ЦРЛ і на придбання медикаментів витратила 132 грн. 43 коп. Зазначені обставини підтверджені випискою із її медичної карти та поданими нею чеками на придбання ліків (а.с.12, 13 матеріалів кримінальної справи). Крім цього, нею на поїздку до міста Камінь-Каширський для проходження у судмедексперта 15 серпня 2011 року обстеження на наявність у неї тілесних ушкоджень витрачено 21 грн. 81 коп., що також підтверджено доданими з цього приводу проїздними квитками (а.с.13 згаданих матеріалів). Проходження нею такого обстеження підтверджується відповідним судово- медичним актом (а.с.90 матеріалів). Загальна вартість вказаних витрат складає 154 грн. 24 коп., які суд як майнову шкоду на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України стягує з [PERSON] в її користь. Суд не відносить до майнової шкоди завданої ушкодженням здоров'я витрати [PERSON] у сумі 162 грн. 48 коп., підтверджених відповідними чеками, на поїздки до Апеляційного суду в місто Луцьк 24 січня та 20 березня 2012 року, проїзд по місту Луцьку (а.с.207-212 матеріалів кримінальної справи), які пов'язані з розглядом апеляційних скарг, а тому у їх стягненні відмовляє. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачка за первісним позовом зазнала фізичного болю, душевних страждань, що згідно ст.23 ЦК України дає їй право на відшкодування моральної шкоди, яку особа, яка її завдала, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України зобов'язана відшкодувати. Беручи до уваги глибину душевних страждань [PERSON] внаслідок неправомірних дій [PERSON], вимоги розумності і справедливості, грошове відшкодування моральної шкоди суд визначає в розмірі 500 грн. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №37 від 31 березня 2014 року (а.с.21), позивачкою [PERSON] сплачено адвокату [PERSON] 700 грн. за надання їй правової допомоги. В судовому засіданні позивачка пояснила, що із цієї суми 200 грн. нею сплачено за оформлення адвокатом позовної заяви, а 500 грн. - за його участь у судових засіданнях в якості її представника. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 21 січня 2014 року (а.с.22), договору-доручення про надання вказаної допомоги від 14 квітня 2014 року (а.с.27), [PERSON] уповноважила адвоката [PERSON] представляти та захищати її інтереси в судових органах з усіма правами на вчинення яких має право її клієнт (позивачка). Суд допустив [PERSON] до участі в розгляді справи як представника позивачки, а не як особу, яка надає правову допомогу. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Саме ці судові витрати стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, які нею понесені і документально підтверджені (ч.1 ст.88 ЦПК України). Відшкодування витрат стороні на представництво її інтересів в судовому засіданні не передбачено нормами ЦПК України. Отже, за таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] «за представництво інтересів в суді» в сумі 500 грн., сплачених нею за вказаною квитанцією, задоволенню не підлягають. Суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 200 грн. сплачених останньою адвокату за оформлення позовної заяви до суду. Крім цього, суд на підставі ст.88 цього Кодексу, пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру, відсоток яких становить 48,69 % (154 грн. 24 коп. сума задоволених вимог х 100 % : 316 грн. 72 грн. ціна позову майного характеру), стягує з відповідачки за первісним позовом в користь держави 118 грн. 60 коп. ( 243 грн. 60 коп. - судовий збір, який мав би бути сплачений при подачі позову до суду х 48,69 % - відсоток задоволених вимог : 100 %). Суд також пропорційно до задоволених позовних вимог про стягнення моральної шкоди, відсоток яких становить 16,66 % (500 грн. - задоволена сума вказаних вимог х 100% : 3000 грн. сума заявлених вимог), стягує з відповідачки [PERSON] в користь держави 40 грн. 58 коп. (243 грн. 60 коп. сума судового збору, який мав бути сплачений при подачі позову до суду х 16,66 % - відсоток задоволених вимог : 100%). Всього суд стягує з вказаної відповідачки в користь держави 159 грн. 20 коп. судового збору (118 грн. 60 коп. + 40 грн. 58 коп.). Вищевказаним вироком Ратнівського районного суду від 24 липня 2012 року, який є чинним в цій частині, відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її чоловік [PERSON], який [INFO] помер (а.с.415 матеріалів кримінальної справи), у вчиненні злочинів за ч.1 ст.125 КК України виправдані за відсутністю в їх діях складу цього злочину. За цим вироком вони 12 серпня 2011 року тілесних ушкоджень [PERSON] не заподіювали. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з цього та встановлених обставин суд у задоволенні зустрічного позову відмовляє за його безпідставністю.

Outcome: partial