Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 610/1384/20 (провадження № 2/610/531/20) за позовами [PERSON] , [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] , Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсними розпорядження голови райдержадміністрації та договорів оренди земельних ділянок. Рішенням від 28.10.2020 у зазначеній справі позови [PERSON] і [PERSON] задоволено частково. 02.11.2020 позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із заявами про розподіл судових витрат на правничу допомогу, у яких просять стягнути з ФОП [PERSON] по 30 000,00 грн витрат на правничу допомогу на користь кожного з позивачів. Заяви обґрунтовано тим, що у зв`язку з розглядом зазначеної справи позивачами [PERSON] і [PERSON] понесено витрати на правничу допомогу в сумі по 30 000,00 грн кожним. Враховуючи, що Балаклійська РДА вживала заходів, спрямованих на поновлення порушених прав позивачів, однак таке поновлення не було можливим саме з огляду на поведінку ФОП [PERSON] , позивачі вважають, що витрати на правничу допомогу мають бути покладені саме на відповідача [PERSON] в порядку ч. 9 ст. 141 ЦПК України. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Шипенко М.С. не з`явилися. Заяви позивачів про розподіл судових витрат на правничу допомогу містять клопотання про розгляд заяв без участі позивачів та їх представника. Представник відповідача Балаклійської РДА у судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв або клопотань від неї не надходило. Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з`явився. Його представник - адвокат Волченко Г.В. у судовому засіданні заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу. Пояснив, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та не можуть покладатися на одного з відповідачів. Позивачами не наведено жодних доказів наявності вини одного відповідача - ФОП [PERSON] у порушенні їх прав. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом наданих адвокатом послуг. Вважає вартість послуг адвоката завищеною та необґрунтованою з огляду на тотожність позовних заяв. Час, витрачений адвокатом, визначено на кожного позивача окремо. Представник позивачів взяв участь у трьох судових засіданнях, тривалість яких не перевищувала 30 хвилин, а в акті зазначено по 2 години кожне. Також зазначив, що так званий «гонорар успіху» взагалі не відноситься до судових витрат, а відтак не може бути розподілений. Тому вважає, що розмір витрат позивачів на правничу допомогу, який підлягає розподілу, становить по 5 000,00 грн на кожного. З урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяви позивачів про розподіл судових витрат на правничу допомогу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду вказаних заяв. Заслухавши представника відповідача ФОП [PERSON] - адвоката Волченка Г.В., дослідивши матеріали справи і докази, додані до заяв позивачів про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року в цивільній справі № 610/1384/20 (провадження № 2/610/531/2020) позовні заяви [PERSON] , [PERSON] до Фізичної особи - підприємця [PERSON] , Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсними розпорядження голови райдержадміністрації та договорів оренди земельних ділянок задоволено частково, вирішено питання про розподіл понесених позивачами витрат зі сплати судового збору. У судових дебатах 28 жовтня 2020 року представник позивачів - адвокат Шипенко М.С. зробив заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати було призначено на 03 листопада 2020 року. 02 листопада 2020 року позивачами [PERSON] і [PERSON] до суду подано заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу, до яких додано докази на підтвердження таких судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон № 5076-VI від 05.07.2012) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між [PERSON] та Адвокатським бюро «Павла Отенка» 13 лютого 2020 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. 13 квітня 2020 року до цього договору було укладено додаткову угоду № 1, якою визначено гонорар за правову допомогу. Також 13 лютого 2020 року між [PERSON] і Адвокатським бюро «Павла Отенка» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. 13 квітня 2020 року до цього договору було укладено додаткову угоду № 1, якою визначено гонорар за правову допомогу. На підставі вказаних договорів Адвокатським бюро «Павла Отенка» на ім`я адвоката Шипенка М.С. оформлено ордери на надання правової допомоги, за якими він здійснював представництво інтересів [PERSON] і [PERSON] та складав процесуальні документи. Згідно ст. 30 Закону № 5076-VI від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України), та становлять одну із складових судових витрат (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 30 жовтня 2020 року [PERSON] і Адвокатським бюро «Павла Отенка» було підписано акт наданих послуг № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 13.02.2020 та додаткової угоди № 1 від 13.04.2020. Також 30 жовтня 2020 року [PERSON] і Адвокатським бюро «Павла Отенка» було підписано акт наданих послуг № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 13.02.2020 та додаткової угоди № 1 від 13.04.2020. Згідно вказаних актів розмір витрат на правничу допомогу становить 30 000,00 грн, з них: розмір винагороди за складання позовної заяви - 8 000,00 грн, складання відповіді на відзив - 4 000,00 грн, участь у судових засіданнях 11.08.2020, 26.08.2020, 13.10.2020 та 28.10.2020 - по 2 000,00 грн за кожне засідання, та гонорар за прийняття рішення на користь клієнта відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 від 13.04.2020 - 10 000,00 грн. [PERSON] сплатила Адвокатському бюро «Павла Отенка» 30 000,00 грн за договором № б/н від 13.02.2020 та додатковою угодою № 1 від 13.04.2020, що підтверджується квитанцією № 0.0.1891882832.1 від 02.11.2020. [PERSON] сплатив Адвокатському бюро «Павла Отенка» 30 000,00 грн за договором № б/н від 13.02.2020 та додатковою угодою № 1 від 13.04.2020, що підтверджується копією квитанції № 0.0.1891623711.1 від 02.11.2020. При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу, суд враховує, що представником позивачів [PERSON] і [PERSON] було складено одну відповідь на відзив від двох позивачів, а також, що представник позивачів у судових засіданнях 11.08.2020, 26.08.2020, 13.10.2020 та 28.10.2020 одночасно представляв інтереси обох позивачів. Тому розподілу підлягають витрати кожного позивача на правничу допомогу за складання позовної заяви - 8 000,00 грн, складання відповіді на відзив - 2 000,00 грн, участь у чотирьох судових засіданнях - по 1 000,00 грн за кожне засідання. За змістом пункту 3 додаткових угод від 13.04.2020 до договорів про надання правової (правничої) допомоги від 13.02.2020, у випадку ухвалення судом першої інстанції судового рішення за наслідками надання правової (правничої) допомоги згідно п. 1 цієї додаткової угоди на користь клієнта, останній додатково сплачує бюро «гонорар за прийняття рішення на користь клієнта» у розмірі 10 000,00 грн. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов'язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов'язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов'язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов'язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов'язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). У постанові Великої Палати Верховного суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 викладений висновок щодо застосування відповідних норм права, згідно якого не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінюючи їх необхідність, дійшов висновку, що розподілу підлягає гонорар за прийняття рішення на користь клієнта в сумі 5 000,00 грн. Таким чином, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору є розмір витрат на правничу допомогу - 19 000,00 грн стосовно кожного позивача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що судом у даній справі частково задоволено позови до двох відповідачів, витрати на правничу допомогу покладаються судом на відповідачів у рівних частках. У заявах про розподіл витрат на правничу допомогу позивачі, посилаючись на ч. 9 ст. 141 ЦПК України, просили стягнути вказані витрати з одного відповідача - ФОП [PERSON] . Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Підстав для застосування ч. 9 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат судом не встановлено. Крім того, представник відповідача - Балаклійської РДА в судовому засіданні не визнавала позовні вимоги повністю, а виключно направлення Балаклійською РДА двох листів відповідачу ФОП [PERSON] щодо розірвання спірних договорів оренди суд не вважає ефективним способом поновлення порушених прав позивачів. З урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом правових послуг, критерію розумності їхнього розміру, з відповідачів Балаклійської РДА та ФОП [PERSON] на користь позивачів [PERSON] і [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу по 9 500,00 грн з кожного відповідача на користь кожного позивача. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяв позивачів про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial