Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання, дитини, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до закінченням ним навчання - 30 червня 2022 року в розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 28 жовтня 2000 року його батьки [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] від шлюбних відносин народився [PERSON] . Шлюб між батьками був розірваний 19 травня 2005 року, після розлучення батьків він весь час проживав разом з мамою за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з [PERSON] стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення позивачем повноліття. Позивач на сьогоднішній день навчається на ІІІ курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», група ОРА-18 1/9. Навчання визначено терміном з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. У зв`язку з навчанням на денній формі позивач не має змоги працевлаштуватися, однак для його повноцінного розвитку йому необхідно щомісячне матеріальне забезпечення. Посилаючись на вимоги ст.ст. 199, 182, 200 СК України, позивач у позові вказав, що відповідач на теперішній час працює на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у конвертному цеху на посаді майстра прокатного стану, бригадиром та має стабільний заробіток. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 26 лютого 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем та 13 квітня 2021 року, у строк встановлений судом направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначив, що частково визнає заявлені позовні вимоги, однак не погоджується з вказаним у позові розміром аліментів, що підлягають стягненню. Посилаючись на вимоги ст.198 СК України [PERSON] зазначив, що батьки у рівному ступені зобов`язані приймати участь в утриманні повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання, а тому на думку відповідача повнолітній [PERSON] , знаходиться на утриманні як матері - [PERSON] так і батька - [PERSON] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установленому у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 грн., з 1 грудня - 2393 грн. Позивач по справі [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету» та отримує стипендію, що на його думку частково забезпечує потреби позивача, про які він вказує у позові. Також відповідач [PERSON] зазначив, що має на утриманні інших осіб, його мати [PERSON] , є особою похилого віку, пенсіонером за віком та непрацездатною, має поганий стан здоров`я, а отже потребує допомоги від сина. Чоловік матері - [PERSON] також пенсіонер та має поганий стан здоров`я. У зв`язку з чим, матеріальна допомога яку надає [PERSON] своїй матері, є для неї постійним джерелом засобів для існування. Крім того, відповідач по справі перебуває у шлюбі з [PERSON] , яку у відповідності до приписів ч.1 ст.75 СК України підтримує матеріально. Дружина відповідача [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також непрацездатну матір [PERSON] , [INFO] , яка має поганий стан здоров`я. У зв`язку з чим, відповідач просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги частково та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/16 частина від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був, 11 травня 2021 року подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації. Позивач в заяві вказав, що не погоджується з запереченнями відповідача, зокрема, вказав, що отримання стипендії це не постійне джерело фінансування, оскільки в наступному семестрі він може і не отримувати вказані виплати за результатами навчання. [PERSON] отримує пенсію не мінімальну, її чоловік [PERSON] не його рідний дід, [PERSON] та [PERSON] не є особами, які відповідач повинен утримувати, а тому посилання відповідача у відзиві на їх утримання не має жодного відношення до розгляду вказаної справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні присутній не був, 11 травня 2021 року звернувся до суду з заявою в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації. В заяві вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує частково, а саме не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/16. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, [INFO] народився [PERSON] , про що відділом 14 січня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис № 11, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.6) Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. З Довідки №242 від 23.02.2021 року, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету» на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній навчається у вказаному навчальному закладі на ІІІ курсі, група ОРА-18-1/9.Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Вказана довідка підписана директором коледжу Дубінецьким В.В., секретарем навчальної частини [PERSON] (а.с.8) Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] у поданому відзиві заперечує проти надання ним матеріальної допомоги повнолітньому сину, оскільки на його утриманні перебуває мати, дружина, її дитина від попереднього шлюбу [PERSON] та мати дружина [PERSON] яка хворіє, у зв`язку з чим він не має змоги сплачувати аліменти. Однак, в резолютивній частині свого відзиву [PERSON] погоджується з частковим задоволенням позову в частині стягнення з нього аліментів на користь сина в частині 1/16. Проте, ці посилання відповідача не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки вказані обставини не знімають з відповідача обов`язку, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання з урахуванням того, що відповідач має таку можливість, так як з наданих позивачем письмових доказів про стан здоров`я його матері, не вбачається, що він несе витрати у зв`язку з зазначеними діагнозами та неможливість сплачувати аліменти. Окрім того, відповідно до вимог ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, проте доказів того, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги суду не надано. Разом із тим, у відповідності до приписів статей 192, 201 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку 5 утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 26 лютого 2021 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду. За таких обставин, враховуючи можливість Відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, а саме, по [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 26 лютого 2021 року. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved