Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 березня 2011 року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Садова, 40 в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області. Спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла, оскільки на час смерті постійно з ним проживала та від спадщини не відмовилась. В листопаді 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] по питанню оформлення спадщини після смерті чоловіка, однак отримала письмову відмову за № 784/01-16 від 08.11.2018 року з тих підстав, що не виділена частка із спільної сумісної власності подружжя, їй рекомендовано звернутися до суду для визначення частки в спільному майні подружжя, вирішення питання визнання права власності на спадкове майно. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Садова, 40 в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті чоловіка, та 1/2 частину вказаного будинковолодіння як на належну їй частку в спільній сумісній власності майна подружжя. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, просить прийняти рішення на її користь. Від Заводської селищної ради Чортківського району надійшла заява про слухання справи без участі представника відповідача, позовні вимоги сільська рада визнає в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що 17 березня 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Садова, 40 в с. Угринь Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування після смерті чоловіка і на 1/2 частину - як на частку в спільній сумісній власності подружжя, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 64 від 16 листопада 2018 року, що становить 352,40 гривень.

Outcome: approved