Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

У лютому 2015 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь, шкоди, завданої відповідачем у розмірі 994 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач перебувала на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі та отримувала пенсію по втраті годувальника на період навчання у Харківському національному університеті ім.. В.Н. Каразіна 1У рівня акредитації до 31.01.2013 року відповідно до ст.. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Відповідно до додатку до диплома відповідачки вбачається, що вона відрахована з навчального закладу в зв'язку з закінченням повного курсу навчання, згідно рішення державної кваліфікаційної комісії від 17.12.2012 року. Оскільки відповідачка порушила свої обов'язки, передбачені ст..102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» позивачем було припинено виплату пенсії по втраті годувальника на підставі п.1 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Таким чином, починаючи з 01.01.2013р. по 31.01.2013 року, виникла переплата пенсії в сумі 994 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено лист про виникнення переплати пенсії. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем, в добровільному порядку,не відшкодована вказана переплата пенсії, що зумовило позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що у відповідач перебувала на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області та отримувала пенсію за по втраті годувальника на період навчання у Харківському національному університеті ім.. В.Н. Казаріна 1У рівня акредитації. Згідно додатку до диплому [PERSON] відрахована з навчального закладу в зв'язку з закінченням повного курсу навчання, згідно рішення державної кваліфікаційної комісії від 17.12.2012 року. Згідно розрахунку виплати пенсії відповідачу у період з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року виникла переплата пенсії в сумі 994 грн. Про факт переплати пенсії свідчить копія додатку до диплому про вищу освіту [NUMBER], де зазначено, що за рішенням державної екзаменаційної комісії від 17 грудня 2012 року [PERSON] присвоєно магістра з прикладної економіки. Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв на адресу відповідача претензійні листи про відшкодування переплати пенсії з пропозицією в добровільному порядку повернути помилково нараховану суму коштів однак, відповідач кошти не повернула. Частиною 1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повернула позивачу безпідставно набуті грошові кошти, які підлягають поверненню, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 994 грн. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved