Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №MR00А+28396773 від 25.04.2013 року відповідач виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті позивача. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040-88-4, 2013 року випуску, тип ТЗ: седан/ліфт бек, номер кузова/шасі: Y6L211040DL240155, реєстраційний номер [NUMBER] та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого 21.11.2013 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу автомобіль позивачу. Станом на 25.01.2016 року відповідач має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 19120,84 грн., яка складається з: заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу 1979,15 грн., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 4791,66 грн., заборгованості за пенею 12350,03 грн. На підставі цього ПАТ КБ «ПриватБанк» був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором фінансового лізингу №MR00А+28396773 від 25.04.2013 року в сумі 19120,84 грн. та судовий збір 1378,00 грн. Представник позивача, у судове засідання не зявився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за відсутністю представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №MR00А+28396773 від 25.04.2013 року відповідач виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті позивача. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040-88-4, 2013 року випуску, тип ТЗ: седан/ліфт бек, номер кузова/шасі: Y6L211040DL240155, реєстраційний номер [NUMBER] та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обовязок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого 21.11.2013 року відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу автомобіль позивачу. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вимогами ст. 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, за фактичний строк користування предметом лізингу складає 19120,84 грн., яка складається з: заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу 1979,15 грн., заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 4791,66 грн., заборгованості за пенею 12350,03 грн. Таким чином, оскільки [PERSON] умови договору лізингу не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 19120,84 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимог підлягають задоволенню, а позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн., то він відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved