Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на їх користь шкоду, заподіяну незаконним виловом водних біоресурсів в розмірі 3468, 00 грн. Позов мотивував тим, що 17 жовтня 2018 року об 11 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на річці Дніпро біля села Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, грубо порушив правила рибальства, а саме: ловив рибу забороненим знаряддям лову - мисиновими сітками в кількості 2 штуки, кроком вічка 45х45 мм загальною довжиною 140 м. Впіймав 194 штуки карася, 10 штук окуня, чим порушив пункт 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». 17 грудня 2018 року постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил рибальства. Незаконними діями [PERSON] державі заподіяно шкоду в розмірі 3468 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої шкоди на користь держави. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2018 року об 11 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на річці Дніпро біля села Деріївка Онуфріївського району Кіровоградської області, грубо порушив правила рибальства, а саме: ловив рибу забороненим знаряддям лову - мисиновими сітками в кількості 2 штуки, кроком вічка 45х45 мм загальною довжиною 140м. Впіймав 194 штуки карася, 10 штук окуня, загальною вагою 84 кг, чим порушив пункт 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». 17 грудня 2018 року постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією знаряддя лову та незаконно добутих водних живих ресурсів /а.с. 11/. Згідно розрахунку матеріальної шкоди № 006570 від 17.10.2019 за протоколом про адміністративне правопорушення, розмір шкоди, спричиненої [PERSON] , становить 3468 грн. /а.с.10/. Згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів риб, розмір шкоди спричиненої внаслідок незаконного вилову риби, становить 3468 гривень /а.с.10 на звороті/. Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до Положення про Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Кіровоградській області, затвердженого наказом Державного агенства рибного господарства України № 205 від 19.04.2012, Кіровоградрибохорона є територіальним органом Державного агенства рибного господарства України, яке діє в складі Держрибагенства України та виконує завдання щодо реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства. Згідно п. 16 зазначеного Положення Кіровоградрибохорона є юридичною особою, має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, бланки та штампи, тобто може бути позивачем у суді. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань. Згідно п.2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №33 від 18 березня 1999 р., сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому враховуючи, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 3468 гривень є доведеною, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] майнової шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved