Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] . [INFO] померла дружина брата [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] . Власником будинку [PERSON] була на підставі договору дарування від 20.05.2000 року та свідоцтва про право на спадщину від 27.11.1986 року. [PERSON] (сестра померлої [PERSON] ) вважає себе спадкоємцем спірного будинку та не визнає право позивача на спадкування. В березні 2018 року вона зверталась до приватного нотаріуса Малярчук Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено з тієї підстави, що спадщину фактично прийняв чоловік померлої [PERSON] , тобто брат позивача. Отже, позивач вказує, що він залишився єдиним спадкоємцем за законом. 26.03.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Малярчук Н.М. щодо оформлення спадщини, але йому була надана відповідь, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що він постійно проживав разом з померлим братом та його дружиною з березня 2016 року на їх прохання у зв`язку з поганим станом здоров`я брата та його дружини. На підставі викладеного, позивач просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: житловий будинок [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник Пугачов [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі. Зазначила, що позивач проживав з померлими, допомагав їм по господарству, купував продукти харчування. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, допитавши свідка [PERSON] , який підтвердив факт проживання позивача з його рідним братом, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). На підставі наданих до матеріалів справи копій свідоцтв про народження судом встановлено, що заявник [PERSON] є братом померлого [PERSON] (а.с.6-8). [INFO] померла дружина брата позивача [PERSON] (а.с.20). Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 20.05.2000 року та свідоцтва про право на спадщину від 27.11.1986 року (а.с.11-12). Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка [PERSON] у березні 2018 року зверталась до приватного нотаріуса Малярчук Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено з тієї підстави, що спадщину фактично прийняв чоловік померлої [PERSON] , оскільки постійно проживав з нею на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно з довідкою завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори №20/01-16 від 09.01.2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилася. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно на день смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] , проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою голови квартального комітету №100 від 09.12.2019 року (а.с.25). Свідок [PERSON] у судовому засіданні також підтвердив, що позивач [PERSON] з 2016 року проживав разом з братом за адресою: [ADDRESS] . Допомагав йому по господарству, здійснював ремонтні роботи у будинку, проживав з померлим однією родиною, мав у будинку власну кімнату, спільно харчувались. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази, як кожний окремо, так і всі в сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved