Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У лютому 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, та через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння позивач вважає, що даний шлюб буде суперечити їх інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти примирення заперечувала, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та міце розгляду справи повідомлений належним чином, подавши через канцелярію суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 49). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 12.05.2012 укладено шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №405 (а.с. 3). У вказаному шлюбі у сторін є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем (а.с. 4). Сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матір'ю (а.с. 20). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У зв'язку із різними поглядами на сім'ю та шлюб, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, позивач можливість примирення з відповідачем заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved