Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

У провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за вказаним позовом [PERSON] , [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача: Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. 19.12.2018 року позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. 20.02.2019 року [PERSON] уточнила позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача: Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту з майна. Відповідно до уточненої позовної заяви, [PERSON] просила суд зняти обтяження за №9118383 від 05.10.2009 року та за №9236098 від 11.11.2009 року шляхом припинення арешту всього нерухомого майна, що належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] померла мати позивачів по справі [PERSON] , 1961 року народження. Все спадкове майно, яке залишилося на день смерті [PERSON] прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] . Так, 03.08.2010 року [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі до Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, на підставі якої заведено спадкову справу №364/2010, а [PERSON] , прийняв спадщину фактично, оскільки був зареєстрований разом із померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою. Однак, 22.11.2018 року, позивачами по справі було отримано Постанову Третьої криворізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в отриманій нотаріусом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявні записи №9118383 від 05.10.2009 року та №9236098 від 11.11.2009 року про обтяження арешт всього нерухомого майна, належного [PERSON] . У зв`язку з чим, позивачі звернулись до суду та просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, на адресу суд від [PERSON] як позивача по справі та як представника позивача [PERSON] за довіреністю, надійшло до суду клопотання про розгляд вказаної цивільної справи без їх участі. Відповідачі по справі Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повістко за вказаною в позові адресою знаходження. 27 березня 2019 року представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Бродько А.І. звернувся до суду із заявою про витребування спадкової справи, оскільки на його думку, можливо позивачам була надана відмова від нотаріуса раніше, а тому просив застосувати строк позовної давності і відмовити у позові. Третя особа по справі Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 22 січня 2019 року подали до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначили, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими, та зазначили, що у період з 04.11.2009 року по 11.11.2012 рік на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа №2н-3028 від 07.09.2009 виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь «ПромінвестБанк». 11.11.2012 року виконавче провадження було закінчено на підставі смерті боржника та згідно акту про вилучення виконавчого провадження від 04.02.2016 року виконавче провадження знищено. Крім того, зазначили, що у період з 02.10.2009 року по 01.12.2010 року на виконанні також перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2н-225 від 29.01.2008 року, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь «КБ ПриватБанк». 01.10.2010 року виконавче провадження було закінчено на підставі смерті боржника та згідно акту про вилучення виконавчого провадження від 13.02.2014 року виконавче провадження знищено. Державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника в рамках вказаного виконавчого провадження, проте посилаючись на вимоги ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для зняття арешту з майна, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до листа в.о. начальника Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, просили суд розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний Актовий запис №148, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 13.02.2010 року. (а.с.10) Як вбачається з копії Свідоцтва про народження [PERSON] та Свідоцтва про народження [PERSON] , останні є дітьми померлої [PERSON] (а.с. 8, 9) 03 вересня 2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Центрально-міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний Актовий запис №650, у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 13.09.2011. (а.с.9) Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на майно померлої, зокрема на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належали їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло № Дз 142 (а.с. 89). 03 серпня 2010 року [PERSON] подала до Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву № 698 про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] . (а.с. 78) 17.10.2018 року [PERSON] до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області подав заяву №800 про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] . (а.с. 83 зворот) Постановою державного нотаріусу Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 22 листопада 2018 року, відмовлено [PERSON] , що діє від свого імені та від імені та в інтересах [PERSON] , за довіреністю у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, яке залишилось після смерті їх матері [PERSON] , 1961 року народження, яка померла [INFO] . Відмова державного нотаріуса обґрунтована тим, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №146506587 від 22.11.2018 року, наявні записи про обтяження арешт всього нерухомого майна №9118383 та №9236098 [PERSON] . (а.с.99) Із наданих заперечень Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, судом встановлено, що в період з 04.11.2009 року по 11.11.2012 року на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа №2н-3028 від 07.09.2009 виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь «ПромінвестБанк». 11.11.2012 року виконавче провадження було закінчено на підставі смерті боржника та згідно акту про вилучення виконавчого провадження від 04.02.2016 року виконавче провадження знищено. У період з 02.10.2009 року по 01.12.2010 року на виконанні також перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2н-225 від 29.01.2008 року, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь «КБ ПриватБанк». 01.10.2010 року виконавче провадження було закінчено на підставі смерті боржника та згідно акту про вилучення виконавчого провадження від 13.02.2014 року виконавче провадження також, знищено. Проте, до матеріалів справи вказані акти не долучено. Судом встановлено, що спір виник з деліктних зобов`язань спадкодавця на стадії виконавчого провадження та внаслідок невиконаних зобов`язань відбулось обмеження майнових прав спадкоємців, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України, а також регулюються положеннями ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 24 ЦК України фізичною особою є людина як учасник цивільних відносин. Згідно ч. 1, ч.2 та ч. 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент Її народження та припиняється у момент її смерть. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Отже правосуб`єктність (цивільна правоздатність та дієздатність) боржника [PERSON] , припинилася у момент її смерті, тобто [INFO] . Таким чином, відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦПК України, з цього моменту припинилась і її цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність. За правилами ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Аналіз даної норми закону дає підстави для висновку, що вчинення виконавцем будь-яких дій чи прийняття рішень можливе виключно в межах виконавчого провадження. Як встановлено, виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на знищені. Знищення виконавчого провадження вказує на його завершення (закінчення). Частиною 3 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в\~редакції Закону\~№606-XIV\~від 21.04.1999\~року) виконавче провадження закінчується, у випадку смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Згідно ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (в\~редакції Закону\~№606-XIV\~від 21.04.1999\~року) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 401 цього Закону,\~припиняється чинність\~арешту майна\~боржника,\~скасовуються інші\~здійснені державним\~виконавцем заходи\~примусового виконання\~рішення,\~а також\~провадяться інші\~дії,\~необхідні у\~зв`язку\~з завершенням\~виконавчого провадження.\~Завершене виконавче\~провадження не\~може бути\~розпочате знову,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Законом. Якщо у\~виконавчому провадженні\~державним виконавцем\~був накладений\~арешт на\~майно боржника,\~у постанові\~про закінчення\~виконавчого провадження,\~повернення виконавчого\~документа стягувачу\~або повернення\~виконавчого документа\~до суду\~або іншого\~органу (посадовій\~особі),\~який його\~видав,\~державний виконавець\~зазначає про\~скасування арешту,\~накладеного на\~майно боржника. Відповідно до наданих Третьою криворізькою Державною нотаріальною конторою копій матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.11.2018 року, на нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , 1961 року народження, постановами державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 05.10.2019 року та 11.11.2019 року накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Реєстраційні номери обтяження 9118383 та 9236098. Частиною 5 статті 60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999 року) у випадках не передбачених вказаною статтею, арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції ) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) у\~всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997р. №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно п.1\~ч.1\~ст.21\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. Отже, в аспекті вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа), після закриття вказаних виконавчих проваджень, строки пред`явлення до виконання виконавчих листів сплили. Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України\~від 17.07.1997\~року №475/97-ВР\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції» визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд не погоджується із запереченнями третьої особи, беручи до уваги наступне. Згідно норм ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, з аналізу ч.3 ст.1296 ЦК слідує, що відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці несуть відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця в межах дійсної вартості спадкового майна, що перейшло до них. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на спірну квартиру було накладено органом виконавчої служби у 2010 році, на даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) квартири перешкоджає позивачам в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для перебування під арештом спірної квартири на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивачів, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивачів неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved