Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

У лютому 2020 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія ПЛ - 412, виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування заявлених вимог заявник указав, що він є сином померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на будинок за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори 18 березня 2019 року заявнику було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказаний будинок, проте щодо оформлення земельної ділянки виникли певні труднощі. Так, у сформованому витязі з Державного земельного кадастру від 29.10.2018 року неправильно зазначено ім`я власника земельної ділянки, вказано [PERSON] замість « [PERSON] », оскільки була допущена помилка у написанні імені власника у Державному акті на право приватної власності на земельну діяльну замість правильного імені « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Так як позасудового шляху вирішення даного питання не існує, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту його матері для забезпечення можливості подальшого оформлення своїх спадкових справ. 26 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] та його представник до суду не з`явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особиПокровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області до суду не з`явився, надіслав заяву про розгляд заяви у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі даних і представлених доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст.315 ЦПК України та не є вичерпним (ч.2 ст.315 ЦПК України). Зокрема, в судовому порядку,відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я чи по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 04.06.2018 року, [PERSON] померла [INFO] . Судом установлено, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Як слідує з наявних матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ - 412, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої сільської ради народних депутатів 30 вересня 1994 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку 0,22 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. В зазначеному Державному акті невірно зазначено ім`я власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Факт належності правовстановлюючого документа померлій підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 01 грудня 1982 року; актом щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 30 серпня 2018 року; технічним паспортом на житловий будинок від 29 січня 2008 року; свідоцтвом про народження від 06 жовтня 1920 року; свідоцтвом про смерть від 04.06.2018 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 березня 2019 року; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03 серпня 2018 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, зокрема, для вирішення питань оформлення спадщини після померлої матері. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки судом встановлено, що померлій дійсно належав вказаний правовстановлюючий документ і на даний час у заявника немає можливості іншим шляхом встановити даний юридичний факт. Таким чином, подана заява є обґрунтованою, викладені у ній доводи підтверджені протягом розгляду справи, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved