Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та\~ відповідачем; неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживання з нею до її повноліття, стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.12.2009 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилася дочка [PERSON],\~[INFO].\~Більше рокуз відповідачем припинили шлюбні відносини через його безвідповідальне ставлення до сімейних обовязків та несумісність характерів. Оскільки вони не підтримують шлюбних відносин, втратили взаєморозуміння, взаємоповагу один до одного, тому вважає що їхня сімя припинила своє існування, у звязку з чим позивач звернулася до суду з даною заявою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити її вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. (а.с. 19,20). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. ст. 280, 281 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.12.2009 року (а.с. 6). Від спільного сумісного проживання сторін народилася дочка [PERSON],\~[INFO](а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дітей суд залишає на проживання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, відзиву на позов не подав, клопотання про примирення не заявляв, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved