Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія є гроші» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір № 2835110366-005556 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com. За умовами вказаного договору відповідачу перераховано на картковий рахунок позику в сумі - 4000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99 % за кожен день строком на 14 днів (сума процентів за користування позикою становить 1114 грн. 40 коп.). Позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором. Взяті на себе зобовязання договором позивач виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач умови договору не виконує, кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим станом на 22.10.2018 р. утворилася заборгованість, яка становить 32\~159 (тридцять дві тисячі сто пятдесят девять) грн. 20 коп., та складається із: заборгованості за кредитом 4000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12\~099,20 грн., та заборгованості за пенею 16 060 грн. У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання позики та наявністю в останнього заборгованості, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 32 159,20 грн., судовий збір у розмірі 1762 грн. та витрати за юридичні послуги у розмірі 1500 грн. У судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова компанія є гроші» - [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву до суду не надала. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] укладено договір № 2835110366-005556 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com. Відповідно до п. 2.1. Договору Позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику (Клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заяви на отримання Позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк, визначений цим Договором. Як визначено у п. 3.1. та п. 3.2. договору сума позики складає 4000 грн., а сума процентів за користування позикою становить 1114,4 грн. за 14 днів. Згідно із п. 3.2.1. Договору проценти за користування позикою становлять 1,99 % за кожний день користування Позикою, що становить (726,35 процентів річних). Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 3.3. Договору загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає (пять тисяч сто чотирнадцять гривень 40 копійок). Зі змісту Розділу 5 Договору вбачається, що строк надання послуг за цим Договором розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів. Строк, на який надається позика за цим Договором становить 14 днів. Дата надання позики 24.05.2018 р. Дата повернення позики не пізніше 23:00 06.06.2018 р. включно. Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування Позикою, Позикодавець має право додатково, окрім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути із Позичальника пеню у розмірі 3 % від залишку суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Згідно із п. 10.1.3. Договору Позичальник зобовязався вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано умови договору, надано Позичальнику кредит у розмірі 4000 грн. шляхом зарахування готівки на картковий рахунок останнього, про що свідчить лист-підтвердження № 610 від 25.09.2018 р. (а.с. 25). Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що в [PERSON] виникла заборгованість за Договором № 2835110366-005556 від 24.05.2018 р., яка становить 32 159 (тридцять д) грн. 10 коп., та складається із: -заборгованості за кредитом 4000 грн., -заборгованості по процентам за користування кредитом 12 099,20 грн., -заборгованості за пенею 16 060 грн. Докази того, що відповідачем повернуто суму позики у матеріалах справи відсутні. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України\~«Про споживче\~кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, у статті 13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. У відповідність\~до ч.\~1\~ст.\~207 ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Згідно із статтями 525, 526\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Стаття 610\~ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Як передбачено ст. 626\~ЦК України (далі ЦК України) передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до приписів статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що відповідач своєчасно не надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Отже, відповідач [PERSON] умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині вимог стягнення боргу підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Статтею 137\~ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2018 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2 224 000 0000 110744, укладено договір про надання юридичних послуг № 01/08-2. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що фізична особа-підприємець [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю. У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи положення вищевказаної статті, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судовий \~ \~ \~ \~ збір у розмірі 1762 грн. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: partial