Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/4072/17 за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Аріс-Інвест» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на рахунку, який відкритий у банківській установі. В зазначеній заяві було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, що належать відповідачу. Позивач вважає, що оскільки відповідач не сплачує позивачу заробітну плату, існує загроза того, що відповідач може створити такі умови, за яких буде утруднене чи неможливе виконання можливого рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для забезпечення позову, жодним чином не підтверджені. Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про дійсні наміри відповідача відчужити грошові кошти на зазначеному банківському рахунку, крім того, відсутні відомості про те, які інші банківські рахунки належать відповідачу. Окрім викладеного, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять підтверджень можливого наміру припинення відповідачем своєї господарської діяльності. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed