Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

у листопаді 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] підписала заяву без номера від 31.01.2008, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 8330,00 грн, на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 31.01.2008 у розмірі 11 600,18 грн, яка виникла станом на 14.06.2020, та судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 01.12.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 52). Ухвалою суду від 26.02.2021 року задоволено клопотання представника відповідача та визнано поважними причини ненадання відповідачем [PERSON] відзиву у строк встановлений судом та встановлено відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позов 15 днів з часу постановлення ухвали, розгляд справи відкладено на 15 год. 00. хв. 23 березня 2021 року (а.с.73,78). 23.03.2021 року витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» оригінали «Умов та правил надання баніквських послуг» та «Тарифів Банку», які би містили підпис [PERSON] на час укладення кредитного договору без номера від 31.01.2008 року (а.с.100) та позивачем повідомлено про надання суду одночасно з позовом копій підписаних відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду». Повідомлено, що надати до суду оригінал Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів не виявляється можливим, оскільки в Банку діє електронний документообіг та запитувані документи знаходяться в електронному архіві (а.с.128). У відзиві на позов від 11.03.2021 та запереченні на відповідь на відзив від 12.04.2021 (а.с.84-92, 132-137) відповідач з позовом не погоджується та вважає вимоги АТ КБ «Приватбанк» незаконними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду жодних доказів того, що вона заборгувала йому грошові кошти в сумі 11 600, 18 грн. З наданих документів незрозуміло, яку саме суму кредиту вона отримала та згідно з випискою за договором б/н від 16.06.2020 року 31.01.2008 року їй було встановлено кредитний ліміт в розмірі 600 грн, така ж сума зазначена в заяві на отримання кредиту. Також зазначає, що заява-анкета не містить істотних умов договору, на який би вона могла розраховувати в майбутньому, а тому це вказує лише на пропозицію укласти договір, а не на самі договірні відносини. Умови та Правила надання банківських послуг нею не підписані, тобто підтвердження того, що вона з ними ознайомлена, не надано. Пояснює, що сума наданого їй 31.01.2008 року кредиту становила 600 грн та в подальшому в односторонньому порядку була збільшена позивачем до 8330,00 грн, що є неправомірним, оскільки вона не була ознайомлена з умовами договору, на який посилається позивач (п.п.3.2, 3.3). Намагаючись погасити заборгованість по кредитному ліміту, вона періодично поповнювала рахунок грошовими коштами та за її підрахунками, тіло кредиту сплатила в повному обсязі. Про нарахуванні пені, процентів та штрафних санкцій вона не знала та вважала що сплачує тіло кредиту та всі нарахування. 05.05.2014 року Банк видав їй іншу кредитну картку, терміном дії до січня 2018 року, якою вона періодично користувалася, 19.03.2018 року Банк видав їй кредитну картку терміном дії до січня 2022 року, яка була видана з метою поповнення, видача готівки по ній не здійснювалася. Останнє зняття готівки відбулося 01.03.2017 року та з вказаної дати вона кредитними коштами не користувалася, натомість Банк починаючи з 19.03.2018 року і по 03.03.2020 року в односторонньому порядку та без її згоди на її картковий рахунок встановлював кредитний ліміт, яким сам же і користувався, здійснюючи автоматичне списання заборгованості, в яку входили: донараховані ним же суми відсотків, пені, штрафів, щомісячних платежів за страховку «Захист на кожен день». Відповідно наданої позивачем виписки з її карткового рахунку починаючи з лютого 2013 року (дати встановлення кредитного ліміту 6100 грн) і до березня 2018 року (дати встановлення кредитного ліміту 8330 грн, про який вона не знала та кредитними коштами не користувалася) нею було погашено заборгованості в сумі 7505,46 грн. У відповіді на відзив позивач наполягає на задоволенні позову та покликається на укладення з відповідачем кредитного договору 31.01.2008 року та на те, що при укладенні договору були обумовлені всі істотні умови, про що свідчать підписані [PERSON] анкета-заява на двох сторінках та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку 1,9% (22,80 % на рік), вказано розмір комісій та штрафів тощо. З наданих розрахунку та банківської виписки видно, що відповідач користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість, натомість відповідачем розрахунок заборгованості не спростований. Також зауважує, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто клієнт може користуватися кредитними коштами лише в межах кредитного ліміту, посилання відповідача на заборону зняття коштів є безпідставними. Підключення послуги «Захист на кожний день» можливе після проходження необхідної авторизації в сервісі првиат24, натомість відповідач доказів того, що не вона особисто підключена вказана послуга, не надала. (а.с.108-127). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення суду (а.с. 46), представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, покликаюсь на недоведеність позивачем розміру заборгованості з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Суд, розглянувши доводи позивача, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Так, 31.01.2008 року [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої своїм підписом погодилася на те, що дана заява з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також зазначено, що вона ознайомилася та згодна з умовами надання банківських послуг, примірник договору отримала в письмовому вигляді. У заяві [PERSON] висловила бажання оформити кредитку «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, з кредитним лімітом 600,00 грн та базовою процентною ставкою 3 % на місяць на залишок заборгованості, зі сплатою штрафу в разі звернення позивача до суду 250,00 грн + 5% від суми позову (а.с. 15,40,41). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с. 31). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії та інші платежі в порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 33). Згідно з наданою позивачем Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач [PERSON] ознайомлена 30.01.2008 під підпис, базова відсоткова ставка складає 3,0 % на місяць, щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) та вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачена сплата пені, яка розраховується як : пеня 1 (базова % ставка за договором / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту) та комісія за невчасне погашення заборгованості при виникненні прострочки більш як 50 грн - 1% від заборгованості, але не менше 10 грн на місяць (а.с. 16). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до положень статей 526, 530, 1046, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов`язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни). За чинним законодавством визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Суд уважає, що умови кредитування, а саме щодо сплати тіла кредиту, відсотків та штрафних санкцій, узгоджені між сторонами та містяться в заяві - анкеті та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Саме такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду висловила в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Як убачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти станом на 31.08.2008 кредитний ліміт становив 600,00 грн, в послідуючому змінювався та 23.02.2020 збільшений до 8330,00 грн, 03.03.2020 зменшений до 0,00 грн (а.с. 14). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк», за вищевказаним кредитним договором відповідачу було надано три кредитні картки: 31.01.2008 з терміном дії до 05/54, 05.05.2014 з терміном дії 01/18, 19.03.285 з терміном дії до 01/22 (а.с. 13). З наданого позивачем розрахунку та банківських виписок убачається, що станом на 14.06.2020 заборгованість відповідача за даним кредитним договором від 31.01.2008 року перед банком становить 11 600,00 грн, з яких: 8237,66 грн - заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом); 3362,52 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-12). Як убачається з наданої банком виписки по картковому рахунку відповідача, [PERSON] користувалася кредитними коштами з дати видачі кредитної картки (а.с.35-43). Позичальник [PERSON] також не заперечувала проти того, що вона згідно анкети-заяви від датованої 31 січня 2008 року отримала кредитну картку, якою у подальшому користувалася. Розглядаючи доводи відповідача щодо того, що вона не підключала послугу «Захист на кожен день» а тому і страхові суми були стягнуті позивачем неправомірно, суд уважає що користування даною послугою можливе лише за волевиявлення власника кредитної картки, оскільки потребує вчинення відповідних дій з введенням пін-коду картки. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з частинами другою, третьою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Суд бере до уваги той факт, що після підключення послуги «Захист на кожен день» відповідач систематично користувалась наданими за вказаним банківським сервісом кредитними коштами, вносила платежі на погашення кредиту, дій щодо відкликання прийняття пропозиції банку не вчинила, що свідчить про її волевиявлення. При цьому згідно з положеннями статті 642 ЦК України прийняття пропозиції банку та її виконання є прийняттям пропозиції щодо укладення договору. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справах № 739/2002/16ц, № 739/119/17. Згідно з вимогами ст. 12, 49, 64, 81, 89 ЦПК України особа, яка бере участь в справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Доводи відповідача [PERSON] щодо самостійного встановлення позивачем 19.03.2018 року кредитного ліміту в розмірі 8300,00 грн, яким Банк самостійно користувався, спростовуються випискою з особового рахунку відповідача, з якого вбачається, що на час збільшення кредитного ліміту заборгованість в сумі 8323 грн вже існувала ( а. с. 36). Жодних доказів, що кредитні кошти були використані іншою особою (в тому числі шахрайським шляхом), а не відповідачем у справі матеріали справи не містять. Відповідно до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також уважає що позивачем правомірно було віднесено кошти, сплачені відповідачем за кредитним договором, на погашення відсотків та штрафних санкцій з огляду на те, що такі умови були узгодженні сторонами правочину в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування. Отже, враховуючи те, що відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором без номера від 31.01.2008в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, в зв`язку з чим з відповідача на користь банку потрібно стягнути заборгованість станом на 14.06.2020 в загальному розмірі 11 600,18грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved