Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2010 року, що було змінено в частині розміру стягнутих аліментів рішенням Апеляційного суду Київської області від 08.02.2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 500 грн., на 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивачка обґрунтувала тим, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2010 року, що було змінено в частині розміру стягнутих аліментів рішенням Апеляційного суду Київської області від 08.02.2011 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] встановлено розмір аліментів 500 грн. Проте, на даний час неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з навчанням та розвитком, а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст.12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2010 року, що було змінено в частині розміру стягнутих аліментів рішенням Апеляційного суду Київської області від 08.02.2011 року з відповідача на користь позивачки стягнені аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10, 11). Відповідно до Довідки-Розрахунку №839/8 від 27.07.2017 року наданої державним виконавцем, згідно виконавчого листа №2-2168 від 19.10.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, всього нараховано 3000 грн., та сплачено 5768,10 грн. за період з 01.02.2017 року по 27.07.2017 року (а.с. 22). Та згідно Довідки розрахунку №8 від 13.03.2018 року за період з 01.08.2017 року по 01.03.2018 року нараховано 3000 грн., та сплачено 6344 грн. (а.с. 24). У відповідності до Довідки-розрахунку №52722554/8 від 28.02.2019 року заборгованість по аліментам станом на 28.02.2019 року становить 1500,00 грн. (а.с. 25). Згідно Довідки №584 від 25.02.2019 року Васильківської міськрайонної філії Державного центру зайнятості дохід [PERSON] за період з 20 червня 2018 року по 14 листопада 2018 року становить 8619,35 грн. (а.с. 26). Відповідно до Довідки про доходи№123 від 26.02.2019 року [PERSON] працює в ТОВ «Українсько-словенське спільне підприємство «Київський обласний хлібопекарський комплекс» з 15.11.2018 року, займає посаду комірник. Дохід за період з 15.11.2018 року по 31.01.2019 року склав 11 545,56 грн. (а.с. 27). Таким чином, з наявних у справі письмових доказів не вбачається зміни матеріального чи сімейного стану відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 2027 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: partial