Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що[PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.11.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком і клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку». Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та ін. невід`ємних частин договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки: у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п. 1.1.3.1.9 Договору; у Позичальника: отримання виписки про стан і про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором і у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач зобов`язався: на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 договору, списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку (в т.ч. з картрахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань, що мала місце на дату нарахування процентів. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250.00 грн. (в еквіваленті 250,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5 % від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. В зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором і з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідача станом на 17.06.2019 року має заборгованість - 11953,33 грн., з яких: - 6499,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 1310,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 3035,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 300,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 557,30 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 1.1.7.11 Договору, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого у рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 11953,33 грн. за кредитним договором № б/н від 02.11.2007 р. і судові витрати. Представник позивача Савіхіна А.М. звернулася до суду з письмовим клопотанням, у якому позов підтримує повністю, просить справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. У судові засіданні 18.09.2019 р. і 25.11.2019 р. не з`явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містяться у матеріалах справи та офіційне оголошення на електронному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23 серпня 2019 року дану справу суддею Пушкарьовою С.П. було прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 02.11.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 12). 02.11.2007 р. - [PERSON] отримав кредитну картку та ПІН-код. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві, копії яких є у матеріалах справи (а.с. 13-28), та надав ксерокопію паспорта (а.с. 29-30). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, але [PERSON] своїх зобов`язань відповідно до кредитного договору не виконував. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7. Відповідно до положень Умов і Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення у письмовій формі. За допомогою встановлених засобів доступу до карткового рахунку відповідачу надано здійснювати дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Договору - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта та здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). АТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідачу набір засобів доступу до картрахунку через віддалені канали обслуговування та до пристроїв самообслуговування, через які клієнтом можуть проводитися банківські операції по картрахунку згідно п.п. 1.1.1.82, 1.1.1.96 Договору. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Згідно п.п. 1.1.6.1., 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни, шляхом використання різних каналів зв`язку. Станом на 17.06.2019 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 11953,33 грн., яка складається з: 6499,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1310,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 3035,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 300,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 557,30 грн. - штраф (процентна складова). Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 8-11). Таким чином, відповідач порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, суд вважає, що вина відповідача у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Разом з тим, відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пеня, як вид неустойки, нараховується у відсотках за несвоєчасно виконане зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ст. 61 Конституції України зазначено, ніхто не може двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. В даному випадку, за одне й те саме порушення зобов`язання (порушення строків виконання зобов`язання, несвоєчасне виконання зобов`язання) Банк накладає подвійну відповідальність одного виду. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня - є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому, їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 року під час розгляду іншої аналогічної справи. Тому, суд вважає, що одночасно застосовувати і штраф, і пеню, у даному випадку, є неправомірним. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити АТ КБ «Приватбанк» у частині позовних вимог щодо стягнення штрафів: штрафу (фіксована частина) - 250 грн.; штрафу (процентна складова) - 557,30 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є, відповідач суду не надав. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, укладеним 02.11.2007 р. між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] , у сумі 11146,03 грн., що складається з: 6499,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1310,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3035,90 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 300,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 1791,33 грн. (11146,03 грн. х 100 % / 11953,33 грн. = 93,25; 1921 грн. х 93,25 % = 1791,33 грн.), згідно платіжного доручення, яке є у матеріалах справи, пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial