Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

У листопаді 2018 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов вищевказаний позов. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 01 липня 2014 року між сторонами по справі був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них народилася дитина [PERSON]. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Крім цього просить суд стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини від заробітку щомісячно та визначити місце проживання малолітньої дочки з матірю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2019 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка підтримала поданий позов та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи просив суд задовольнити позов в частині вимог про визначення місця проживання дитини. Заслухавши сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 01 липня 2014 року виконавчим комітетом Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що було зроблено відповідний актовий запис №2. Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] (а.с.4). Сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК №277464 виданого 24 вересня 2014 року виконавчим комітетом Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.5). [PERSON] отримала заробітну плату у жовтні 2018 року у розмірі 1\~554,55 гривень. Дана обставина підтверджується копією довідки про заробітну плату виданій [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182\~СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню. Необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У судовому засіданні представником третьої особи був наданий висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання [PERSON] [INFO]. Відповідно до наданого висновку комісія дійшла висновку про доцільність проживання малолітньої [PERSON] з матірю [PERSON] А тому вимога про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи це з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 704,80 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial