Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Тайм Дістрібушн» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 223\~158,60 грн., заборгованості по проведенню розрахунку, що підлягає при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку - 741\~829, 17 грн. та грошової компенсації за невикористану відпустку 16\~562,58 грн., компенсацію за використання автомобіля 174\~308,91 грн., компенсацію за позбавлення права працевлаштування 213\~150,00 грн., моральної шкоди 300\~000,00 грн., а всього на загальну суму 1\~669\~009,26 грн. та поновлення на роботі. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 17 жовтня 2011 року його прийнято на роботу до відповідача на посаду торгового представника із ставкою в 7000 грн. на місяць. Під час оформлення на роботу позивачу надано іспитовий термін на один період з оплатою 0,5 ставки за один період. 12.07.2012 року позивача було повідомлено про звільнення його із займаної посади ще 24.05.2012 року. З даним наказом [PERSON] ознайомився 12.07.2012року, а тому в дійсності його звільнено саме з цієї дати. Крім того, під час звільнення позивача з ним не було проведено розрахунок виплаті заборгованості із заробітної плати, заборгованості по проведенню розрахунку під час звільнення та грошової компенсації за невикористану відпустку. Так, за період з 17.10.2011 року по 12.07.2012 року заборгованість із виплати заробітної плати на день звільнення становила 64\~000 грн. Крім того, відповідачем не виплачено компенсацію за невикористану відпустку. Позивачем відпрацьовано повних 9 місяців та 18 днів. Виходячи з розрахунку два дні відпустки за повний робочий місяць відповідно до вимог КЗпП України, [PERSON] належить відпустка на протязі 19 днів. Із розрахунку, що середньоденна заробітна плата позивача складала 250 грн. (250 грн. х 19 днів) 4750, 00 грн. грошова компенсація за невикористану відпустку. Станом на 23.02.2015 року заборгованість із виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку становить 30 місяців і 11 днів, що складає 7000 грн. (середня заробітна плата) х 30 місяців + 250 грн. (середньоденний заробіток) х 11 днів = (210\~000 грн. + 2750 грн.)= 212\~750 грн. Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди, відповідно до якого ТОВ «ТАЙМ Дістрібушн» взяв в оренду власний автомобіль позивача марки Volkswagen Bestel та зобовязався компенсувати витрати на ремонт у випадку його поломки під час виконання службових обовязків торгового представника, виплачувати амортизацію у розмірі 0,15 грн. за км пробігу та оплачувати витрати на пальне відповідно до встановленого договором ліміту 3740 км на місяць. З листопада 2011 року по червень 2012 року на ремонт автомобіля [PERSON] витрачено власних коштів у сумі 8705,00 грн. З розрахунку пробігу на місяць 3740 км при середньому витраченні пального 11,2 л на 100 км і вартості дизельного пального 9,6 грн за літр, витрати склали 3740 х 100х 11,2 х 9,6 4021,25 грн. За повних 9 місяців роботи з листопада 2011 року по червень 2012 року позивачем витрачено 36\~191,24 грн (9х4021,25 грн.) на закупівлю пального, що так і не було компенсовано. Амортизація автомобіля 3740 км х 0,15 грн. 561,00 грн. на місяць, а за період з листопада 2011 року по червень 2012 року 5049, 00 грн. (9х561,00 грн.), які відповідач також не компенсував. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за позбавлення його права на працевлаштування у розмірі 213\~150,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 300\~000,00 грн. 02 липня 2015 року представник ТОВ «Тайм Дістрібушн» звернувся до суду із запереченням на позов [PERSON] та просить відмовити у задоволенні позову вказуючи, що розрахунки позивача щодо визначення розміру заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та грошової компенсації за невикористану відпустку є хибними. Оскільки у відповідності до штатного розпису та бухгалтерських документів розмір місячного заробітку позивача в період з 17 жовтня 2011 року до 01 квітня 2012 року становив 675 грн., а з 01 квітня 2012 року до 24 травня 2012 року 700 грн. Крім того, відповідач вказав, що рішеннями Старокостянтинівського райсуду та апеляційного суду Хмельницької області позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Тайм Дістрібушн» 3400 грн. заробітної плати; 12476, 88 грн. середнього заробітку за час розрахунку при звільненні та 1000 грн. моральної шкоди, а тому безпідставними є вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача 1\~669\~009,26 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позовні вимоги, просить задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить до висновку, що у позові слід відмовити. Судом обєктивно встановлено, що на підставі наказу №25 від 17 жовтня 2011 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ Тайм Дістрібушн на посаду торгового представника на 0,5 окладу з 17 жовтня 2011 року з випробувальним терміном 1 місяць з оплатою праці згідно штатного розкладу. Згідно наказу №61 від 24 травня 2012 року [PERSON] звільнено з посади торгового представника ТОВ Тайм Дістрібушн з 24 травня 2012 року на підставі п.2 ст.41 КЗпП України (у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу). Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 03.12.2013 року, позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Тайм Дістрібушн на користь позивача 3683 грн. 10 коп. заборгованості по заробітній платі, 12912 грн. 90 коп. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Тайм Дістрібушн на користь [PERSON] 1000 грн. моральної шкоди. Встановлено, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року вищевказане рішення змінено в частині стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Тайм Дістрібушн на користь позивача 3400 грн. заробітної плати, 12476 грн. 88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 15876 грн. 88 коп. В решті рішення залишено без змін. Крім того, встановлено, що згідно постанов державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2014 року ВП № 44507055, ВП № 44506859, боржником виплачено 3400 грн. заробітної плати, 12476 грн. 88 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 15876 грн. 88 коп. та 1000 грн. моральної шкоди. Дані обставини підтверджуються: наказом №25 від 17 жовтня 2011 року про прийняття [PERSON] на роботу; наказом №61 від 24 травня 2012 року про звільнення [PERSON]; рішенням Старокостянтинівського районного суду від 03 грудня 2013 року; рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року; копіями постанов державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про закінчення виконавчого провадження від 01.10.2014 року ВП № 44507055, ВП № 44506859. Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, грошова компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені цьому працівникові в день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок і виплатити всі суми, що йому належать. При невиконанні такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Зі змісту наказу про прийняття [PERSON] на роботу в ТОВ Тайм Дістрібушн №25 від 17 жовтня 2011 року вбачається, що позивач був прийнятий на посаду торгового представника на 0,5 окладу з 17 жовтня 2011 року з випробувальним терміном 1 місяць з оплатою праці згідно штатного розкладу. Згідно штатного розкладу ТОВ Тайм Дістрібушн, затвердженого заступником директора товариства [PERSON], розмір посадового окладу [PERSON] за період з 01 листопада 2011 року по березень 2012 року включно становив 675 грн., а з 01 квітня 2012 року по травень 2012 року включно 700 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.\~\~ Посилаючись на розмір заробітної плати в сумі 7000 грн. в місяць, [PERSON] не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що саме в такому розмірі йому мала виплачуватись заробітна плата відповідачем. Крім того, такі його твердження спростовуються наказом №25 від 17 жовтня 2011 року про прийняття його на посаду торгового представника на 0,5 окладу з оплатою праці згідно штатного розкладу, а також дослідженими судом оригіналами штатного розпису. (с.92) Згідно ч.1 ст. 58, ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Крім того, згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи рішеннями Старокостянтинівського районного суді від 03 грудня 2013 року та апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року було чітко встановлено розмір заборгованості відповідача перед [PERSON] Крім того, уся заборгованість по заробітній платі у розмірі 15876,88 грн. та 1000 грн. моральної шкоди була сплачена позивачу, що також підтверджується наявними у справі доказами (с.137-140). Не підтверджено позивачем також і тієї обставини, що між ним та ТОВ Тайм Дістрібушн існували будь-які договірні відносини щодо оренди належного йому автомобіля Volkswagen Bestel, а тому його вимоги про стягнення з відповідача на загальну суму 174\~308,91 грн. матеріальних збитків по експлуатації цього автомобіля, витрат на пальне та його ремонт задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: dismissed