Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] «про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання», в якому прохає: стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до закінчення сином навчання - червень 2022 року, але до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом серія [NUMBER] , про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №289. З 16 вересня 1995 року по 23 грудня 2009 року перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу син проживав з матір`ю. Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 травня 2008 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини від усіх видів прибутку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років і стягнення аліментів було припинено. З 01 вересня 2018 року син навчається у Дніпровському державному технічному університеті, є студентом першого курсу, денної форми навчання. Строк закінчення навчання червень 2022 року, форма навчання - бюджетна. У зв`язку з потребами на навчання та утримання сина, звертається з позовом про стягнення аліментів з батька дитини, так як він добровільно допомогу не надає. Позивач [PERSON] , до судового засідання подала заяву за якою прохала провести розгляд справи у її відсутність, на підставі поданих доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, тому в силу ст.131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, [PERSON] , до судового засідання подав заяву за якою прохав провести розгляд справи у його відсутність, на підставі поданих доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та не заперечувала щодо винесення заочного рішення Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] , про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис №289 [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 12) З [INFO] [PERSON] , [INFO] навчається у Дніпровському державному технічному університеті, є студентом першого курсу, денної форми навчання, що підтверджено довідкою про доходи №342, від 01.10.2018 року виданою Дніпровським державним технічним університетом (а.с. 15). Строк закінчення навчання червень 2022 року, форма навчання - бюджетна. [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою від 16 жовтня 2018 року, виданою Головою ЖБК «Світанок» (а.с.15). Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] , [INFO] , є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, а тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим її потребує, то, відповідно до ст. 199 СК України, з останнього, необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини, частини його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітнього сина до закінчення його навчання. Крім того, відповідно до ст.ст. 201, 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved