Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку участі батька у їх вихованні, треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація одеської міської ради в особі органу опіки та піклування. В обґрунтування своєї позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач [PERSON] посилався на ті обставини, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народились діти - [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Однак в теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб розірвано в судовому порядку, діти проживають з матір`ю. Позивач свідчить, що після розірвання шлюбу [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми, між сторонами відсутнє взаєморозуміння щодо подальшого виховання спільних дітей, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми - [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження, шляхом встановлення систематичних побачень (з урахуванням його власних можливостей) з дітьми без присутності матері один раз на два місяці в останні вихідні дні протягом суботи та неділі з 09.00 години до 18.00 години з ночівлею дітей за місцем їх проживання, та один тиждень на рік спільного відпочинку з батьком у літній період без супроводу матері. Заперечуючи проти заявлених вимог [PERSON] , відповідач [PERSON] пояснила, що вважає, що зустрічі дітей з батьком можливі лише за її присутності та відповідно до висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, у якій просила суд ухвалити у справі рішення. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у відкрите судове засідання не з`явився, адміністрація повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Представник служби у справах дітей Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, але надала до суду письмову заяву, у якій просила суд ухвалити у справі рішення. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, допитавши свідка, суд доходить наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 12 жовтня 2011 року, [PERSON] та [PERSON] 12 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №538. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13 грудня 2017 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 грудня 2017 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із матеріалів справи, судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Як встановив суд, з початку окремого проживання сторін після розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] не було досягнуто згоди про участь батька у вихованні дітей. Відповідач [PERSON] перешкоджає [PERSON] у відвідуванні дітей без її присутності, пояснюючи це тим, що позивач зловживає спиртними напоями, вживає нецензурну лексику та буває агресивним із оточуючими. У судовому засіданні свідок свідчила, що знайома із [PERSON] та [PERSON] , вони є сусідами по дачі, що розташована в Одеській області, у с. Кароліно-Бугаз, ДК «Дружба». Як зазначила свідок [PERSON] , [PERSON] дійсно зловживав спиртними напоями навіть у день у присутності дітей. Свідок вказувала, що одного разу позивач просив [PERSON] повезти його до лікарні до Білгород-Дністровського, щоб йому зробили капельницю, так як він був у стані похмілля. [PERSON] вказувала, що вихованням дітей займалась завжди матір, батько не звертав уваги на дітей, згадувала, що коли діти спали, він гучно слухав музику, думав тільки про себе. [PERSON] не відпускала дітей одних із батьком на море, так як не довіряла чоловікові. Згідно із ст. 3 ч. 1 ст. 9 ч. 1, 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як наводить ст. 157 ч. 1, 2, 3 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 ч. 1, 2 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із висновком Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування №4043/01-20 від 29 грудня 2018 року, орган вважає можливим визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні його дітей - [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] 2015 року народження, шляхом встановлення перебування дітей з батьком з 14.00 до 16.00 год. у суботу та неділю, у присутності матері. Як регламентує ст. 1 ч. 2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Як визначає ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд зазначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, оскільки батьки дитини не дійшли спільної згоди про встановлення графіку побачень [PERSON] з дітьми, враховуючи прагнення батька на виконання зобов`язань з виховання дітей та перешкоджання у виконанні таких зобов`язань з боку матері, - суд вбачає доцільним задовольнити заявлений позов частково та, погодившись з положеннями висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, визначити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди в спілкуванні з дітьми та встановлення систематичних побачень батька з дитиною щотижня у суботу на неділю з 14.00 години до 16.00 години у присутності матері. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 352,40 гривень.

Outcome: partial