Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 05.09.2010 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1352. [INFO] від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON] Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.07.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач стверджувала, що на даний час донька мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом, 05.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1352. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 18.11.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.07.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.4). Судом встановлено, що на даний час малолітня [PERSON] постійно мешкає разом з матір'ю [PERSON] Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Дитина перебуває на утриманні матері, [PERSON] матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб доньки та її розвитку, з червня 2016 року не надає. За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] є молодим працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров'я відповідачем суду не надано. Крім того, [PERSON] не надано доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім [PERSON], а також доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Слід зазначити, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст.182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також згоду відповідача сплачувати на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норми ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлено 08.02.2017 року, а тому аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Outcome: partial