Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться позовна заява [PERSON] до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій позивач просить суд: 1) зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати повну інформацію щодо недоотриманих сум пенсійних виплат померлого [PERSON] з усіма перерахунками без урахування ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 2) зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити [PERSON] решту спадщини за законом померлого [PERSON] . На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії у розмірі 231 361, 92 грн. 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Саховою М.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 231 361, 92 грн., яка не отримана спадкодавцем [PERSON] за життя. При зверненні позивача до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із свідоцтвом про право на спадщину для отримання спадщини їй виплачена лише частина пенсії в розмірі 170 443, 31 коп. У зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. ст. 1218, 1220, 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач - Маріупольське об`єднане УПФУ Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами [PERSON] , направив в адресу суду письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в частині вимог щодо визнання неправомірними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо отримання інформації про недоотримані кошти за пенсійними виплатами померлого [PERSON] , підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Також відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку із чим, позивачу була виплачена саме сума у розмірі 170 443, 31 грн. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в частині вимог щодо зобов`язання виплатити недоотримані кошти за пенсійними виплатами та надати інформацію, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. В частині позовних вимог про визнання неправомірними дій щодо отримання інформації про недоотримані кошти за пенсійними виплатами, у відкритті провадження відмовлено. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у повному обсязі скористався правом на подачу відзиву на позов, клопотань про розгляд справи за його участі не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Саховою М.А., спадкоємцем до зазначеного у цьому свідоцтва майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його донька - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії у розмірі 231 361, 92 грн., що належала спадкодавцю, що підтверджується повідомленням Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12 грудня 2019 року № 30472/34-1/11. Відповідно до адвокатського запиту Бірюкова А.М. від 15 жовтня 2020 року затребувана інформація, а саме: з яких підстав припинена виплата щомісячної пенсії та її заборгованості; коли [PERSON] останнє отримав пенсію; заборгованість виплати пенсії [PERSON] станом на 15 жовтня 2020 року; копії документів на підставі яких припинено виплату пенсії. Відповіддю Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 жовтня 2020 року на запит адвоката Бірюкова А.М. відмовлено в наданні інформації, посилаючись на те що, таку інформацію можливо надати лише на підставі рішення суду, або по офіційному запиту нотаріуса. Також роз`яснено право оскарження рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно із службовим чеком ПАТ «Укрпошта» 29 вересня 2020 року, позивачу виплачено частину пенсії, яка входить до спадкової маси, в розмірі 170 443, 31 грн. На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2021 року про витребування документів у Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, суду надано: копію запиту приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А. щодо наявності грошових сум відкритих на ім`я померлого; копію відповіді на запит Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо недоотриманої пенсії; копію заяви [PERSON] від 26 серпня 2020 року про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера; копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Сахової М.А., від 12 грудня 2019 року № 30472/34-1/11; копію витягу № 61406897 про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданого 25 серпня 2020 року; копія свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 02 листопада 2019 року; копію паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] ; копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07 лютого 2017 року, яка належить [PERSON] ; копію рішення Дніпропетровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року; копію розпорядження в.о. начальника Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 вересня 2020 року; копію розрахунку. Оцінка доказів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є зобов`язання відповідача виплатити пенсію за віком, яка входить до спадкової маси у розмірі 60 918, 61 грн. Щодо цих обставин відповідач зазначив, що відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку із чим позивачу була виплачена саме сума у розмірі 170 443, 31 грн. Мотиви суду. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач наводить аргумент, що відповідачем не сплачено недоотриману пенсію спадкодавця у розмірі 60 918, 61 грн., на його звернення відповідач повідомив, що виплата недоотриманої пенсії проводиться відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто виплата проводиться за минулий час за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. Відповідно до положень статті 46 Закону № України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача відсутні. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 серпня 2020 року не оспорене та є чинним, а тому відмова Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною. З огляду на викладене, суд вважає посилання відповідача щодо обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, тому позовні вимоги на суму 60 918, 61 грн. ґрунтуються на нормах ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підлягають задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на викладене, вимоги підлягають задоволенню, з підстав, які зазначені у позові. Під час розгляду справи, відповідачем надано інформацію про суму виплаченої пенсії та її залишок, тому вимога про надання інформації усунена, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає . Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 681,60 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial