Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У лютому 2021 року позивачка звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва, з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2021 року позовну заяву було направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області, за підсудністю. 22 квітня 2021року матеріали зазначеної справи надійшли до суду. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року вказаний позов був прийнятий до свого провадження суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області та відкрито провадження у справі в загальному порядку. 07 червня 2021 року під час підготовчого судового засідання позивачка та її представник повідомили, що не підтримують вимоги до [PERSON] відносно визначення місця проживання дітей, тому відмовляється від них і провадження в справі по ним просили закрити. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року прийнято відмову позивачки від вимоги до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Так, позивачка зазначила, що 10 жовтня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка та її представник в заяві просили провести розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 10 жовтня 2003 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під №27. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved