overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем з 28.09.2009 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON],[INFO] року народженння. У свідоцтвах про народження дітей відповідач вказаний батьком. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. Він не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, здоровий, працездатний. У зв`язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що за вирахуванням її частини становить 1032 грн., тобто по 516 грн. на кожну дитину щомісячно, до досянення ними повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 100 грн. на кожну дитину щомісячно. При цьому вказує, що на даний час не працює, стабільного доходу не має, проживає за рахунок своїх батьків, хворіє та потребує лікування, у більшому розмірі сплачувати аліменти не має можливості. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває двоє її малолітніх дітей, син [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO] року народженння. У свідоцтвах про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, пердбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, зокрема те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, є працездатним, інших утриманців не має. Разом з цим, позивачем не доведено та не підтверджено відповідними доказами того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі по 516 грн. на кожну дитину щомісячно, що становить 1032 грн. на двох дітей в місяць. Згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 1032 грн. Враховуючи наведене та відповідно до ч. 2 ст. 182, ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне визначити аліменти у мінімальному розмірі на одну дитину, який становить 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та складає 310 грн. на місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі по 310 грн. на кожну дитину щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем з 29 травня 2005 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON],[INFO] та дочку [PERSON],[INFO]. Відповідач у вересні 2013 року залишив сім`ю та на даний час сторони разом не проживають. Діти залишились проживати разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згоди про надання такої допомоги у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. У зв`язку з тим, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, просить стягувати з нього аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Крім того, пояснила, що відповідач є працездатним, постійного доходу не має, виїжджає на заробітки, інших утриманців не має, взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває двоє її малолітніх дітей, син [PERSON],[INFO] та дочка [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі батька дітей в їх утриманні. Відповідач працездатний, постійного місця роботи не має, виїжджає на заробітки, його дохід є нерегулярний та мінливий, інші утриманці у нього відсутні. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем з 31.10.1995 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згоди про надання такої допомоги у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. У зв`язку з тим, що відповідач не працює, стабільного доходу не має просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі по 100 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. При цьому пояснила, що відповідач не працює, коштів на утримання дітей не надає, проживає лише за рахунок ведення особистого підсобного господарства. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває двоє її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У свідоцтвах про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі батька дітей в їх утриманні. Відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, проживає за рахунок ведення особистого підсобного господарства. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника та одержувача аліментів, їх неповнолітніх дітей, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за вірне визначити аліменти у твердій грошовій сумі, у вказаному позивачем розмірі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем з квітня 2009 року проживала однією сім`єю, мають сина [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком. На даний час сторони разом не проживають, дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина. Згоди про надання допомоги на утримання дитини між сторонами не досягнуто. У зв`язку з тим, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутнсоті, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив розмір аліментів визначити на розсуду суду. Підтвердив ту обставину, що на дний час дитина перебуває на утриманні позивача. Згоди про надання матеріальної допомоги на утримання сина між сторонами не досягнуто. На даний час він не працює, постійного місця роботи та стабільного доходу не має, проживає за рахунок ведення особистого селянського господарства. Крім того, пояснив, що він є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають до задоволення частково. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, у тому числі матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього постійного місця роботи та стабільного доходу, а також те, що він є працездатним, інших утриманців не має. При цьому суд також враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на місяць для дитини віком до 6 років складає з 1 січня 2014 року - 1032 грн. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває її малолітній син [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про його народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, має нерегулярний, мінливий дохід. За наведених обставин, відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у мінімальному розмірі для дитини відповідного віку - 309 грн. 60 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем у період 1992-2008 років перебувала у шлюбі, від якого мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Згоди про надання такої допомоги у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. У зв`язку з тим, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, у розмірі по 30 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила розмір заявлених позовних вимог, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 100 грн. на кожну дитину, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебувають її неповнолітні діти: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO]. У свідоцтвах про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі батька дітей в їх утриманні. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що з відповідачем у період 1996-2010 років перебувала у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON],[INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки. Він працює сезонно, виїжджає на тимчасові заробітки, має нерегулярний, мінливий дохід. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 30 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 30 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває її неповнолітня дочка [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про її народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] покликається на те, що тривалий час проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, мають малолітню дочку [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про її народження відповідач вказаний батьком. На даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки. Він не працює, постійного доходу не має. У зв`язку з цим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 50 грн. щомісячно, до досянення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] збільшила розмір позовних вимог до 200 грн. щомісячно. При цьому пояснила, що з січня 2016 року разом з відповідачем не проживає та він не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, домовленості щодо участі батька дитини в її утриманні між ними не досягнуто. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 50 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У більшому розмірі сплачувати аліменти не має можливості, оскільки не працює, доходів не має, сплачує аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON],[INFO] до його повноліття. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває її малолітня дочка [PERSON],[INFO]. У свідоцтві про її народження відповідач вказаний батьком. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище одержувача та платника аліментів, те, що відповідач не працює, стабільного доходу не має, сплачує аліменти в розмірі 150 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON],[INFO], що в судовому засіданні визнається сторонами. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у зазначеному позивачем розмірі, 200 грн. щомісячно. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У позовній заяві [PERSON]. посилається на те,що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями,який розташований в с.Стариця Вовчанського району Харківської області,вул.Севрюк,103.,та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном,самостійно вирішувати: хто і на якій підставі може проживати в його житлі та бути в ньому зареєстрований. Поведінка відповідачки [PERSON], стверджує позивач, свідчить про те,что вона систематично порушує особисті інтереси і права позивача на право володіння та на власний розсуд користування житловим приміщенням в зв язку з чим він просить суд задовольнити його позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення відповідачки [PERSON] з житла по [ADDRESS] та зняти її з реєстрації. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила,що рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 29.04.2014 р.,яке набуло законної сили, вона вселена у спірний житловий будинок,однак до теперішнього часу рішення суду не виконано і вона з листопада 2013 р. у цьому будинку не проживає,так як позивач перешкоджає виконанню судового рішення. Вислухавши сторони,вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає,що вказана позовна заява задоволенню не підлягає з огляду не наступне. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 29.04.2014 р. ,яке набрало законної сили, а також ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2014 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання [PERSON] такою,що втратила право користування спірним житловим приміщенням,яке розташоване в [ADDRESS]. Цим же рішенням [PERSON] була вселена у вказане житлове приміщення,в якому вона не проживала з листопадата 2013 р. У судовому засіданні [PERSON] заявила,що до теперішнього часу рішення суду не виконано,вона не вселена у спірне приміщення з вини позивача,який перешкоджає виконанню судового рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] також не заперечував проти того,що [PERSON] з листопада 2013 р по теперішній час у будинку не проживає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить визнати батьківство відносно [PERSON], [INFO], та привести у відповідність запис про батька дитини. Свої вимоги обґрунтував тим, що із березня 2015 року перебуває у незареєстрованих шлюбних відносинах із [PERSON], від яких у них народилась донька [PERSON]. У звязку з тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, батьком дитини в актовому записі вказано [PERSON] відповідно до ч.2 ст.122 СК України. Відповідач не проявляє ніякого інтересу відносно доньки. На даний час [PERSON] знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача і проживає разом з ним. В судове засідання сторони не зявились. Позивач подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності і проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином завчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №235403 [PERSON] народилася в селі Липини Луцького району Волинської області 05.07.2016 року. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії паспорта серії АС №785175 [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO]. З довідки ОСББ від 26.01.2017 року [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають [INFO] із [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 15.11.2003 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2016 року. Згідно із ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно із ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Таким чином, встановлені на підставі зібраних і проаналізованих доказів фактичні обставини приводять суд до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, обєктивно доведені і підлягають повному задоволенню.\~ Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить виключити запис про нього як батька дитини з актового запису про народження [PERSON]. Свої вимоги обґрунтував тим, що із [PERSON], матір'ю дитини, перебував у шлюбі, від якого мають доньку і сина. Шлюб розірвано судовим рішенням від 09.02.2010 року, відповідачка одержала відповідне свідоцтво від 29.11.2011 року. У 2014 році дізнався, що [INFO] відповідачка народила сина [PERSON], батьком якого в актовому записі вказано відповідача. Такий запис не відповідає дійсності, оскільки не має з дитиною кровного споріднення, а з відповідачкою не підтримував подружніх відносин і проживав роздільно ще за рік до розірвання шлюбу. Реєстрація ж народження проведена відповідачкою без його участі і згоди. У попереднє засідання сторони не з'явились. Позивач у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи за його відсутності при повному підтриманні заявлених вимог. Відповідачка подала у канцелярію суду заяву про розгляд позову за її відсутності і повне визнання позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог і їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.122, 125, 126, 136 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved