Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] 18 959, 51 грн. заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суму інфляційної складової боргу у розмірі 7 981,42 грн. та 3% річних у розмірі 224,19 грн. На обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що відповідач у період з березня 2013 року по вересень 2014 року не сплачувала за належним чином надані житлово-комунальні послуги. Відповідач ухиляється від добровільної сплати боргу, тому позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку з урахуванням 3 % річних та інфляційних витрат. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Неявка сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . 04.12.2002 між ТОВ «РАДА» та іншим співвласником [PERSON] було укладено договір про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території (а.с. 6-8). 28.07.2003 відповідно до Додатку до договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території відповідач та інший співвласник квартири взяли на себе зобов`язання вносити передбачену договором плату за послуги не пізніше 1-го числа наступного за звітним місяцем. Зобов`язання, передбачене зазначеними положеннями Договору, не виконується відповідачем належним чином (а.с. 9). Тариф на послуги з утримання будинку,споруд та прибудинкової території, які надаються ТОВ «РАДА» за адресою: м. Київ , вул . А .Ахматової , 13, затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації №2216 від 11.12.2012 Про внесення змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2012 №579 (а.с.11). Таким чином, у період з березня 2013 року по вересень 2014 року позивач здійснював обслуговування вказаного будинку. Станом на 29.10.2014 в результаті не сплати послуг передбачених договором, за відповідачем утворився борг в розмірі 10 754,00 грн. за період з березня 2013 по 30 вересня 2014 включно, відповідно до розрахунку станом на 29.11.2014 (а.с. 5). Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Договору, відповідач зобов`язаний вчасно сплачувати житлово-комунальні послуги, однак, останній свої обов`язки на час звернення позивача до суду так і не виконав. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із розрахунками наданими позивачем, на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 7 981,42 грн. та 3% річних в сумі 224,19 грн. (а.с.5). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 10 754,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 7 981,42 грн., та 3% річних в розмірі 224,19 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених останнім судових витрат у розмірі 1921,00 грн (а.с.4).

Outcome: approved