Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У лютому 2017 року заявники [PERSON] та [PERSON] у порядку окремого провадження звернулися до суду із спільною заявою, в якій просять розірвати їх шлюб, зареєстрований 03 вересня 2005 року Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис №11, при реєстрації розірвання шлюбу залишити [PERSON] шлюбне прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя не склалося, через тривалу відсутність між ними сімейних стосунків, а також бажання їх відновити. Зокрема, близько року їхні шлюбні стосунки припинені, вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного. Збереження шлюбу та спільне проживання неможливе й суперечить їх інтересам. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, скерували до суду письмові заяви, в яких вказали, що заявлені вимоги підтримують, справу просять розглянути без їх участі. Дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 вересня 2005 року, про що Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області зроблено відповідний актовий запис за № 11. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від спільного подружнього життя заявники мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO] Відповідно до частини першої статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. В заяві заявниками [PERSON] та [PERSON] вказано, що ними досягнуто усної угоди про те з ким буде проживати їхня спільна дитина - [PERSON], яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, ніяких розбіжностей з приводу питань матеріального забезпечення та виховання сина між ними немає. Відповідно до частини третьої статті 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхнього малолітнього сина. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] та [PERSON]. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною восьмою статті 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved