Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) через представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2016 року по справі №363/4255/16-п встановлено, що 20.10.2016 року о 17:50 год. на Київському водосховищі в районі м. Вишгород, Київської області [PERSON] проводив заборонений вилов риби власним спінінгом та виловив рибу, а саме: судак в кількості 12 шт., загальною вагою 4 кг 400 г, чим перевищив добову норму вилову риби на 1 кг 400 г та наніс збитки рибному господарству України на суму 3060 грн., чим порушив п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ». Згідно п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства дозволяється одній особі вилов 3 кг риби за одну добу перебування на водоймі. Постановою Вишгородського районного суду Київської області [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних ресурсів. Таким чином, представник позивача зазначає про те, що вина [PERSON] є доведеною, проте, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Згідно розрахунку матеріальної шкоди [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 3060 грн. З огляду на те, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України, представник відповідача вважає, що шкода, завдана рибному господарству України, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди. Відповідно до позовних вимог, Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить суд: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Стягнути з [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 3060 грн., яку необхідно сплатити на користь Вишкородської міської ради. 3. Стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої у вирішенні даного спору покладався на розсуд суду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2016 року, 20.10.2016 року о 17:50 год. на Київському водосховищі в районі м. Вишгород, Київської області [PERSON] проводив заборонений вилов риби власним спінінгом та виловив рибу, а саме: судак - у кількості 12 шт., загальною кількістю 4 кг 40 г, чим перевищив добову норму вилову риби на 1 кг 400 г та наніс збитки рибному господарству України на суму 3060 грн., чим грубо порушив ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства України. Зазначеною постановою суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення (а.с. 6). Статтею 4 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законом порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Згідно ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ст. 58 ЗУ «Про тваринний світ» та ст.ст. 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», особи винні у порушенні законодавства в галузі використанні і охорони тваринного світу, навколишнього природного середовища зобов'язані відшкодувати заподіяну ними шкоду у розмірах і в порядку встановленим законодавством України. Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про тваринний світ», державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання, іншими державними органами відповідно до закону. Статтею 47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що одним із джерел формування місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища є частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження щодо визначення розміру збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, незаконним виловом риби відповідач заподіяв шкоду державі на загальну суму 3060 грн, що підтверджується розрахунком матеріальної шкоди (а.с. 4). У відповідності до ч.1 ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року №229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Звертаючись з даним позовом до суду Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Вишгородської міської ради, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. В той же час, жодних правових підстав для звернення Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області з позовними вимогами до суду в інтересах Вишгородської міської ради судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. при цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Витрати по сплаті судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають. На підставі ст.ст. 10, 63 ЗУ «Про тваринний світ», ст. 52 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»,

Outcome: dismissed