Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи предявлений позов та підстави звернення до суду, позивач посилався на ті обставини, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1588 від 26 вересня 2015 року. У період шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO], актовий запис №5822 від 29 червня 2016 року. У теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратила до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер. У звязку із викладеними обставинами, позивач звернувсь до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, також від особи на адресу суду надійшла заява, в якій сторона просила суд відкласти судове засідання на іншу дату через хворобу дитини, однак документів на підтвердження цієї обставини суду надано не було, крім того, відповідач у своїй заяві просила надати сторонам час на примирення. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, проаналізувавши арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1588 від 26 вересня 2015 року. У період шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO], актовий запис №5822 від 29 червня 2016 року. Відповідач неодноразово заявляла суду клопотання про відкладення судових засідань, крім того, відповідно до ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2017 року судом було надано сторонам строк для примирення. Утім, позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що на теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. При цьому згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлює ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що примирення, подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved