Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно сплаченої субсидії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 вересня 2016 року на адресу Управління праці надійшла заява про призначення житлової субсидії від [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , а проживає з родиною в орендованому житлі за адресою - [ADDRESS] . На підставі акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та згідно витягу з протоколу комісії з питань соціальних допомог при виконкомі Смілянської міської ради заявнику та членам її родини було надано право на призначення субсидії з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року та призначено житлову субсидію на 4 особи. Однак, після повторного звернення відповідача до Управління за призначенням субсидії з`ясувалося, що власником орендованого будинковолодіння де проживає відповідач з родиною є не [PERSON] , як вказано в договорі оренди, а [PERSON] Крім того, будь-яких доказів на підтвердження наявності повноважень діяти від імені власника житла та укладати договори оренди [PERSON] не мав, відтак і відповідач не мала права на отримання субсидії в орендованому приміщенні, оскільки правочин укладений між нею та [PERSON] є недійсним. Оскільки відповідач добровільно повернути надмірно сплачену субсидію не бажає, управління звернулося до суду та просить стягнути з [PERSON] суму переплаченої субсидії за відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 21489 гривень 79 копійок та сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просить проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2016 року [PERSON] уклала із [PERSON] договір оренди житлового приміщення, а саме, будинковолодіння по [ADDRESS] (а.с. 7). 22 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту із заявою про призначення житлової субсидії де вказано її місце проживання [ADDRESS] в орендованому будинку та зазначено інші дані (а.с. 6). Цього ж дня, [PERSON] була заповнена декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії у якій вона зазначила осіб, які проживають у вищевказаному орендованому будинку (а.с. 6 на звороті). Рішенням Управління праці та соціального захисту від 9 листопада 2016 року [PERSON] , як наймачу, було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період з вересня 2016 року по квітень 2017 року включно (а.с. 9). 26 грудня 2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення проведено перевірку повноти інформації, наданої на призначення житлової субсидії заявником [PERSON] . В результаті проведеної перевірки було встановлено, що [PERSON] не мала права на призначення субсидії на орендоване житло по [ADDRESS], оскільки договір оренди був укладений з порушеннями, а саме, особою, яка не мала права діяти від імені власника житла під час його укладення. В результаті вищевказаної перевірки було вирішено зняти [PERSON] раніше призначену субсидію з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року (а.с. 11). На підтвердження порушення укладення договору оренди позивачем було надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з якого вбачається, що власником будинку по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 10). Згідно розрахунку надлишку нарахованої субсидії №23747 [PERSON] було здійснено перерахунок субсидії на оплату ЖКП з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2017 року в сумі 21489 гривень 79 копійок (а.с. 12). 15 січня 2018 року [PERSON] начальником Управління праці та соціального захисту населення направлено лист з вимогою про добровільну сплату переплаченої субсидії (а.с. 13). Питання надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива врегульовано постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1995 року, якою затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до п. 6 Положення субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації, або особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, і на яку відкрито особові рахунки із сплати житлово-комунальних послуг. Згідно п. 7 Положення субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Відповідно до п. 13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації: заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Забороняється вимагати від громадян документи, що не передбачені цим Положенням. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Згідно з п. 13 Положення для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб - житлово-експлуатаційними організаціями або іншими органами, що визначені місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; у сільській місцевості - сільські (селищні) ради. Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 15 календарних днів інформацію, необхідну для призначення субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням субсидій. У разі подання документів, передбачених цим пунктом, у неповному обсязі субсидія призначається за умови надходження протягом місяця з дня лінія (відправлення) заяви усіх необхідних документів. Відповідно до п. 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Звертаючись з позовом Управління праці зазначає, що відповідач не мала права на призначення субсидії, оскільки договір оренди між нею та [PERSON] було укладено з порушенням, а відтак, такий є недійсним з моменту його укладання, що вплинуло на призначення субсидії. Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки, на момент заповнення заяви про призначення субсидії відповідач надала всі необхідні відомості, передбачені п. 13 Положення для призначення субсидії громадянин, а саме, заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за її призначенням за встановленими формами. Подання ж будь-яких інших документів, що не передбачені вказаним Положенням - забороняється. Всі дані, зазначені [PERSON] у заяві та декларації про призначення субсидії вказано вірно, що не заперечується і позивачем, а встановлення неправомірності укладення відповідачем договору оренди та його недійсність позивачем не підтверджена належними доказами, а саме, під час проведення перевірки на предмет повноти інформації, наданої на призначення житлової субсидії заявником Управлінням не встановлено, чи дійсно, [PERSON] не мав права на укладення договору оренди житла. Крім того, суд звертає також увагу, що відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи вищевикладене та той факт, що в судовому засіданні не встановлено недобросовісності відповідача у отриманні призначеної допомоги, ненадання позивачем належних та допустимих доказів на предмет свідомого подання нею недостовірних даних у поданих документах, що в свою чергу вплинуло на призначення субсидії, відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed