Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» [PERSON]\~ звернулася в суд з позовом\~ в інтересах ПАТ «Банк Форум» до [PERSON] у якому поставила питання про звернення стягнення на предмет іпотеки приміщення магазину «Госппродтовари», що по вул. Шевченка, 30 в с. Іваниківка Богородчанського району, що належить відповідачу в рахунок погашення заборгованості перед банком за кредитним договором №48/07/14-CL від 18.04.2007 року в сумі 910303 грн. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що між Банком та [PERSON] 18.04.2007 року укладено кредитний договір №48/07/14-CL провідкриття кредитної лінії з лімітом кредитування 30000 дол.США строком до 17.04.2012 року зі сплатою 14 % на рік за користування кредитними коштами. У забезпечення зобовязань за кредитним договором, 19.04.2007 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно приміщення магазину «Госппродтовари», що по вул. Шевченка, 30 в с. Іваниківка Богородчанського районуІвано-Франківської області. В порядку забезпечення виконання зобовязань позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів і таким чином задовольнити за рахунок предмету іпотеки грошові вимоги банку за кредитним договором №48/07/14-CL від 18.04.2007 року на загальну суму 910303 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. До початку розгляду справи подав заяву із клопотанням про здійснення розгляду справи у відсутності представника позивача. Заявлений позов підтримав з викладених підстав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали. Пояснили, що рішенням Богородчанського районного суду від 26.01.2015 року задоволено позов ПАТ «Банк «Форум» до нього та поручителів [PERSON] і [PERSON] та стягнуто з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №48/07/14-CLвід 18.04.2007 року в сумі 34946,19 дол.США, що за курсом НБУ складало 409854,75 грн. Посилаючись на п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вказали, що право вибору способу судового захисту належить позивачеві. Разом з тим, відповідно до змісту п.42 цієї Постанови вважають, що стягнення суми заборгованості за кредитним договором виключає звернення стягнення на предмет іпотеки у тому випадку, коли боржник і іпотекодавець є однією особою. В іншому випадку буде порушено конституційний принцип неможливості притягнення двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж порушення. Звертаючись з даним позовом до суду позивач домагається подвійної відповідальності за порушення одного і того ж зобовязання, що є недопустимим. Крім того, вказали, що позивачем не подано суду копій усіх правочинів, які регулюють правовідносини сторін. Зокрема, окрім кредитного договору №48/07/14CL від 18.04.2007 року правовідносини врегульовані також додатковою угодою від 06.09.2010 року. Проте позивач про вказану обставину у заявлених позовних вимогах не згадує. Крім того, з поданого розрахунку вбачається, що ціна позову розрахована починаючи з дати отримання кредиту і не враховано, що рішенням Богородчанського районного суду від 26.01.2015 року стягнута загальна заборгованість в сумі 34946,19 дол.США (409854,75 грн.) станом на 09.04.2014 року. Заявили також про безпідставність розрахунку пені поза межами строку позовної давності. Тому просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між сторонами 18.04.2007 року був укладений кредитний договір №48/07/14-CL провідкриття кредитної лінії з лімітом кредитування 30000 дол. США строком до 17.04.2012 року зі сплатою 14 % на рік за користування кредитними коштами. Рішенням Богородчанського районного суду від 26.01.2015 року встановлено, і ця обставина доказуванню не підлягає, що між сторонами також було укладено договір №2 про внесення змін до кредитного договору №48/07/14-CL за умовами якого строк користування кредитними коштами продовжено до 17.04.2014 року. Згаданим рішенням також встановлено, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 09.04.2014 року виникла загальна заборгованість перед банком у сумі 34946,19 дол.США, а саме прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 23152,94 дол.США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у сумі 820 дол.США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 7365,11 дол.США, поточна заборгованість за процентами 363,59 дол.США та пеня у сумі 3244,55 дол.США. У звязку з цим судом постановлено стягнути солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованість перед банком на суму 34946,19 дол.США. 17.02.2015 року позивач подав до суду заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення існуючого боргу. Даючи оцінку обставинам справи, суд виходить з того, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Оскільки ПАТ «Банк «Форум», не отримав реального виконання за рішенням суду від 18.01.2015 року про стягнення боргу з [PERSON] та поручителів [PERSON] і [PERSON], то він вправі ставити питання про задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, заявлена сума боргу, на задоволення якої банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки є не обґрунтованою. Так, безспірною є заборгованість по поверненню кредитних коштів у сумі 23972,94 дол.США. та заборгованість за нарахованими процентами в сумі 10339,09 дол.США. Водночас заявлена сума заборгованості по штрафних санкціях в сумі 23407,15 дол.США задоволенню у повному обсязі не підлягає. Так, відповідно до ч.1 п.1 ст.258 ЦК України спеціальна позовна давність у один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Позивачем подано суду розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 21.12.2011 року та за несвоєчасне повернення нарахованих процентів за період з 21.02.2012 по 13.01.2015 року. Представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду заявив про сплив позовної давності за вимогами про стягнення пені понад встановлений законом період. Тому, задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені в межах річного строку позовної давності. А саме за несвоєчасне повернення кредитних коштів сумі 1496,12 дол.США. та за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в сумі 1276,53 дол.США. Таким чином, загальна сума заборгованості, в рахунок погашення якої слід звернути стягнення на предмет іпотеки становить 37084,68 дол.США. (що в гривневому еквіваленті на дату розрахунку відповідно до курсу НБУ 15,77124 становить 584871,38 грн.) Згідно з ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодавець набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет іпотеки слід провести відповідно до ст.38-40 Закону України «Про іпотеку». Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial