Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, в обґрунтування якого зазначив, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143371711 від 30.10.2018 року квартира [ADDRESS] , у яку Концерн надає послуги з централізованого опалення, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.12.2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою О.В. належить на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , законними представниками якої є відповідачі у справі, які несуть відповідальність за своєчасну сплату вартості спожитих комунальних послуг. За період з 11.12.2015 року по 30.09.2018 року Концерн «МТМ» за вищевказаною адресою надав послуги з централізованого опалення на загальну суму 23249,00 грн. За вказаний період споживачами оплата за надані послуги не сплачувалась, а тому станом на 01.10.2018 року сума накопиченої заборгованості складає 23249,00 грн., яку позивач просить стягнути разом з понесеними судовими витратами, пов`язаними зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Постановою Кабінету міністрів України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та Споживачем відповідного договору. Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Обов`язок Споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений Виконавцем на основі типового договору, визначений відповідно до п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Укладення договору - це волевиявлення сторін. Позивач проводить цілий ряд дій, направлених на укладення договорів зі всіма споживачами, зокрема - публічно шляхом вивішування оголошень, направлення листів, автодозвону, таким чином повідомляючи та запрошуючи споживачів дія укладення договорів. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 11.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Савицькою Оленою Владиславівною, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 143371711 від 30.10.2018 року. Батьками та законними представниками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . За період з 11.12.2015 року по 30.09.2018 року Концерн «МТМ» за адресою: [ADDRESS] надав послуги з централізованого опалення на загальну суму 23249,00 грн. За вказаний період власником оплата за надані послуги не сплачувалась, а тому станом на 01.10.2018 року сума накопиченої заборгованості складає 23249,00 грн. яка відповідачами станом на час звернення з вказаним позовом до суду не сплачена, що встановлено письмовими доказами по справі, а тому підлягає стягненню в повному обсязі. Особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я попередньої власниці квартири [PERSON] , на ім`я нового власника особовий рахунок не переоформлювався. Згідно ч.1 ст.34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років. Згідно ч.2 ст.14 Сімейного Кодексу України, якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. Згідно ч.1 ст.177 Сімейного кодексу України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Статтею 242 Цивільного Кодексу України, визначено, що законним представником і малолітньої дитини є її батьки, опікун та у встановленому законом порядку може бути інша особа. З огляду на вищевказане, належними відповідачами по вказаній справі є батьки власниці, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Згідно пояснень, викладених у позові та не спростованих відповідачами, протягом періоду з 11.12.2015 року по 30.09.2018 року жодних звернень з їхнього боку стосовно неправильності нарахувань та неналежної якості надання послуг зі сторони Концерну «МТМ» не надходило, у зв`язку з чим надання послуги з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачами, крім того, відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась. Положеннями ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання, підстави виникнення яких бути передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися: належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З гідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку Споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до ст.162 ЖК України, власник квартири приватного житлового фонду зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З розрахунку заборгованості вбачається, за період з 11.12.2015 року по 30.09.2018 року, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість у розмірі 23249,00 грн. Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідачів судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved