Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 09.03.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Даний шлюб було розірвано 18 березня 2015 року. Від спільного подружнього життя сторони по справі мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. На підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 18.03.2015 року №355/387/15-ц з відповідача стягуються на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Проте починаючи з жовтня місяця 2017 року відповідач ухиляється від обов'язку по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина. А тому позивач просить суд стягнути пеню за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 6435 гривень 10 копійок. Позивач у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомляв, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення та додав, що не мав змоги платити аліменти оскільки не був влаштований на роботі. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, рішенням Баришівського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області (а.с.8). Постановою від 16.08.2018 року було прийняте виконавче провадження №48551382 з примусового виконання виконавчого листа №355/387/15-ц виданого 18.03.2015 року Баришівським районним судом Київської області за яким було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з з 05.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.08.2018 року №38620121 вих.№17380 виданого старшим державним виконавцем Пацуріною О.В. нарахована заборгованість по аліментам становить 21 160 гривень (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вищенаведене, розмір пені за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року становить 6435 гривень 10 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 вищевказаної статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved