Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності на квартиру підтверджується Договором дарування квартири від 21.12.2013 р. Відповідач по справі, чоловік позивача, зареєстрований в квартирі з 25.12.2013 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з лютого 2015 року і по теперішній час. Позивач не зверталась до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належної позивачу квартири, оскільки їй невідоме його місце проживання та в них склались дуже неприязні стосунки. Тому позивач просила визнати [PERSON] [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 21 грудня 2013 року, що зареєстрований в реєстрі за 924 Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 22.06.2017 р. № 2409 виданої виконавчим комітетом Вишневої міської ради, вбачається що в даній квартирі, окрім позивача, зареєстровані також [PERSON] та [PERSON]. Згідно актів депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10.04.2017 р. та 10.05.2017 ро. вбачається що [PERSON], не проживає за місце реєстрації в квартирі [ADDRESS], починаючи з лютого 2015 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], починаючи з лютого 2015 року. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved