Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідачка) надмірно виплачену грошову допомогу в розмірі 6630,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка зверталась до позивача з заявами від 26.01.2016 року та 23.08.2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житловокомунальних послуг. Рішенням позивача від 28.07.2016 року відповідачці була призначена виплата адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, як уповноваженому представнику на склад сім`ї: [PERSON] - розмір допомоги 442,00 грн., [PERSON] - розмір допомоги 884,00 грн., на період з 26.01.2016 року по 25.03.2016 року в розмірі 1326,00 грн., з 26.03.2016 року по 25.05.2016 року в розмірі 1105,00 грн., з 26.05.2016 року по 25.07.2016 року в розмірі 884,00 грн. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 23.08.2016 року подовжено виплату допомоги [PERSON] з 23.08.2016 року по 22.02.2016 року в розмірі 884,00 грн. При проведенні перевірки достовірності інформації, наданої внутрішньо переміщеними особами по особовим рахункам отримувачів інших соціальних допомог, було виявлено, що [PERSON] перебуває на обліку з 01.06.2010 року як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям, на дитину [PERSON] , 2010 року народження. Відповідачка не повідомила про отримання даної допомоги. Вказаний факт свідчить про те, що [PERSON] були надані недостовірні відомості щодо дати переїзду до м. Харкова, оскільки при зверненні за довідкою ВПО відповідач зазначила в заяві дату « [INFO] », а переїхала в підконтрольну територію України значно раніше в 2010 році. Тому [PERSON] взагалі не мала права на встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи, оскільки переїхала в м. Харків до проведення антитерористичної операції. Переплата грошової допомоги за період з 26.01.2016 року по 25.07.2016 року склала 6630,00 грн. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у її відсутність, суду не надала. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Згідно довідки від 21.01.2016, відповідачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа з 15.07.2015. 26.01.2016 року та 23.08.2016 року відповідачка звернулась до позивача з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житловокомунальних послуг. Рішеннями позивача від 28.07.2016, 23.08.2016, 27.09.2016 року відповідачці та її дитині [PERSON] була призначена виплата адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. Відповідно до довідки позивача, відповідачка перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради та отримувала державну допомогу на дитину [PERSON] з 01.06.2010 по 31.12.2015, з 01.07.2016 по 31.12.2016. Згідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка № 7» № 659 від 08.10.2019, малолітня [PERSON] перебуває на обліку фахівців вказаного закладу охорони здоров`я з 2010 року по теперішній час. Таким чином, починаючи з 2010 році відповідачка отримувала державну допомогу на дитину [PERSON] в м. Харкові, а її дочка [PERSON] з 2010 року перебувала на обліку в закладі охорони здоров`я в м. Харкові. Наведене свідчить, що відповідачка з дочкою [PERSON] фактично проживає в м. Харкові з 2010 року, а не з початку проведення антитерористичної операції, в зв`язку з чим не відноситься до внутрішньо переміщених осіб та не має права на пільги, встановлені для зазначеної категорії громадян. Згідно довідки з Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації від 04.10.2016 року № 3854, переплата грошової допомоги відповідачці за період з 26.01.2016 по 25.07.2016 складає 6630,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов`язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Згідно п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ч. 2 вказаної статті, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідачки безпідставно набутої грошової допомоги, та задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені останнім витрати по сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved