Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У провадженні суду перебуває справа за вказаними позовами. Позивач-відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задоволити. \~\~\~\~ Із змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що 24 травня 2013 року у м. Косів Івано-Франківської області померла [PERSON]. Про це свідчить актовий запис за № 50, складений 28 травня 2013 року у відділі ДРАЦС Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Він є чоловіком померлої. [PERSON] до дня смерті вона проживала у [INFO]. Дана квартира належала їй на праві власності. Він проживав до дня смерті дружини і до даного часу проживає в даній квартирі. У серпні 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Тоді йому стало відомо, що померла дружина за життя склала заповіт, за яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] відповідачці-позивачці по справі. Постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу [PERSON] від 21 серпня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з мотиву, що спадщина видана спадкоємцю за заповітом [PERSON] Також йому надано інформацію, що на спадкове майно [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: - на квартиру № 3 3/10 частин житлового будинку, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50, - на земельну ділянку площею 660 кв. м. в м. Косів по вул. Франка,50, - на земельну ділянку площею 110 кв. м. в м. Косів по вул. Франка,50. При зверненні до нотаріальної контори з приводу інформації, що міститься у постанові про відмову йому було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відповідачка не погоджується на виділення його обовязкової частки у спадщині і вважає, що він не має права на таке спадкування. Він не згідний з позбавленням його права на спадкування, оскільки на момент відкриття спадщини 24 травня 2013 року, був непрацездатною особою пенсіонером. Ця обставина дає йому право на обовязкову частку у спадщині, що відкрилася після смерті його дружини, а це відповідно до ст. 1241 ЦК України складає ? частину квартири № 3 - 3/20 частин житлового будинку № 50 по вул. Франка у м. Косів ? частину 330 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів; ? частину - 55 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів. Просить визнати його право на обовязкову частку у спадщині, а саме ? частину квартири № 3 - 3/20 частин житлового будинку № 50 по вул. Франка у м. Косів ? частину 330 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів; ? частину - 55 кв.м. земельної ділянки по вул. Франка у м. Косів та визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судовому засіданні просила у первісному позові відмовити заявлений зустрічний позов задоволити з підстав наведених у позові. Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що 30 квітня 1996 року між [PERSON] та позивачем-відповідачем по справі було зареєстровано шлюб, без вільної згоди [PERSON], оскільки на момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, внаслідок чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і не могла керувати ними. Причиною захворювання [PERSON] стала передчасна смерть її чоловіка. 04 серпня 2009 року [PERSON] у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу було зроблено заповіт, згідно якого спадкоємцем майна є відповідач-позивач по справі [PERSON] [PERSON] була матірю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та бабусею відповідача-позивача [PERSON], котра померла 24 травня 2013 року. [PERSON] протягом останнього року життя до смерті була важко хвора. В травні 2013 року проводилась операція: краноіпластика. Внаслідок ускладнень хвора померла. З вище зазначеного видно, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані, а тому потребувала сторонньої допомоги. Вона не ходила до магазину за продуктами харчування, у вбиральню, не працювала по господарству, не готувала собі їсти. Через тяжку хворобу [PERSON] неспроможна була своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, в звязку з чим потребувала допомоги та піклування, а також постійного догляду, однак від відповідача такої допомоги та догляду не було. Нерухоме майно а саме: квартира № 3 у будинку № 50, що по вулиці І. Франка у м. Косів Івано-Франківської області та земельна ділянка, на які свої претензії заявив [PERSON] за життя придбані виключно батьками [PERSON], і позивач-відповідач у цьому придбанні ні своєю працею, ні коштами участі взагалі не брав. Наскільки їй відомо [PERSON] на праві власності належать обєкти нерухомого майна, які знаходяться у м. Косів та інших населених пунктах Івано-Франківської області, тобто останній володіє обєктами нерухомого майна, серед яких є житлові будинки та земельні ділянки. [PERSON] не потребує матеріальної допомоги, житлом забезпечений повністю, то відповідно, не має підстав і для надання йому обовязкової частки. Слід також звернути увагу на те, що у заповіті, на який покликається позивач [PERSON] від 04.08.2009 року, спадкодавець [PERSON] надала йому право довічного проживання у [INFO], тобто його права та інтереси не порушені жодним чином. [PERSON] є власником квартири № 3 та господарських споруд, що знаходяться в м. Косів по вул. Франка № 50. Дане її право підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON], приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу 30.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 946. Незважаючи на те, що саме [PERSON] є власником цього нерухомого майна, [PERSON] абсолютно незаконно не допускає її до належного майна. Останній, забрав у неї ключі від вхідних дверей і не дозволяє їй володіти та користуватися своєю власністю. Просить зобовязати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, усунути [PERSON] від права на обовязкову частку у спадковому майні та відмовити у задоволенні позову [PERSON] Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні просила у основному позові відмовити зустрічний позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що згідно чинного законодавства [PERSON] належить обовязкова частка у спадковому майні. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, та показання свідків вважає, що основний позов підлягає до часткового задоволення, у зустрічному позові слід відмовити. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2013 року м. Косів померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/, у власності якої перебувала квартира [ADDRESS].. \~ [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 квітня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.6/. Згідно заповіту від 04.08.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1737 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] та надала право довічного проживання в належній їй квартирі № 3, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області [PERSON] (а.с.8,50). 21 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] В заяві вказує на те, що має право на обов'язкову частку у спадщині на підставі\~ст.. 1241 ЦК України (а.с11). 21 серпня 2014 року постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадщина видана спадкоємцю за заповітом. (а.с.12). Як вбачається з копії прописки в паспорті [PERSON] зареєстрований в [INFO]. (а.с.13 зворот). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане [PERSON] приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу 30.12.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 946 [PERSON] є власником квартири №3 та господарських споруд, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області(а.с.51). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР № 417855 30.12.2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/10 частини житлового будинку квартира № 3 та господарські будівлі і споруди: гараж Д, ? частина криниці №1, 1/3 частина огорожі №2-3, 1/3 частина вбиральні Г.(а.с.52). У відповідності до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,\~\~встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до\~ст.. 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують,\~\~незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером. Згідно із ч.3\~ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити\~\~ права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Розділ 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначає, що на майно, що переходить за правом спадкування до спадкоємців, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину, видача свідоцтва провадиться у строки, установлені цивільним законодавством України. Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. Письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, при переході майна за правом спадкоємства за заповітом до інших учасників цивільних відносин свідоцтво про право на спадщину видається цим особам. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині. Судом встановлено, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу [PERSON] на підставі заповіту посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу [PERSON] 30.12.2013 року, за реєстровим № 946 видано оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24 травня 2013 року на імя [PERSON], зокрема на квартиру №3 та господарські споруди, що знаходиться в м. Косів по вул. Франка,50 Івано-Франківської області. Згідно\~ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в\~\~інших випадках, встановлених законом. Згідно п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Оскільки на момент відкриття спадщини 24 травня 2013 року спадкодавця позивач-відповідач [PERSON] був пенсіонером, тобто таким, що вважається непрацездатним, він, незалежно від змісту заповіту має право на обов`язкову частку. Відповідно положень\~ст. 1261 ЦК України\~\~- в першу чергу право на спадкування по закону мають діти спадкодавця, той із подружжя, який пережив та батьки.\~\~ Згідно ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~\~- спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.2\~ст. 1220 ЦК України\~- часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст.. 1218 ЦК України\~- до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в наслідок смерті. Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2554 зазначено, що [PERSON] 22.03.2013 року поступила до Косівської центральної районної лікарні з діагнозом забій головного мозку важкого ступеня проміжний період. Стан після оперативного лікування: Декомпресивна краніотомія справа в тімяно-скроневій ділянці (14.03.13р.) Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня. 26.03.2013 року виписана у відносно задовільному стані, з покращенням для подальшого амбулаторного лікування та спостереження нейрохірургом, невропатологом, кардіологом. Посилання відповідача-позивача [PERSON] на те, що [PERSON] через тяжку форму захворювання, також через похилий вік була у безпорадному стані і потребувала необхідної допомоги, а [PERSON] незважаючи на це ухилявся від надання допомоги своїй дружині спростовуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні ствердили, що [PERSON] не була у безпорадному стані звичайно після першої операції вона потребувала догляду, але потім навіть ходила до магазину. [PERSON] допомагав своїй дружині сидів з нею в лікарні та доглядав її. Сімя [PERSON] жила в любові та злагоді завжди були разом. Він їй допомагав як матеріально так і в побутовому плані. [PERSON] допомагав у похороні та робив обід. Про хороші сімейні стосунки [PERSON] та померлої [PERSON] свідчить також стаття в газеті «Порадниця» № 4 від 28.01.2010 року «Березове диво сімї [PERSON]». Посилання відповідача-позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] на те, що вони були змушені доглядати матір після операції, не є підставою для зроблення висновку про те, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги своїй дружині, оскільки вони робили це в міру своїх обовязків як дитини та внучки. Показами свідків стверджується, що до квартири № 3 круті сходи по яких померла [PERSON] не могла після операції піднятися, а тому деякий час після операції проживала у своєї дочки. Посилання відповідача-позивача [PERSON] на те, що нерухоме майно, а саме квартира №3 у будинку №50, що по вул. І.Франка у м. Косів Івано-Франківської області та земельні ділянки за життя придбані виключно її дідом та бабою, а [PERSON] у цьому придбанні ні своєю працею, ні коштами участі взагалі не брав у суді не знайшли свого підтвердження, оскільки допитані свідки та відповідач-позивач [PERSON] не спростовує того, що квартира № 3 була тільки викладена з цегли та покрита доробляли цю квартиру [PERSON] та його покійна дружина [PERSON] разом. Вони провели газ, світло, купували меблі та техніку. Посилання відповідача-позивача [PERSON] на те, що позивач -відповідач [PERSON] чинить перешкоди у здійсненні нею права володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Відносини між позивачем-відповідачем, відповідачем-позивачем, третьою особою є тривалий час дуже неприязними, що у судовому засіданні не спростовуються та підтверджуються заявами до поліції та органів влади та листами-відповідями від поліції на звернення сторін по справі, а саме: листи Косівського РВ УМВС та висновки від 23.06.2013 року, від 27.06.2013 року за № 3753, від 03.07.2013 року за № Т/18, висновок від 08.09.2013 року, від 25.09.2013 року за № 5905, від 23.06.2014 року за № 3602, від 23.06.2014 року за № 3603, висновок від 16.07.2014 року, заява від 04.09.2014 року, лист виконавчого комітету Косіської міської ради від 25.09.2014 року за № 726 та акт від 17.09.2014 року. Відповідно до п. 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року\~у разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. У відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують,\~\~незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). На день смерті заповідача [PERSON] право на отримання спадщини за законом мали би позивач-відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON], які успадкували би по ? частині спадкового майна. Однак при наявності заповіту на користь [PERSON], [PERSON] має право на ? частини майна (половина майна, яка належала б йому за законом), а тому його позовні вимоги щодо обовязкової частки в спадщині підлягають до часткового задоволення. Беручи до уваги, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] були порушені права позивача-відповідача [PERSON] як спадкоємця, що має право на обов'язкову частку у спадщині, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом\~\~від 30.12.2013 року, видане приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №946 після смерті [PERSON] та визнання недійсним та скасування витягу про реєстрацію права власності на 3/10 частини житлового будинку квартира №3 та господарські будівлі і споруди: гараж Д, 1/3 частина криниці №1, 1/3 частина огорожі №2-3, 1/3 частина вбиральні Г, що знаходиться за адресою м. Косів вул. І.Франка,50, виданого [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом\~\~від 30.12.2013 року, підлягають до часткового задоволення. Крім того, підлягає до часткового задоволення позовна вимога [PERSON] про визнання за останнім права власності на спадкове майно, а саме: 1/4 частину квартири № 3 з господарськими будівлями і спорудами: 1/4 частину гаража; 1/8 частини криниці, огорожі та вбиральні, що знаходяться в м. Косів по вул. Франка № 50 Івано-Франківської області;\~ 1/4 частину із земельної ділянки площею 660 м. кв. по вул. Франка у м. Косів; 1/4 частину із\~ земельної ділянки площею 110 кв.м. по вул. Франка у м. Косів після смерті дружини [PERSON], оскільки при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] були порушені права позивача-відповідача [PERSON] як спадкоємця, що має право на обов'язкову частку у спадщині. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позову [PERSON]

Outcome: dismissed