Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 07 червня 1997 року Сарненським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис №\~83. В обґрунтування позову зазначав, що 07 червня 1997 року він та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, у звязку з відсутністю між ними взаєморозуміння, протилежністю характерів та поглядів на шлюб і спільне життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, що спричиняє йому душевні страждання. Відповідач не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги і дружби. На даний час подружніх відносин вони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила суд розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 07 червня 1997 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Сарненським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис №\~83. Від цього шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що на день подачі позову сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved