Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» та просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 30 038 грн. 27 коп., з яких 10 356 грн. 16 коп. розмір пені, 11 256 грн. 33 коп. - розмір інфляційних витрат, 1 260 грн. 78 коп. - 3 % річних, 215 грн. - користування сторонніми банкоматами та 6 950 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] зазначає, що 06 березня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Лояльний» в національній валюті з виплатою процентів щомісячно з дати 06 березня 2014 року під 28,5 % річних, а з 02 вересня 2014 року під 3 % річних. Сума вкладу становить 100 000 грн. Термін повернення 1 грудня 2014 року. 04 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до відповідача з проханням сплатити суму вкладу і нараховані відсотки та достроково розірвати зазначений договір, але відповідач відмовив у поверненні коштів. Після того, позивач неодноразово звертався до банку з вимогами про повернення коштів, однак кошти так і не були повернуті. [PERSON] протягом великого проміжку часу змушений був регулярно навідуватися у відділення банку та банкоматів, щоб отримувати кошти частинами, здебільшого по 1 000 грн. на добу, до того ж за користуванням сторонніми банкоматами ним потрачено 215 грн. Крім того, позивач звертався до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій відповідача, до Національного банку України. Такі навантаження суттєво вплинули на стан здоров'я позивача, людини похилого віку, інваліда Великої Вітчизняної війни, заслуженого лікаря України, вимушували його регулярно звертатися за медичною допомогою та витрачати кошти на придбання ліків. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. ПАТ КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» про місце, день і час розгляду справи повідомлене належним чином, в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки представника суд не повідомило. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2014 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» було укладено договір банківського вкладу №020/17-в/09/290272 (вклад «Лояльний»), згідно умов якого банк прийняв на депозит кошти в сумі 100 000 грн. з кінцевою датою повернення 01 грудня 2014 року з виплатою 28,25 % з 06 березня 2014 року та 3 % з 02 вересня 2014 року (а.с.4-11). 04 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про дострокове розірвання договору та повернення вкладу, що передбачено п. 4.4 договору, однак, сума вкладу повернута не була та проценти не виплачені. Позивач також звертався з заявами до Національного банку України, Печерського районного управління ГУ МВС України в м. Києві, прокуратури з приводу порушення його прав з боку відповідача. Згідно виписки по рахунку приватного клієнта за період з 01 вересня 2014 року по 21 січня 2015 року [PERSON] здійснював операції по зняттю коштів на загальну суму 113 755 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 р. № 516)). Згідно зазначеного Положення договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до п 4.4 договору банківського вкладу від 06 березня 2014 року вкладник має право достроково припинити дію цього договору і отримати суму вкладу та проценти. На виконання умов Договору, [PERSON] здійснив вклад на рахунок Банку, в той час, як Банк зобов'язаний був повернути вклад разом із відсотками за користування коштами на вимогу позивача, проте останній свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушив положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. У ст. 1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України. Але, в порушення цих норм, позивач був позбавлений права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які Банк отримав від позивача на умовах строковості та платності, та повинен був їх повернути на першу вимогу [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що після звернення до відповідача з вимогою про дострокове припинення договору та повернення коштів, ПАТ КБ ««ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» не виконало обов'язок щодо повернення коштів, [PERSON] має право на стягнення пені, інфляційних витрат та 3 % річних. За користуванням сторонніми банкоматами позивачем потрачено 215 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок неправомірної відмови повернути кошти, внесені позивачем на депозитний рахунок, останній змушений був витрачати значний час та зусилля для їх повернення. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення на користь [PERSON] відшкодування за спричинену моральну шкоду. Доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved