Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила: -- стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття; -- стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 05.02.2019 року вона перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та будь-яких інших джерел доходу окрім соціальних виплат немає. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, не приймає участі у його утриманні та вихованні, хоча займається приватним бізнесом. Тому на підставі ст.ст. 84, 180 СК України позивач просила стягнути аліменти із відповідача на утримання сина 2000 грн, та на її утримання - 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 25.02.2020 року у справі відкрито провадження, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання 19.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги повністю, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не визнав повністю. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що сторони з 05.02.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на теперішній час проживають порізно. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, тобто позивачем в [ADDRESS] . Наведені обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум у 2020 році встановлений на дітей: дo 6 років з 01 січня 2020 - 1779 грн, з 01 липня 2020 - 1859 грн, з 01 грудня 2020 - 1921 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у відповідача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина, суд бере до уваги, що відповідач офіційно ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи, яка йому встановлена на строк до 01.01.2021 року, сталого заробітку не має, а тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність у відповідача ІІІ групи інвалідності, вік дитини та її матеріальні потреби, беручи до уваги, що із 01.01.2020 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1779 гривень, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання сина у розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується суми стягуваних аліментів на утримання дружини, суд бере до уваги таке. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Водночас за положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти, є обов`язковою умовою для їх стягнення. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, є інвалідом ІІІ групи та отримує щомісячно пенсію у розмірі 1638 грн. Щодо інших доходів відповідача, зокрема від зайняття бізнесом, як вказувала [PERSON] у своїй позовній заяві, у суду даних немає, і позивач жодних даних на підтвердження цього суду не надала. Встановивши вказані обставини, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що [PERSON] , враховуючи, що його дружина виносила та народила спільну дитину, має брати участь у її належному матеріальному забезпеченні у зв`язку з доглядом та вихованням дитини, збереженні здоров`я дружини - матері, та має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у зв`язку з чим розмір аліментів на її утримання суд вважає за необхідне визначити у розмірі 500 гривень щомісячно. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, а відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, яким передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 гривень, оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги, які судом задоволено.

Outcome: partial