Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2019 року, о 13 годині 35 хвилин, в м.Києві по вул. Полярна, 2, сталася ДТП за участі транспортного засобу «Богдан А-09202», р/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобіля «BMW», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження. За постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у спричинені вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль «BMW», р/н [NUMBER] , був застрахований згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного 13 травня 2019 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО». Згідно рахунку від 06 листопада 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», р/н [NUMBER] , склала 46635,36 грн. За заявою [PERSON] ПрАТ «ВУСО», виконуючи взяті на себе зобов`язання по вказаному договору страхування, на підставі страхового акту від 15 листопада 2019 року, доповнень №1 від 25 листопада 2019 року та № 2 від 09 січня 2020 року до страхового акту, виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 46635,36 грн. Таким чином, відшкодувавши матеріальну шкоду у вказаній сумі, заподіяну відповідачем, ПрАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до останнього щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. На момент ДТП відповідальність відповідача була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ПрАТ «СК «Провідна». ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в розмірі 37263,78 грн. Враховуючи недостатність страхової виплати, що була здійснена ПрАТ «СК «Провідна», у винуватця ДТП - відповідача виникло зобов`язання перед ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодувати завдані збитки в межах різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та компенсацією ПрАТ «СК «Провідна», що становить 9371,58 грн. /46635,36 грн. - 37263,78 грн./. 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, за яким товариство відступило позивачу, а останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих цьому товариству по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору, в тому числі і за договором страхування від 13 травня 2019 року, що був укладений між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО». Таким чином до ФОП [PERSON] перейшло право вимоги до відповідача щодо стягнення різниці між сплаченим ПрАТ «СК «ВУСО» потерпілому внаслідок зазначеної ДТП страховим відшкодуванням та компенсацією, здійсненою ПрАТ «СК «Провідна», що становить 9371,58 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку, незважаючи на направлену йому 06 жовтня 2020 року вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, до цього часу такі збитки позивачу не відшкодував, то просив стягнути з [PERSON] на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9371,58 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, щодо його задоволення заперечував. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 листопада 2019 року, о 13 годині 35 хвилин, відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Богдан А-09202», р/н [NUMBER] , в м.Києві по вул. Полярна, 2, не впевнився у безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW», р/н [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортного засобу. За постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року відповідача визнано винуватим у спричиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП /а.с.9/. Як убачається з матеріалів справи /а.с.5-8/, на момент ДТП автомобіль, марки «BMW», р/н [NUMBER] , був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, укладеного 13 травня 2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] . Згідно з розрахунком суми матеріального збитку від 16 березня 2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW», р/н [NUMBER] , склала 46635,36 грн. /а.с. 69/. За заявою [PERSON] ПрАТ «ВУСО», виконуючи взяті на себе зобов`язання по вказаному договору страхування, на підставі страхового акту від 15 листопада 2019 року, доповнень №1 від 25 листопада 2019 року та № 2 від 09 січня 2020 року до страхового акту, виплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 46635,36 грн. /а.с. 13,18-20,23-24/. На момент ДТП відповідальність відповідача була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ6846660, укладеного з ПрАТ «СК «Провідна» /а.с. 21/. 04 травня 2020 року ПрАТ «СК «Провідна», виконуючи свої зобов`язання за полісом № АМ6846660 здійснило виплату страхового відшкодування на регресну вимогу ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 37263,78 грн. /а.с. 67-71/. Таким чином, враховуючи недостатність страхової виплати, що була здійснена ПрАТ «СК «Провідна» на користь ПрАТ «СК «ВУСО», у винуватця ДТП - відповідача [PERSON] виникло зобов`язання перед останнім відшкодувати завдані збитки в межах різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та компенсацією ПрАТ «СК «Провідна», що становить 9371,58 грн. /46635,36 грн. - 37263,78 грн./. 07 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, за яким товариство відступило позивачу, а останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих даному товариству по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку № 1 до договору, в тому числі і за договором страхування від 13 травня 2019 року, що був укладений між [PERSON] та ПрАТ «СК «ВУСО» /а.с. 26-31/. 16 вересня 2020 року ПрАТ «СК «ВУСО» було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором страхування від 13 травня 2019 року на користь ФОП [PERSON] /а.с.32/. Того ж дня, 16 вересня 2020 року, ФОП [PERSON] , як новий кредитор, направив відповідачу вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 9371,58 грн., а саме різницю між виплаченим ПрАТ «СК «ВУСО» на користь [PERSON] страховим відшкодуванням у сумі 46635,36 грн., та виплаченим в порядку регресу страховим відшкодуванням, здійсненим ПрАТ «СК «Провідна» на користь ПрАТ «ВУСО» у сумі 37263,78 грн., однак до цього часу відповідач завдані ним збитки позивачу, як новому кредитору, до цього часу не відшкодував /а.с.33/. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст.27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки вказана ДТП сталася з вини відповідача, вартість матеріальних збитків завданих власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «BMW», р/н [NUMBER] , склала 46635,36 грн., страховик останнього ПрАТ «СК «ВУСО» виплатив потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі, а страховик відповідача відшкодував в порядку регресу на користь ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування лише у розмірі 37263,78 грн., з цього недостатність страхової виплати, яку, виходячи з положень ст.1194 ЦК України, відповідач для повного відшкодування завданої ним шкоди зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ СК «ВУСО» становить 9371,58 грн. /46635,36 грн.- 37263,78 грн./, а так як останнє відступило своє право вимоги до відповідача на користь позивача ФОП [PERSON] , але, незважаючи на вимогу позивача, як нового кредитора, до цього часу відповідач завдані ним збитки у добровільному порядку позивачу не відшкодував, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] на відшкодування завданих збитків 9 371,58 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з [PERSON] необхідно стягнути на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] на відшкодування витрат по сплаті судового збору 840,8 грн.

Outcome: approved