Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 березня 2008 року між Волинською філією Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №08/08-А/КД, відповідно до умов якого [PERSON] надавався кредит в сумі 102000,00 гривень зі сплатою 15% річних та терміном повернення до 06 березня 2015 р. З метою забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки від 07 березня 2008 року. Зазначає, що у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання щодо погашення кредитної заборгованості належним чином не виконувала і утворилась заборгованість, то позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012р. по справі №2-8022/11 було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2008 року в розмірі 46153 (сорок шість тисяч сто п'ятдесят три) грн. 72 коп. та судові витрати по 385,24 грн. Зазначає, що відповідно до умов договору триває нарахування процентів та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить стягнути 53890,7 гривень, в тому числі, 35795,86 грн. - відсотків, 8811,00 грн. - комісії за РО, 9283,84 грн. плати за пропуск платежів. Вказує, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільного кодексу України. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує. Представником відповідача [PERSON] було подано суду заперечення на позовну заяву та пояснення, в яких він позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вказував на те, що позивачем повторно заявлені позовні вимоги за той самий період з 2008р.. за який позовні вимоги уже пред'являлись і що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012р. по справі №2-8022/11 дані позовні вимоги вже були розглянуті. Вказує на незаконність повторного притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а плата за пропуск платежів на загальну суму 9283,84 гривень умовами кредитного договору не передбачена. В запереченнях на позов посилається також на те, що оскільки внаслідок предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання. Зазначає, що давність за вимогами кредитора по сплаті процентів та інших платежів, здійснення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу і перебіг строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається окремо після несплати чергового платежу. Оскільки проведені відповідачем платежі після рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2012р. були спрямовані саме на погашення основного тіла кредиту і на виконання рішення суду за яким потрібно було погашати лише тіло кредиту, то внаслідок того, що перебіг позовної давності за кожним із платежів обчислюється окремо, то позовні вимоги по сплаті процентів та комісії за РО заявлені з пропуском позовної давності. На підтвердження того, що всі платежі після рішення від 12.03.2012р. по справі №2-8022/11 були спрямовані на погашення саме основного тіла кредиту посилається на довідку ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» від 25.02.2014р. та позовну заяву, в якій позивачем визнається, що заборгованість по тілу кредиту становить 0 гривень, тобто всі платежі пішли на повернення тіла кредиту. Представником [PERSON] подано суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.03.2008 року між Волинською філією Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №08/08-А/КД, відповідно до умов якого [PERSON] надавався кредит в сумі 102000,00 гривень зі сплатою 15% річних та терміном повернення до 06 березня 2015 р. З метою забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки від 07 березня 2008 року. Відповідно до вимог\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу\~(ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України.). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення (ст. 212 ЦПК України). З копії позовної заяви ВАТ «ВіЕйБі Банк» в рамках цивільної справи №2-8022/11 вбачається, що позивач попередньо уже подавав позов про стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2008 року в сумі 103571,71 гривень в тому числі 94603,32 грн. суми заборгованості по кредиту та відсотках, 6846,79 грн. суми штрафу. З розрахунку заборгованості вбачається, що в період розгляду справи №2-8022/11 [PERSON] було проведено ряд платежів та частково погашено заборгованість за кредитним договором. З копії клопотання ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» вбачається, що останнім було подано клопотання Луцькому міськрайонному суду Волинської області про зменшення розміру позовних вимог у справі №\~2-8022/11. Вбачається, що залишок заборгованості становив 46341,72 гривень. Суму заборгованості становив лише розмір тіла кредиту. З клопотання ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» також вбачається, що заборгованість по відсотках та комісії станом на березень 2012р. була відсутня. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012р. по справі №2-8022/11 було встановлено, що станом на 22.02.2012р. заборгованість по кредитному договору №08/08-А/КД від 07 березня 2008р. становить 46153,72 гривень, з яких 46141,72 грн. сума кредиту, та 12,00 грн.- сума комісій. Таким чином Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2012р. по справі №2-8022/11 спростовує розрахунок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» про те, що за період з 2008р. по березень 2012р. (дату прийняття судового рішення по справі №2-8022/11) існує заборгованість по відсотках на суму 25776,30 гривень (колонка 9 розрахунку) та заборгованість по комісії за РО на суму 3784,20 гривень (колонка 13 розрахунку). Заборгованість по відсотках має бути зменшена на суму 25776,30 гривень та становить 35795,86 грн. - 25776,30 грн. = 10019,56 грн. Заборгованість по комісії за РО має бути зменшена на суму 3784,20 гривень та становить 8811,00 грн. (3784,20 грн. 12,00 грн.) = 5038,8 грн. Суд вважає безпідставним щодо стягнення заборгованості по сплаті за пропуск платежів в сумі 9283,84 гривень (колонки 16 розрахунку), як такі, що не грунтуються на умовах кредитного договору №08/08-А/КД від 07.03.2008р. Розділ 4 кредитного договору де передбачена відповідальність за порушення зобов'язань не передбачає такої відповідальності як плата за пропуск платежів. Позивачем в позовній заяві не зазначено на підставі якого пункту кредитного договору передбачено плату за пропуск платежів. Крім того, оскільки попередньо позивач предявив вимогу про дострокове повернення тієї частини позики строк оплати якої не настав, то щомісячне нарахування плати за пропуск платежів є безпідставним, так як позивачем було змінено строки виконання зобовязань і в односторонньому порядку відмінено графік платежів. Відповідно до поданої в рамках цивільної справи №2-8022/11 позовної заяви ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» останнім за порушення зобовязань уже пред'являлись позовні вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 6846,79 гривень, і дані вимоги банку з урахуванням проведених за час судового розгляду платежів [PERSON] та наступного зменшення банком позовних вимог, були зараховані. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задовлення позову та слід стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №08/08-А/КД від 07.03.2008 року в розмірі 15058,36 гривень, в тому числі 10019,56 грн.- відсотків та 5038,8 грн. - комісії за РО. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено в користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: partial