Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де треті особи - Дніпровська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначивши, що вперше право власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя 30.09.1948. На решту часток право власності не оформлювалося. В інвентаризаційній справі наявний договір купівлі-продажу від 21.12.1948, складений між [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частку домоволодіння. Рішенням Амур-Нижньодніпровського виконкому за №887 від 25.08.1965 узаконено прибудову літ. А1-1 за [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського виконкому від 27.12.1965 №1192/3 узаконено житловий будинок літ Б-1 за [PERSON] . У зв`язку з чим, техніком БТІ складено Акт від лютого 1966 року ідеальних часток між співвласниками, який затверджено рішенням Амур-Нижньодніпровського виконкому від 06.04.1966 за № 313/1, а саме: - за [PERSON] визнано право власності на 6/25 частки домоволодіння, та видано свідоцтво про право власності від 25.04.1966 виконавчим комітетом АНД районної ради на підставі рішення від 06.04.1966 № 313/1; - за [PERSON] визнано право власності на 16/25 частки домоволодіння та видано свідоцтво про право власності від 25.04.1966 виконавчим комітетом АНД районної ради на підставі рішення від 06.04.1966 № 313/1; - за [PERSON] визнано право власності на 3/25 частки домоволодіння та видано свідоцтво про право власності від 25.04.1966 виконавчим комітетом АНД районної ради на підставі рішення від 06.04.1966 № 313/1. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього, за його дружиною [PERSON] та сином [PERSON] визнано право власності на 8/25 частки домоволодіння [ADDRESS] кожному. Після чого, [PERSON] подарувала 8/25 частки вищезазначеного домоволодіння своєму синові [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого спадкоємцями в рівних частках є дружина - [PERSON] та дочка - [PERSON] . Спадкове майно складається з 16/25 часток домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці площею 830 м2, належало спадкодавцю на підставі Рішення народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 11.03.1971, зареєстрованого 01.04.1971 в Дніпропетровському Інвентарному бюро №265-96, та договору дарування посвідченого 24.05.1971 Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1939, зареєстрованого 31.05.1971 в Дніпропетровському інвентарному бюро №265-96. Тобто, частка кожного із спадкоємців складала 8/25 часток домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, до останньої перейшло право на спадкування за законом 8/25 часток домоволодіння [ADDRESS] . Таким чином, позивач є власником 16/25 часток домоволодіння [ADDRESS] . Зазначила, що власником 3/25 часток вищезазначеного домоволодіння є [PERSON] , власником 6/25 часток є - [PERSON] та [PERSON] . З моменту зведення будівлі і до сьогодні відповідачі поступово здійснюють захват земельної ділянки шляхом зведення на ній об`єктів самочинного будівництва, порушують права та законні інтереси позивача. Так, у період з 2015 року по 2017 рік [PERSON] та [PERSON] фактично збудовано прибудову до будинку, площею приблизною 5м2, зведено стіну довжиною 2м. Відповідачем [PERSON] побудований ганок та зливна яма. Всі ці будівлі побудовані з розрахунком, щоб максимально зменшити площу земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні співвласників домоволодіння. Земельна ділянка, порядок користування якою позивач просить визначити суд, складає 820м2. Відповідно до ідеальних часток в праві власності, площа земельної ділянки, надана в користування позивачеві має складати 524,8 м2. При цьому, [PERSON] у встановленому розмірі та у визначені строки регулярно сплачує земельний податок з фізичних осіб за 524,8 м2. На підставі викладеного, позивач просила суд відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення її прав, шляхом покладення на - [PERSON] обов`язку приведення земельної ділянки, а саме домоволодіння [ADDRESS] шляхом демонтування прибудови літ. б2-1, вбиральні літ. Н та вивезення отриманих внаслідок демонтажу будівельних матеріалів; - [PERSON] та [PERSON] обов`язку приведення земельної ділянки, а саме домоволодіння [ADDRESS] шляхом демонтування сараю літ. «Р» та вивезення отриманих внаслідок демонтажу будівельних матеріалів. Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 820м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до ідеальних часток в праві власності: [PERSON] - 16/25, [PERSON] - 3/25, [PERSON] , [PERSON] - 6/25 (а.с.2-8 т.1). Ухвалою суду від 21 листопада 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду (а.с.46 т.1). Ухвалою суду від 24 травня 2018 року за клопотанням [PERSON] витребувано з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відомості щодо платників податку на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] за період з 2012 року по лютий 2018 року (а.с.113 т.1). Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року по цивільній справі призначено судову комплексну будівельно-технічну та землевпорядну експертизу, провадження по справі зупинено (а.с.143 т.1). Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року відновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення порядку користування земельною ділянкою і призначено справу до розгляду (а.с.169 т.1). Ухвалою суду від 11 березня 2019 року за клопотанням [PERSON] призначено комплексну будівельно-технічну та землевпорядну експертизу відповідно до ухвали суду від 02 серпня 2018 року (а.с.208 т.1). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б. у зв`язку з перебуванням судді Скрипник О.Г. у відрядженні (а.с.210 т.1). Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року прийнято до свого провадження та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.2 т.2). Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою повернуто експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для доопрацювання, провадження по справі зупинено (а.с.38 т.2). Ухвалою суду від 23 квітня 2020 року поновлено провадження по вищезазначеній цивільній справі (а.с.63 т.2). Ухвалою суду від 23 червня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.98 т.2). 23 грудня 2020 року справу розглянуто з ухваленням рішення. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позов. Додатково повідомила, що ширина та довжина спірної земельної ділянки перебуває у володінні пропорційно в рівних частинах з іншими учасниками справи. У період з 2015 року по 2017 рік відповідачами також здійснено самочинне будівництво, без згоди співвласників. Представник позивача адвокат Дружина Т.Г. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Також зазначила, що сестрами [PERSON] та [PERSON] без згоди інших співвласників фактично збудовано прибудову до будинку, площею приблизно 5 м2, також зведено стіну довжиною 2м. Відповідачем [PERSON] побудований ганок та зливна яма. Всі ці споруди побудовані з метою зменшення площі земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння. Спір щодо користування земельною ділянкою існує тривалий час, що спростовує доводи відповідачів про фактично встановлений порядок користування земельною ділянкою. Належних доказів цим обставинам, відповідачі не надали, а наявність паркану на наданій фотографії не є належним доказом по справі. Враховуючи думку позивача, просила встановити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до першого варіанту експертизи, що буде найбільш відповідати часткам у праві власності сторін по справі на домоволодіння. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сербін А.О. заперечували проти задоволення позову, підтримавши надані суду заперечення. Додатково зазначили, що факти звернення сторін до компетентних органів із заявами щодо оформлення у встановленому законодавством права власності або користування земельною ділянкою відсутні. У позивача відсутній план земельної ділянки, яку вона займає, відведену в натурі (на місцевості) або будь-які інші документи, які б свідчили про відведення земельної ділянки в натурі на місцевості зі схематичним зазначенням її розташування відносно інших сусідніх ділянок та відповідного їх розмежування, встановлення границь на місцевості, то підстав для задоволення позовних вимог немає. Адвокат Сербін А.О. у судовому засіданні також зазначив, що туалет знаходиться біля стовпа електромережі, а тому перенести/знести його, як того бажає позивач, не є можливим. Утім, можливо перенести спірний паркан на 0,5 м. зі сторони [PERSON] в сторону [PERSON] . Також зазначив, що відповідач самочинним будівництвом не займався. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.68-70 т.1). Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, підтримавши відзив, в якому зазначила, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи, проведеної у 2001 році, на який посилається позивач, не визначено розміри і межі тих ділянок, які має використовувати кожна із сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також не зазначено, як сторони мають проходити до будинку, будівель і споруд та на вулицю. Зауважила, що експертом була приділена увага лише варіанту розподілу земельної ділянки згідно ідеальних часток, що стосується варіанту розподілу земельної ділянки згідно порядку користування, який склався роками між співвласниками, то жодної роботи, крім наданого малюнку, проведено не було, відсутні будь-які розміри, не визначені межі. За твердженням самої [PERSON] станом на 1976 рік паркан, що розподіляє спірну земельну ділянку навпіл, вже стояв, що відображено та підтверджено даними технічних інвентаризацій. Порядок користування земельною ділянкою вже склався між співвласниками будинку [PERSON] та [PERSON] та не був зміненим ще з 1940 року, наступні співвласники користувалися сталим вже багато років порядком користування земельною ділянкою. На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.63-67 т.1). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримала пояснення надані [PERSON] . Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що батьки відповідачів придбали 6/25 частин домоволодіння і порядок користування земельною ділянкою на час придбавання ними частини домоволодіння вже склався, вони нічого не змінювали. Такий же порядок користування земельною ділянкою підтримують [PERSON] з [PERSON] , отримавши спадщину після батьків. Крім того, просив звернути увагу суду на той факт, що у 1948 році площа земельної ділянки складала 840 кв.м., тоді як зараз у фактичному користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 820 кв.м. Таким чином, оскільки фактичне користування земельною ділянкою склалося давно, то 20 кв.м. земельної ділянки не вистачає саме з боку [PERSON] і зараз вона намагається за рахунок відповідачів встановити порядок користування земельною ділянкою. У заявку з тим, що між сторонами склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, який існує тривалий час, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надавши пояснення по справі, в яких зазначив, що визначають варіанти користування земельною ділянкою потрібно виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо буде встановлено, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, ухвалюється рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд має встановити порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпечення вільного користування кожним із співвласників належним йому майном. Виходячи з вищенаведеного, представник третьої особи просив суд врахувати викладені пояснення щодо позову та винести законне та обґрунтоване рішення по даній справі (а.с.87-89, 101-103 т.2). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши позивача, представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також їх представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено частиною першою статті 16 ЦК України. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Згідно із статтею 73 ЗК УРСР 1922 року в редакції, чинній на час набуття права особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен двір та зміни у його складі реєструються сільрадою у подвірних книгах, з поіменним зазначенням всіх членів двору і голови господарства. Статтею 2 ЗК УРСР 1922 року всі землі в межах УРСР в чийому б віданні вони не були, становлять власність Робітничо-Селянської Держави. Відповідно до частин першої, другої статті 90 ЗК УРСР 1970 року в редакції, чинній на час набуття права власності на домоволодіння [PERSON] , а після нього в порядку спадкування [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , батьками [PERSON] та [PERSON] , на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Положеннями статті 91 ЗК УРСР 1970 року передбачено, що особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 120 ЗК України, чинній на час набуття права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння [PERSON] якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначені норми ЦК України, ЗК УРСР, ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, при цьому передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Судом встановлено, що відповідно до Договору про забудову від 28.09.1948 [PERSON] виділено земельну ділянку площею 840 кв.м., на тепер це є домоволодіння [ADDRESS] (а.с.9-10 т.1). Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1010 від 28.02.2003 рішення виконавчого комітету про виділення чи закріплення площі земельної ділянки за адресою - [ADDRESS] в інвентаризаційній справі відсутнє (а.с.11 т.1). Згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1995 від 18.05.2000 домоволодіння [ADDRESS] належить: 6/25 частки [PERSON] за договором купівлі-продажу від 19.12.1974, 3/25 - [PERSON] за договором купівлі-продажу від 24.02.1981 та 16/25 частин [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 8/25 частки відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13.12.1980. Документів про розподіл земельної ділянки немає (а.с.12 т.1). Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради депутатів трудящих №313/1 від 06.04.1966 визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] за - [PERSON] на 6/25 частки домоволодіння, за [PERSON] - на 16/25 частки домоволодіння та за [PERSON] - на 3/25 частки домоволодіння (а.с.22 т.1). Рішенням народного суду Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська від 11 березня 1971 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] по 8/25 часток за кожним (а.с.23 т.1). На час розгляду справи співвласниками домоволодіння [ADDRESS] є - позивач [PERSON] в розмірі 16/25 часток домоволодіння, [PERSON] - 3/25 часток, [PERSON] та [PERSON] - 6/25 часток. Правовий статус земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння [ADDRESS] , чи порядок користування нею співвласниками окремо не визначений. Розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що протягом тривалого часу, а саме з 1948 року площа земельної ділянки, яка знаходиться за адресою - [ADDRESS] та перебуває у фактичному користуванні сторін по справі змінювалася. Так, як зазначалося вище за Договором про забудову від 28.09.1948 [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 840 кв.м. (а.с.9-10 т.1). У свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.12.1980 при отриманні [PERSON] та [PERSON] спадщини після померлого [PERSON] розмір земельної ділянки по [ADDRESS] зазначено 830 кв.м. і саме така площа зазначена і у технічному паспорті на домоволодіння від 13.10.1980 (а.с.17,36-38 т.1). Водночас, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 18.11.2009 при отриманні [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] розмір земельної ділянки по [ADDRESS] зазначено 812 кв.м. (а.с.16 т.1). В подальшому у документах - землевпорядна справа №63796020 від 2002 року, технічному паспорті на домоволодіння за 2009 рік, технічному паспорті на домоволодіння за 2015 рік зазначалася площа земельної ділянки по [ADDRESS] 820 кв.м. (а.с.18-21, 25-29, 30-33 т.1). Утім, у технічному паспорті на домоволодіння за 2018 рік площа земельної ділянки зазначена 832 кв.м. (а.с.191-196 т.1). Також, у схематичних планах земельної ділянки за адресою - [ADDRESS] зазначено землекористувачами - [PERSON] та [PERSON] , а у подальшому і [PERSON] із визначенням площі земельної ділянки 825 кв.м. (а.с.137, 138 т.2). Доказів того, який розмір земельної ділянки по [ADDRESS] був на час коли співвласниками домоволодіння стали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , суду не надано. За встановлених обставин, суд також вважає хибними доводи представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Кулакова О.В. проте, що саме зі сторони позивача [PERSON] втрачено 20 кв.м. земельної ділянки, оскільки у 1948 році виділено було 840 кв.м., а натепер 820 кв.м. Твердження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представників про те, що фактичний порядок користування земельною ділянкою був погоджений між попередніми власниками, в тому числі і з посиланням на наявність паркану, який поділяє спірну земельну ділянку та який був встановлений попередніми співвласниками ще до укладання батьками [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується і наданою фотографією, суд не може взяти до уваги, оскільки фотографія на а.с.50 т.1 не містить інформації - коли, де було її зроблено і як вона стосується спору між сторонами. Крім того, дані твердження спростовуються Актом від 18.08.2002 щодо встановлення [PERSON] самовільно паркану. Заперечуючи проти зазначеного Акту, як належного доказу по справі, стороною відповідачів не спростовано цей доказ і наявна в ньому інформація про існування між сторонами спору про користування спірною земельної ділянкою ще у 2002 році (а.с.139 т.2). Таким чином, доказів існування порядку фактичного користування земельною ділянкою попередніми співвласниками, розподілу земельної ділянки та/або того, що між попередніми співвласниками був укладений оформлений у встановленому законом порядку договір щодо порядку користування спірною земельною ділянкою, суду не надано. Розглядаючи справу, суд звертає увагу, що при встановленні порядку користування земельною ділянкою необхідно виходити із того, що наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи, тобто такий порядок повинен максимально забезпечити усім співвласникам безперешкодний доступ і вільне користування належними їм будівлями і спорудами. По справі будо проведено судову земельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта від 27 серпня 2019 року №1740/1741-19 з доопрацюваннями, відповідно до якого наразі у фактичному користуванні сторін по справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 820 кв.м., що визнано і сторонами по справі і береться до уваги судом (а.с.228-248 т.1, а.с.42-62 т.2). Так, висновком експертизи запропоновано чотири варіанти роздільного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . Так, за варіантом №1 роздільного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками 6/25, 16/25 та 3/25 частини - в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором), площею 196,8 кв.м., що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею 510,6 кв.м., що менше на 14,2 кв.м. від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею 112,6 кв.м., що більше на 14,2 кв.м. від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв.м.). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння [ADDRESS] надані наглядно в додатку №4. По Варіанту №1 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої земельної ділянки та до житлового будинку літ. «Б-1» співвласнику [PERSON] необхідно перенесення електричного стовпа до [ADDRESS] та розбирання душу літ. «О»; демонтувати (розібрати) гараж літ. «Г», який належить співвласнику [PERSON] (16/25 частини); розібрати сарай літ. «Р» та вбиральню літ. «С», які належать співвласникам [PERSON] та [PERSON] . За варіантом №2 роздільного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками 6/25, 16/25 та 3/25 частини - в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором) площею: 196,8 кв.м., що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 507,2 кв.м., що менше на 17,1 кв.м. від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею 116,0 кв.м., що більше на 17,6 кв.м. від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв.м.). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння [ADDRESS] надані наглядно в додатку №5. По Варіанту №2 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої земельної ділянки та до житлового будинку літ. «Б-1» співвласнику [PERSON] необхідно перенесення електричного стовпа до [ADDRESS] та розбирання душу літ. «О»; демонтувати (розібрати) гараж літ. «Г», який належить співвласнику [PERSON] (16/25 частини); розібрати сарай літ. «Р» та вбиральню літ. «С», які належать співвласникам [PERSON] та [PERSON] . Варіантом №3 роздільного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками 6/25, 16/25 та 3/25 частини передбачено, що в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором): площею 217,9 кв.м., що більше на 21,1 кв.м. від площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 486,6 кв.м., що менше на 38,2 кв.м. від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею: 115,5 кв.м., що більше на 17,1 кв.м. від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв.м.). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння [ADDRESS] надані наглядно в додатку №6. По Варіанту №3 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої в користування земельної ділянки співвласнику [PERSON] та до житлового будинку літ. «Б-1», необхідно перенесення електричного стовпа до [ADDRESS] та знесення душу літ. «О»; демонтувати (розібрати) гараж літ. «Г», який належить співвласнику [PERSON] (16/25 частини); розібрати сарай літ. «Р», який належить співвласникам [PERSON] та [PERSON] . За варіантом №4 роздільного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками 6/25, 16/25 та 3/25 частини в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] (6/25 частини домоволодіння) виділяється земельна ділянка (на плані зафарбована блакитним кольором) площею: 196,8 кв.м., що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння (196,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (16/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована жовтим кольором) площею: 507,7 кв.м., що менше на 17,1 кв.м. від площі на 16/25 частини домоволодіння (524,8 кв.м.). В користування співвласнику [PERSON] (3/25 частини домоволодіння) виділяється ділянка (на плані зафарбована рожевим кольором) площею: 115,5 кв.м., що більше на 17,1 кв.м. від площі на 3/25 частини домоволодіння (98,4 кв.м.). Розміри, розташування, конфігурація та площа земельних ділянок, які виділяються в користування співвласникам домоволодіння [ADDRESS] надані наглядно в додатку №7. По Варіанту №4 необхідно виконати наступні перевлаштування: для вільного доступу до виділяємої в користування земельної ділянки співвласнику [PERSON] та до житлового будинку літ. «Б-1», необхідно перенесення електричного стовпа до [ADDRESS] та знесення душу літ. «О»; демонтувати (розібрати) гараж літ. «Г», який належить співвласнику [PERSON] (16/25 частини); розібрати сарай літ. «Р» та вбиральню літ. «С», які належать співвласникам [PERSON] та [PERSON] (а.с.42-62 т.2). Враховуючи загальну площу та конфігурацію спірної земельної ділянки, суд вважає, що визначений експертом у другому варіанті порядок користування земельною ділянкою відповідає ідеальним часткам співвласників у домоволодінні, є оптимальним та доцільним, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам обслуговувати житловий будинок та споруди, дає більш зручну співвласнику [PERSON] можливість обслуговувати свою частину земельної ділянки, оскільки має ширину 1,50 ширину, тоді як у першому варіанті, на якому наполягала позивач має ширину 1,30. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і слід встановити [PERSON] порядок користування земельною ділянкою площею 820 кв.м., що розташована за адресою - [ADDRESS] , відповідно до варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи №1740/1741-19 від 27.08.2019, а саме: в користування співвласникам [PERSON] та [PERSON] (6/25 частини домоволодіння) виділити земельну ділянку (на плані зафарбована блакитним кольором) площею 196,8 кв.м., що відповідає площі на 6/25 частини домоволодіння [ADDRESS] , (196,8 кв.м.); в користування співвласнику [PERSON] (16/25 частини домоволодіння) виділити земельну ділянку (на плані зафарбована жовтим кольором) площею 507,2 кв.м., що менше на 17,1 кв.м. від площі на 16/25 частин домоволодіння [ADDRESS] , (524,8 кв.м.); в користування співвласнику [PERSON] (3/25 частини домоволодіння) виділити земельну ділянку (на плані зафарбована рожевим кольором) площею 116,0 кв.м., що більше на 17,6 кв.м. від площі на 3/25 частини домоволодіння [ADDRESS] , (98,4 кв.м.) (додаток №5 до висновку експертизи). При цьому необхідно виконати наступні перевлаштування - співвласнику [PERSON] розібрати душ літ. «О», співвласнику [PERSON] демонтувати (розібрати) гараж літ. «Г», співвласникам [PERSON] та [PERSON] розібрати сарай літ. «Р» та вбиральню літ. «С». В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Враховуючи результат розгляду справи, вимоги ст.141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі по 3 441 грн. 06 коп. з кожного.

Outcome: partial