Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У листопаді 2018року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач)звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.01.2016року на підставі Заяви [PERSON] між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого, позивачем було надано [PERSON] кредит у розмірі 2000,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між тим, відповідач порушивумови договору кредиту, не повертавотриманий кредит своєчасно, не сплачувавкошти (відсотки) за користування ним. В зв'язку із порушенням умов договору, станом на 22.10.2018 року відповідач має заборгованість та повиненсплатити: тіло кредиту - 1999,60грн.; відсотки за користування кредитом - 580,24грн.; пеню - 8565,53грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00грн., штраф (процентна складова) - 557,27грн., а всього у сумі 12202,64грн. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 21 листопада 2018 року було відкрито провадження по даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи У судове засіданні представник позивача не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проси винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, але 05.02.2018 року надав заяву, у якій повідомив, що борг ним сплачено та надав відповідні квитанції. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2016року на підставі Заяви [PERSON] між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с. 5-21). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення своїх зобов'язань та правил, відповідач кредит не повертаву повному обсязі. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як слідує з вимог п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених кредитним договором, Умовами та Правилами, клієнт сплачує банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 22.10.2018 року у загальному розмірі 12202,64 грн. Так, після звернення до суду банку з даним позовом та відкриття провадження у справі позичальником на протязі з 23.11.2018 року по 25.01.2019 року були сплачені кошти на рахунок АТ КБ «Приватбанк» в загальному розмірі 15 726,19 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 44-45), тобто у більшому розмірі, ніж просить стягнути з нього позивач станом на 22.10.2018 року. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що у даному випадку позивачем не обґрунтовано необхідності стягувати з відповідача суму заборгованості станом на 22.10.2018 року у загальному розмірі 12202,64 грн., адже після звернення банку до суду з даним позовом були сплачені кошти на рахунок АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 15 726,19 грн. У той же час, відповідна виписка по рахунку, яка б дала підстави стверджувати про наявність чи відсутність заборгованості перед банком станом на дату розгляду справи, у матеріалах справи відсутня. Отже, на підставі наявного у справі розрахунку заборгованості станом на 22.10.2018 року та наданих відповідачем квитанцій, суд дійшов висновку, що кошти заборгованості станом на дату звернення до суду відповідачем сплачені у більшому розмірі ніж у тому, який просив стягнути банк. Також позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в суті 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням PROM4BSSDG від 24.10.2018 року (а.с. 30). Між тим, враховуючи фактичну сплату відповідачем заборгованості за кредитом станом на 24.10.2018 року у сумі, яка охоплює і сплачений позивачем судовий збір, суд приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій справі. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: dismissed