Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Вознесенівський ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що йому стало відомо, що у провадженні Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 66986736, яке було відкрито на підставі виконавчого напису №34703, який вчинено 11.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 6243,97 грн. Вказав, що у нього відсутні правовідносини з ТОВ «Фінпром маркет», будь-яких претензій від відповідача з приводу непогашення заборгованості він не отримував, а також не отримував від приватного нотаріуса будь-якої інформації з приводу виконавчого напису, у зв`язку із чим просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №34703 від 11.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6243,97 грн. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 11.11.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь). Вирішено провести перше судове засідання у цій справі 13.12.2021. Також, вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копію нотаріальної справи за вчиненим приватним нотаріусом виконавчим написом №34703 від 11.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 6243,97 грн., в термін до 13.12.2021. Ухвалою судді від 11.11.2021 зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66986736, яке перебуває у провадженні державного виконавця Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі С.І., на підставі виконавчого напису, вчиненого 11.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 6243,97 грн., до розгляду справи по суті. 02.12.2021 на адресу суду надійшло клопотання директора ТОВ «Фінпром маркет» Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді. Ухвалою суду від 13.12.2021 у задоволенні клопотання директора ТОВ «Фінпром маркет» Яворського Р.І. про врегулювання спору за участю судді у вказаній цивільній справі, відмовлено. Також, 02.12.2021 директором ТОВ «Фінпром маркет» Яворським Р.І. подано до суду заяву про визнання позовних вимог, в порядку ст. 206 ЦПК України, у якій він також просив стягнути з ТОВ «Фінпром маркет» судовий збір у розмірі 454 грн. за подання позову, та 227 грн. у разі подання заяви про забезпечення позову. Інших заяв по суті справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Букацелі С.І. від 15.10.2021 відкрито виконавче провадження ВП №66986736 з примусового виконання виконавчого напису №34703 від 11.05.2021, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» боргу у сумі 6243,97 грн. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що він не має будь-яких правовідносин із ТОВ «Фінпром маркет», у зв`язку із чим не має будь-якої заборгованості перед ТОВ «Фінпром маркет». Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№1172\~від 29\~червня 1999\~року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~№ 662 (надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)». Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту: «Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». Також Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 постанови № 662 оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 11.05.2021, що свідчить про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Тобто, станом на 11.05.2021 (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Разом з тим, позивач [PERSON] у своїй позовній заяві вказує, що він не укладав будь-яких договорів із ТОВ «Фінпром маркет», що свідчить про те, що під час вчинення виконавчого напису у приватного нотаріуса не могло бути у розпорядженні кредитного договору, який би був посвідчений нотаріально. Доказів того, що кредитний договір, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис був посвідчений нотаріально, ні приватним нотаріусом, ні відповідачем, суду не надано. Крім того, відповідач ТОВ «Фінпром маркет» подано до суду заяву про визнання позовних вимог, що свідчить про те, що вони погоджуються із доводами позивача, викладеними у позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги, що відповідач визнав позов та погодився із доводами позивача щодо того, що у нього відсутні будь-які правовідносини із ТОВ «Фінпром Маркет» та відповідно і відсутня у позивача заборгованість перед товариством, суд доходить до висновку, що у приватного нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, відповідно до норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні відомості про безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінпром маркет», а також у його розпорядженні не було угоди, укладеної між сторонами, яка би була посвідчена нотаріально. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 11.05.2021, зареєстрований в реєстрі за № 34703 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром маркет» боргу у розмірі 6243,97 грн., таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до\~ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказані положення Закону, суд доходить до висновку, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 грн. (908Х50 %), а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227 грн. (454Х50%), а всього 681 грн., а інші 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову у розмірі 681 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved