Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.06.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 25000,00 дол. США до 11.06.2010 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між кредитором та відповідачем [PERSON], а також між кредитором та відповідачем [PERSON] 14.06.2007 року укладено два договори поруки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 03.02.2015 року виникла заборгованість в сумі 55260,22 дол. США, яка складається з: 14431,79 дол. США - заборгованість за кредитом, 16683,21 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 21499,12 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 15,39 дол. США - штраф (фіксована частина), 2630,71 дол. США - штраф (процентна складова). Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 55260,22 дол. США, що за курсом НБУ складає 897425,97 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. До суду надійшли поштові відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та у відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 14.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № МІ-82-07, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 25000,00 дол. США на термін до 11.06.2010 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та інших платежів заборгованість за договором на 03.02.2015 року виникла заборгованість в сумі 55260,22 дол. США, яка складається з: 14431,79 дол. США - заборгованість за кредитом, 16683,21 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 21499,12 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору 15,39 дол. США - штраф (фіксована частина), 2630,71 дол. США - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між кредитором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачами [PERSON], [PERSON] 14.06.2007 року укладено два договори поруки (№ МІ-82/1-07 та № МІ-82/2-07), згідно яких поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитором за належне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, що виникають з указаного кредитного договору. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Враховуючи зазначенні обставини, вочевидь не співмірність між передбаченою санкцією і порушенням зобов'язання, значний розмір пені,

Outcome: partial