Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «ТБК «ЮГАС», в якому, уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача вартість непоставленої продукції у сумі 530 грн., пеню за прострочення зобов'язання у сумі 7 377,60 грн. та 13,60 грн. за направлення поштової кореспонденції. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11.11.13 року між ним та відповідачем укладений договір купівлі - продажу на відстані, згідно якого позивачем зроблене замовлення на придбання фризу(бордюру) Marazzi Vertical М72А, 6 шт. вартістю 530 грн. та здійснено оплату у зазначеному розмірі на вказану відповідачем карту ПриватБанку, яка належить [PERSON] Однак станом на 11.03.15 року жодних повідомлень відповідача не отримано, замовлений товар не надсилався, кошти не було повернуто. В судове засідання позивач не з'явився. Надав заяву про слухання справи в його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'являється, причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.13 року між [PERSON] та ТОВ «ТБК «ЮГАС» укладений договір купівлі-продажу на відстані. Згідно ч.1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Так, в інтернет-магазині «www.yugas.com.ua» позивачем зроблено замовлення на придбання фризу(бордюру) Marazzi Vertical М72А, 6 шт. вартістю 530 грн. Позивачем здійснено оплату у зазначеному розмірі на вказану відповідачем карту ПриватБанку, яка належить [PERSON] Згідно інформації, надісланої відповідачем електронною поштою, відправка товару повинна здійснюватися протягом трьох тижнів з моменту оплати товару. Але після спливу цього терміну товар так і не був поставлений. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача, але йому або не відповідали, або казали, що розберуться з проблемою, але й до сьогоднішнього дня нічого не вирішилося. Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно ст. 665 ЦК України, разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно ст. 704 ЦК України, якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи - покупця або місцезнаходженням юридичної особи - покупця. 11.11.14 року позивач направив заяву на адресу відповідача в якій повідомив про наявність у нього чеку про оплату замовленого товару, про те, що його не було надіслано протягом встановленого терміну і що він відмовляється від його подальшого отримання, просив повернути сплачені кошти. На даний момент жодних повідомлень відповідача не отримано, гроші повернуті не були, замовлений товар не надсилався. Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації, яка була надана за допомогою електронного повідомлення; якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару, продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Згода позивача на укладення договору підтверджується копією чеку від 11.11.13 року та електронним листом відповідача, який в свою чергу, не надіславши товар, не повідомляв про його відсутність, не пропонував заміни іншим. Згідно ст.13 ЗУ «Про захист прав споживачів», до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п'ятою - дев'ятою статті 12 цього Закону. Оскільки товар взагалі не було надіслано, то до спірних правовідносин можливо застосувати положення ч.ч.6, 9 ЗУ «Про захист прав споживачів»: у разі підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти; якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Спеціальним підзаконним актом - п.1.8. Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року за №103, які визначають відносини між споживачем і суб'єктом господарювання - продавцем товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на відстані чи поза торговельними або офісними приміщеннями, а також регламентують вимоги в дотриманні прав споживачів щодо належної якості, безпеки і належного торговельного обслуговування, також регламентований порядок повернення коштів споживачу, який узгоджується з вищезазначеними вимогами Закону. Таким чином, окрім повернення сплаченої суми грошей за товар в розмірі 530 грн., відповідач повинен сплатити неустойку у розмірі 7 377,60 грн. Згідно з п.7 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved