Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 12 серпня 1995 року він у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1018. Від сумісного проживання у подружжя народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені з грудня 2019, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити його інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Майнового спору між подружжям немає, оскільки спільного мана за час шлюбу не було набуто. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 12 серпня 1995 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1018. Від сумісного проживання у подружжя народилась діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З пояснень позивача, не спростованих відповідачкою, відносини між ними припинені з грудня 2019 року, позивачка вважає, що подальше спільне життя з чоловіком та збереження шлюбу буде суперечить його інтересам, а тому не бажає збереження сім`ї, на розірванні шлюбу наполягає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи , з відповідача.

Outcome: approved