Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договорів та стягнення збитків за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 листопада 2015 року [PERSON] позичила у нього кошти розмірі 12 000 грн. строком на 6 місяців та зобов»язалася сплачувати щомісячно проценти 1800 грн., що складає 15 % щомісячно від суми від уми позики та повернути позику, разом з останнім платежем відсотків до 13.05. 2016 року,на що була надана розписка, яка за своїм змістом складена як договір позики та застави, який визначений індивідуальними ознаками, як вага золота - 10, 87 грн., проба золота - 750, форма (орнамент) - зміїна шкіра, суть застави - погашення грошового зобов»язання. У зазначені строки, 15.12. 2015 року, 15.01. 2016, щомісячні відсотки відповідач йому не сплатила. Стала уникати зустрічей з ним, не відповідає на дзвінки, що не дає йому можливості отримати предмет застави та визначити його звичайну ціну, а також звернути стягнення на предмет застави, оскільки предмет застави знаходиться у відповідача. На даний час умови вищевказаних договорів позики та застави відповідачка не виконує, не сплачує йому щомісячні проценти, також відповідачка не дає можливості оцінити предмет застави та звернути стягнення на предмет застави, оскільки предмет застави знаходиться у неї. Він розраховував на щомісячне отримання процентів для того, щоб жити на ці кошти та сплачувати комунальні платежі. Оскільки відповідач взагалі нічого не сплачує, тому й немає сенсу вимагати від нього виконання умов договору. Просив суд розірвати договір позик та застави між ним та відповідачкою [PERSON] від 14 листопада2015 року, стягнути з відповідачки на його користь завдані йому збитки у розмірі 22 800 грн., з яких складаються реальні збитки - 12000 грн. та збитки упущеної вигоди встановленої у договорі у розмірі щомісячних відсотків, що складає 1800Х6 місяців=10800 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачки на його користь завдані йому збитки у розмірі 22 800 грн., з яких складаються реальні збитки - 12000 грн. та збитки упущеної вигоди встановленої у договорі у розмірі щомісячних відсотків, що складає 1800Х6 місяців=10800 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлені. Позивач до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності в якій позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Причини неявки суду невідомі. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яке знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв»язку з неякою сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось в силу ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази зібрані в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК). Частина 2 ст. 1047 ЦК допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 11 листопада 2015 року [PERSON] позичила у нього кошти розмірі 12 000 грн. строком на 6 місяців та зобов»язалася сплачувати щомісячно проценти 1800 грн., що складає 15 % щомісячно від суми від уми позики та повернути позику, разом з останнім платежем відсотків до 13.05. 2016 року,на що була надана розписка, яка за своїм змістом складена як договір позики та застави, який визначений індивідуальними ознаками, як вага золота - 10, 87 грн., проба золота - 750, форма (орнамент) - зміїна шкіра, суть застави - погашення грошового зобов»язання. У зазначені строки, 15.12. 2015 року, 15.01. 2016, щомісячні відсотки відповідач йому не сплатила. Стала уникати зустрічей з ним, не відповідає на дзвінки, що не дає йому можливості отримати предмет застави та визначити його звичайну ціну, а також звернути стягнення на предмет застави, оскільки предмет застави знаходиться у відповідача. Згідно умов Договору Позикодавець в день підписання Договору передав всю суму Позики Позичальникові, що підтверджується розпискою останнього про отримання всієї суми Позики, здійсненою на розписці від 14 листопада 2015 року. Станом на 15.01.2016 року Відповідач не виконав свої зобов'язання відповідно до умов Договору про надання позики від 14 листопада 2015 року, а саме: не повернув за Договором позики 12000 грн. 00 коп. (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України на позичальника покладається обов'язок повернення позикодавцю позики у такій же сумі грошових коштів, які були передані позичальнику позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені укладеним договором. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що Відповідач позичив у Позивача кошти в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп., відповідно до розписки, з кінцевим строком повернення всієї суми коштів - 13.06.2016 року, свої зобов'язання щодо повернення коштів у встановлені терміни Відповідач не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення коштів в розмірі 22 800 грн., з яких складаються реальні збитки - 12000 грн. та збитки упущеної вигоди встановленої у договорі у розмірі щомісячних відсотків, що складає 1800Х6 місяців=10800 грн. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно до ст. 622 ЦК України, боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов'язання, не звільняється від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3441 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved