Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 27\~липня 2020 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди велосипеда № 99, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування велосипед, інвентарний номер Н15, оціночною вартістю 5000 грн, на строк оренди з 19-години 00 хв. 27 липня 2020 року по 19-годину 00 хв. 29 липня 2020 року, зі сплатою орендної плати у розмірі 400 грн, тобто, по 200\~грн за кожний день оренди майна. Посилаючись на обставини того, що відповідач станом на 09 листопада 2020 року зобов`язань за договором оренди не виконав, майно в зазначений термін не повернув та не сплатив вартість оренди у сумі 400\~грн, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 28000 грн, який складається із: заборгованості за договором оренди з 27 липня 2020 року по 10 листопада 2020 року у сумі 23000 грн та вартість орендованого майна в розмірі 5000 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача фізичної особи-підприємця [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач про дату, час і місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином, проте в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав. Зі згоди представника позивача, висловленої в судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача про задоволення позову, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 липня 2020 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди велосипеда за № 99, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування велосипед, інвентарний номер Н15, оціночною вартістю 5000 грн (а.с. 4). Відповідно до пункту 2.3 вказаного договору термін оренди майна з 19-години 00 хв. 27 липня 2020 року по 19-годину 00 хв. 29 липня 2020 року. Згідно з пунктом 3.1 цього ж договору сторони визначили орендну плату у розмірі 400 грн, тобто, по 200 грн за кожний день оренди майна. За положеннями пункту 3.2 договору оренди відповідач передав на зберігання паспорт громадянина України та посвідку. Як передбачено пунктом 4.3 договору оренди, позивач зобов`язався повернути відповідачу документ зі зберігання, зазначені в п. 3.2 за умови повернення орендованого майна в технічно справному та чистому стані в строк згідно з п. 2.3. На підтвердження факту того, що предмет оренди й досі не повернутий позивачу представник позивача надав для огляду в судовому засіданні оригінал паспорта громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] . У пункті 7.1 договору оренди сторони передбачили, що у разі заподіяння орендованому майну ушкоджень або його втрати орендар зобов`язаний оплатити витрати на ремонт та придбання пошкоджених частин згідно з таблицею штрафів п. 5.3. Якщо втрати від пошкоджень, завданих майну з вини орендаря мають значний характер (більше 50 % оціночної вартості), тобто коли повноцінне відновлення майна неможливе, або коли майно втрачене, орендодавець має право стягнути з орендаря повну оціночну вартість майна (згідно п. 1.1 договору). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За положеннями частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 764 ЦК України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що право позивача порушене з боку відповідача, так як останній у визначений сторонами строк майно не повернув, не сплатив вартість оренди та продовжує користуватися орендованим майном, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором оренди за період з 27\~липня 2020 року по 10 листопада 2020 року у сумі 23000 грн (200 грн * 115 днів). Також на підставі пункту 7.1 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість орендованого майна у розмірі 5000 грн, а всього на загальну суму 28000 грн. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840\~грн 80 коп.

Outcome: approved