Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її матері - [PERSON] . Вимоги обґрунтувала тим, що після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та земельних ділянок. За життя мати склала заповіт, яким усе своє майно заповіла своєму онукові - [PERSON] , який, не оформивши своїх спадкових прав, помер [INFO] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є вона та її брат - [PERSON] , як діти спадкодавця, проте останній на спадкове майно не претендує та заяви у встановлені строки до нотаріальної контори не подавав. У спадковому будинку на даний час проживає невістка матері - [PERSON] , яка не заперечує проти прийняття нею спадщини. Незважаючи на це, при зверненні до нотаріуса з`ясувала, що пропустила строк для прийняття спадщини. Цей строк пропустила з поважних причин, оскільки через необізнаність із діючим цивільним законодавством, помилково вважала, що володіючи особистими документами матері та правовстановлюючими документами на спадкове майно, які мати залишила їй при житті, а також здійснивши поховання матері та доглядаючи за спадковим майном, у тому числі шляхом спільного ведення господарства разом із невісткою [PERSON] , тим самим вступивши у фактичне управління і володіння спадковим майном, - у такий спосіб прийняла спадщину. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Вишнівський сільський голова, як представник відповідача, засобами електронного зв`язку надіслав заяву про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Третя особа [PERSON] в канцелярію суду подала заяву, у якій із заявленими [PERSON] позовними вимогами погодилась, просила розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1223, 1261, 1272 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету.

Outcome: approved