Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за надані адвокатські послуги в сумі 6000 грн., пені за прострочення виплати 1101 грн. та суму сплаченого судового збору 640 грн. Посилався на те, що між ним та відповідачем 29.11.2016 року укладено договір про надання юридичних послуг щодо захисту у кримінальному провадженні за ст. 309 ч. 1 КК України. За умовами п. 3.1 договору клієнт зобов'язується сплатити адвокату гонорар на підставі акта прийому - передачі наданих послуг, який підписується сторонами згідно виставлених рахунків або за усною домовленістю сторін. На виконання умов договору позивачем вчинено всіх заходів щодо звільнення відповідача від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, а відповідач мав сплатити кошти у розмірі 6000 грн. за надані послуги не пізніше 13.02.2017 року, що підтверджується розпискою останнього. Відповідно до положень ст. 903 ЦК України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, строки та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльніст » гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених, змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Станом на 31.10.2017 року відповідач своє зобов'язання по сплаті адвокатського гонорару в розмірі 6000 грн. не виконав. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва у справі відкрито провадження та встановлено відповідачеві п'ятнадцятиденний строк з дня вручення йому ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія вказаної ухвали про відкриття провадження у справі направлена за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМВ України в м.Києві, однак не була вручена з незалежних від суду причин, з огляду на що та, виходячи з положень ч.3 ст. 130 ЦПК України, копія ухвали вважається врученою, а відповідач -належним чином повідомлений про розгляд справи. Натомість відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що між 29.11.2016 року укладено договір про надання юридичних послуг щодо захисту у кримінальному провадженні за ст. 309 ч. 1 КК України. За умовами п. 3.1 договору клієнт зобов'язується сплатити адвокату гонорар на підставі акта прийому - передачі наданих послуг, який підписується сторонами згідно виставлених рахунків або за усною домовленістю сторін. На виконання умов договору позивачем вчинено всіх заходів щодо звільнення відповідача від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, а відповідач мав сплатити кошти у розмірі 6000 грн. за надані послуги не пізніше 13.02.2017 року, що підтверджується розпискою останнього. Відповідно до положень ст. 903 ЦК України у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, строки та в порядку, встановленому договором. Відповідно до ст. 30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність » гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених, змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно копії розписки наявної в матеріалах справи вбачається, що відповідач зобов'язався сплатити 6000 грн. в якості оплати за юридичні послуги до 13.01.2017 року. Станом на 31.10.2017 року відповідач своє зобов'язання по сплаті адвокатського гонорару в розмірі 6000 грн. не виконав, а тому вимоги щодо позивача щодо стягнення вказаної суми підлягають задоволенню. Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо сплати нарахованої згідно розрахунку наявного в матеріалах справи, пені в розмірі 1101 грн. 70 коп., оскільки за умовами пункту 5.2 договору передбачено відповідальність відповідача щодо сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved