Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що сторони з 26 липня 1997 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по цивільній справі №521/7494/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач по справі сплачує аліменти на утримання сина щомісячно, однак ніколи не надавав додаткової матеріальної допомоги на утримання сина, його розвиток, відпочинок, не цікавився захопленнями та здібностями сина. [PERSON] вступив до Одеського медичного інституту Міжнародного Гуманітарного Університету та на даний час є студентом 1 курсу даного учбового закладу денної форми навчання. На даний час позивач сплатила за перший курс навчання неповнолітнього сина в Одеському медичному інституті Міжнародного Гуманітарного Університету кошти у розмірі 13 800,00 гривень. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину [PERSON] , [INFO] у сумі 6900 ( шість тисяч дев`ятсот) гривень. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Проте надав заяву, до змісту якої уточнені позовні вимоги визнав. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, прийнявши до уваги уточнені позовні вимоги та визнання їх відповідачем, суд дійшов до наступних висновків. Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони з 26 липня 1997 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2014 року по цивільній справі №521/7494/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. [PERSON] вступив до Одеського медичного інституту Міжнародного Гуманітарного Університету та на даний час є студентом 1 курсу даного учбового закладу денної форми навчання. На даний час позивач сплатила за перший курс навчання неповнолітнього сина в Одеському медичному інституті Міжнародного Гуманітарного Університету кошти у розмірі 13 800,00 гривень. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, прийнявши до уваги позовні вимоги та визнання їх відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved