Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 02 вересня 1989 року Відділом запису актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №\~467. В обґрунтування позову зазначала, що 02 вересня 1989 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через різні характери сторін та погляди на життя. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сім`ї, зловживає спиртними напоями, на ґрунті пияцтва влаштовує скандали, ображає та принижує дружину. Вона неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку та ставлення до сім`ї, однак позитивних результатів це не дало. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили подружні відносини, спільного господарство не ведуть, їхній шлюб носить лише формальний характер. Збереження шлюбу і примирення подружжя є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та позов задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Сплачений нею при подачі позову судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду теж не подавав. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 02 вересня 1989 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №\~467. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, хоча проживають в одній квартирі. Позивач примиритися не бажає та наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У ч. ч. 6, 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved