Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

У лютому 2020 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказувало, що 12 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір №3901536441. Відповідно до договору кредитодавець надав останньому кредит на споживчі потреби, сплату комісії та внесення страхового платежу в загальному розмірі 10 188,59 грн. зі строком користування протягом 15 місяців, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного частково повернення отриманих в кредит коштів відповідно до узгодженого сторонами договору графіку, остаточно повернувши кредитні кошти не пізніше 09 березня 2018 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та вносити щомісячну плату за управління кредитом в розмірі 3 % від суми кредиту. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього сплачувати кредитодавцю неустойку (пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу). 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3901536441 від 12 грудня 2016 року. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 30 липня 2018 року виникла заборгованість в загальному розмірі 17 255,38 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом - 9 203,62 грн.; - заборгованість за процентами - 1,43 грн.; - заборгованість з внесення плати за управління кредитом - 2 956,03 грн.; - нарахована неустойка (пеня) за порушення умов договору в розмірі 5 094,30 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України та шляхом направлення судової повістки за місцем його фактичного проживання, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 12 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (яке має статус фінансової установи та отримало ліцензію на здійснення кредитних операцій) та відповідачем було укладено кредитний договір №3901536441. Договір складається із заяви на отримання кредиту, Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до договору кредитодавець надав [PERSON] кредит на споживчі потреби, сплату комісії та внесення страхового платежу в загальному розмірі 10 188,59 грн. зі строком користування протягом 15 місяців, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит шляхом щомісячного частково повернення отриманих в кредит коштів відповідно до узгодженого сторонами договору графіку, остаточно повернувши кредитні кошти не пізніше 09 березня 2018 року, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,01 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом та вносити щомісячну плату за управління кредитом в розмірі 3 % від суми кредиту. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього сплачувати кредитодавцю неустойку (пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу). 30 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (яке має статус фінансової установи) було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3901536441 від 12 грудня 2016 року. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже відповідач, підписавши 12 грудня 2016 року заяву на отримання кредиту та отримавши кредит, приєднався та погодився з відповідними умовами, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що боржник одержав від клієнта та фактора письмові повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, проте свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 09 березня 2018 року (дата припинення узгодженого сторонами строку користування кредитними коштами) в нього виникла заборгованість, а саме: - заборгованість за кредитом - 9 203,62 грн.; - заборгованість за процентами - 1,07 грн.; - заборгованість з внесення плати за управління кредитом - 1 503,85 грн.; - нарахована неустойка (пеня) за порушення умов договору в розмірі 4 658,06 грн. Що стосується нарахувань, здійснених позивачем після припинення строку кредитування, а саме за період з 09 березня 2018 року по 30 липня 2018 року (нарахована заборгованість зі сплати процентів, комісії, нарахована неустойка), то в цій частині заборгованість не підлягає стягненню, оскільки сторонами кредитного договору не узгоджено можливість нарахування та стягнення кредитодавцем процентів, комісії, пені після припинення строку дії договору та узгодженого сторонами строку користування кредитними коштами. А відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте позивачем у справі не заявлено вимог про забезпечення прав та інтересів кредитора в порядку ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 871,83 грн. судового збору (2 102 грн. (сплачений судовий збір) х 89,05 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Outcome: partial