Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , опікуном якої є позивач [PERSON] про стягнення аліментів на утримання онуки [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позов, вказує, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.12.2015 року відповідача визнано недієздатною. Опікуном призначено її, [PERSON] . Розпорядженням Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 11.04.2016 року позивача також призначено опікуном дітей [PERSON] та [PERSON] як дітям, позбавленим батьківського піклування. Позивач отримує пенсію на недієздатну [PERSON] , однак отримані кошти йдуть на потреби відповідача. Вказує, що онуки перебувають на повному її (позивача) утриманні. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, вимушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що діти відповідача проживаю разом з бабусею [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. Призначену як недієздатній [PERSON] пенсію на потреби онуків не може використати, оскільки відповідач забирає та витрачає на власні потреби. Звернувшись до управління соціального захисту населення, [PERSON] повідомили про необхідність отримання рішення суду про стягнення аліментів з недієздатної [PERSON] на утримання дітей. Зазначає, що хоча відповідач і визнана недієздатною, але вона не позбавлена батьківських прав та її опікун отримує на неї пенсію, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач (законний представник) в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 29.12.2020 року. (а.с.34). Заяв, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, так як надані позивачем докази є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11.09.2020 року (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 13.05.2013 року. (а.с.8). Розпорядженням голови Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.02.2016 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.10-11). Розпорядженням голови Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 11.04.2016 року №88 [PERSON] та [PERSON] як дітям, позбавленим батьківського піклування було призначено опікуна - [PERSON] . (а.с.9). В позовній заяві позивач зазначила, що онуки проживають з нею та знаходиться на її повному утриманні, мати дітей від добровільної сплати аліментів ухиляється, чим не виконує обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час розгляду справи встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.12.2015 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною. [PERSON] (позивача) призначено опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с.12). Згідно із статтею 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність набувати своїми діями для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину (частина друга статті 41 ЦК України). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Таким чином, недієздатна фізична особа не здатна набувати своїми діями цивільних прав, створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ч.2 ст.15 СК України, якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. Утримання неповнолітніх дітей є майновим обов`язком батьків, і відповідно ст. 15 ч.2 СК України не припиняється у разі визнання особи недієздатною. Разом з тим, цей обов`язок переходить до повноважень опікуна недієздатної особи, тобто саме на позивача як на опікуна покладено обов`язок, розпоряджаючись коштами підопічної, забезпечувати утримання її неповнолітніх дітей. Позивач, звертаючись із позовом, фактично пред`явила вимоги до самої себе про стягнення коштів підопічної, якими сама ж в силу закону розпоряджається. Враховуючи викладене, проаналізувавши заявлені вимоги та їх підстави, наявні у справі докази, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки підстави, визначені нормами Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів до правовідносин, що встановлені судом, застосовані бути не можуть. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed