overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивачем не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішувати питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У листопаді 2020\~року позивач звернулась до \~суду з\~ зазначеним позовом, вказавши,\~що перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем з 19.12.2015 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просила розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 19.12.2015 року (актовий запис № 710). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 07.04.2018 року, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що сімейні відносини з відповідачем тривали декілька років, після чого почуття охолонули і вже тривалий час разом не проживають, у шлюбі перебувають формально, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства та побуту не ведуть, мають різні погляди на життя та відношення до сімейних обов`язків, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.04.2018 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодних заперечень. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітніх дітей сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

у листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 01 червня 2007 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з`явились, надійшли заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2007 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

у листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 1418 грн. 72 коп. Ухвалою суду від 11.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «ЧеЗаРа» з 13.08.2018. Відповідно до наказу ПрАТ «ЧеЗаРа» від 31.01.2019 №5/к-а позивача звільнено з роботи. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 1418 грн. 72 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

у листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 18 474 грн. 46 коп. Ухвалою суду від 05.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до наказу ПрАТ «ЧеЗаРа» від 14.09.2020 №56/к позивача звільнено з роботи за ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату чисельності працівників з 21.09.2020. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 18 474 грн. 46 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

у листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 22 146 грн. 15 коп. Ухвалою суду від 04.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до наказу ПрАТ «ЧеЗаРа» від 14.09.2020 №56/к позивача звільнено з роботи за ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату чисельності працівників з 21.09.2020. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В порушення вимог закону, в день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 22 146 грн. 15 коп. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 02 серпня 2014 року виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №13. Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, з вересня 2020 проживають окремо. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до наданої заяви просив розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з серпня 2014 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №13 (а.с. 8). Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (а.с.9). Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони спільного господарства не ведуть, з вересня 2020 проживають окремо, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Спір про майно відсутній.\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначила, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] . Крім неї, в квартирі зареєстрований [PERSON] , який фактично не проживає в зазначеній квартирі. Наголошує, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє її можливості користуватись належним їй майном. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Суд, заслухавши сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] та є наймачем зазначеної квартири на підставі рішення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради від 20.11.1998 року № 442. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім`ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов`язковим є з`ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо. Відповідно до акту від 28.01.2021 року, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідченого об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Гулі Корольової 12а, 12б, 12в », [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з січня 2013 року. Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин понад шість місяців. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 10.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №333. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді\~від 23.11.2020\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб. Прізвище сторін після реєстрації шлюбу [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved