Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 12 квітня 2006 року. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що вони є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], яка проживала одиноко і власних дітей не мала, на майно якої відкрилася спадщина. Проте, у встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини вони з поважних причин до нотаріуса не звернулися, оскільки про заповіт дізналися лише після смерті її племінника [PERSON], який помер 18 лютого 2011 року та у будинку якого цей заповіт зберігався і був знайдений та переданий їм його дружиною [PERSON] Спору про спадкування майна [PERSON] немає, оскільки вони фактично прийняли її майно (земельну ділянку), яку обробляли та утримували у належному стані. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих сторонами заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Установлено, що 12 лютого 2001 року [PERSON], яка померла 12 квітня 2006 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №8, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] Вказаний заповіт станом на 12 квітня 2006 року не змінений та не скасований. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом, однак у встановлений ст.1270 ЦПК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з відповідною заявою до нотаріальної контори не звернулися, а тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що суд може визначити спадкоємцю додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, якщо строк для прийняття спадщини спадкоємцем пропущено з поважної причини. Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса не зверталися, оскільки про заповіт не знали і дізналися лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31 липня 2015 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно довідки Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області №540 від 15 липня 2015 року до дня смерті [PERSON] проживала одиноко. Наявність інших спадкоємців позивачі заперечують. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що строк для звернення в нотаріальну контору спадкоємцем пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивачів понесені ними судові витрати у розмірі 229,40 грн. та на користь держави недоплаченого судового збору в сумі 14,20 грн. На підставі наведеного, ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved