Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Києво - Святошинського районного суд Київської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 10.04.2010 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №203, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання з липня 2019 року, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні, а шлюб носить суто формальний характер. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки погіршилися, протягом останнього року між ними постійно виникають непорозуміння. У них різні погляди на сімейне життя та ведення побуту, а тому подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді від 13.11.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. 01.02.2021 р. до суду надійшла заява відповідача, в якій остання зазначила, що просить розглядати справу у її відсутності, проти позову не заперечує. Від позивача також надійшла до суду заява, в якій він просив розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , видане Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, 10 квітня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 203. З липня 2019 року сторони у справі разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Також, встановлено, що у сторін є син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьк Донецької області, актовий запис № 819. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved