Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що з 01 вересня 2015 року він був прийнятий на роботу на посаду управляючого ОСББ «Південний» та підписано строковий трудовий договір. Посадовий оклад становив 6000 грн. на місяць. Після закінчення строку дії договору, він подав письмову заяву про звільнення за п.1 ст. 36 КЗпП та з 14 грудня 2017 року - звільнений з займаної посади. Повного розрахунку на день звільнення з ним не було проведено. На його прохання здійснити розрахунок при звільненні щодо виплати заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, отримав безпідставну відмову, а саме відсутність коштів на рахунку. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП відповідач має виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість. Просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 2016-2017 роки за кожен рік; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки з розрахунку 6000 грн. в місяць за період з 15 грудня 2017 року по 16 лютого 2018 року; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач просив суд задоволити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, подав суду відзив на позовну заяву. Просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що наказом ОСББ «Південний» №4к від 01 вересня 2015 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду управляючого будинком ОСББ «Південний» з посадовим окладом 5150 грн. з 01 вересня 2015 року з іспитовим строком два місяці. 01 листопада 2015 року між ОСББ «Південний» та [PERSON] укладено контракт на управління ОСББ. Даний контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові відносини, та діє з 01 листопада 2015 року до 10 листопада 2017 року. За цим контактом [PERSON] був прийняти на посаду управляючого ОСББ «Південний» та зобов'язувався безпосередньо здійснювати поточне управління ОСББ, забезпечувати безперебійну діяльність усіх інженерно-технічних мереж, а Вищий орган ОСББ зобов'язувався створювати необхідні умови для роботи Керівника, сплачувати йому грошову винагороду та створювати соціально-побутові блага (п.1.1). У п.5.1 контракту передбачено, що за виконання обов'язків керівникові сплачується грошова винагорода, яка містить у собі щомісячні виплати в розмірі 6000 грн. П. 4.3. передбачено, що керівникові надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів зі збереженням грошової винагороди. Керівник на свій розсуд визначає час і порядок використання відпустки. Наказом ОСББ «Південний» №15к від 14 грудня 2017 року [PERSON] був звільнений з займаної посади управляючого ОСББ «Південний» за угодою сторін (у відповідності до укладеного контракту) з 14 грудня 2017 року на підставі власної заяви від 15 листопада 2017 року. Відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. п. 3.4, 3.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо. Якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках тощо є дозвільний напис керівника підприємства, то його підпис на видаткових касових ордерах не обов'язковий. У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Статтею 110 КЗпП України, яка узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України «Про оплату праці», встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. До того ж власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. З пояснень сторін встановлено, що на день звільнення [PERSON] отримав трудову книжку, але остаточного розрахунку з ним не було проведено. Так, виплата по заробітній платі була здійснена 05 січня 2018 року в розмірі 2683,33 грн., а виплата компенсації за невикористану відпустку - 05 березня 2018 року в розмірі 7040,33 грн. Дані обставини не оспорювались сторонами та підтверджуються також відомістю на виплату грошей №ВЗП-000001 за грудень 2017 року від 05 січня 2018 року, платіжним дорученням №1068 від 05 березня 2018 року. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, застосуванню підлягають положення ст. 236 КЗпП України, статті 27 Закону України «Про оплату праці» та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядку). Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 23 січня 2012 року та від 16 грудня 2015 року. Таким чином, зважаючи на те, що позивача було звільнено з 14 грудня 2017 року і належні йому суми не були виплачені, суд дійшов висновку про стягнення на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні з 14 грудня 2017 року по 05 січня 2018 року (16 днів), та стягнення за весь час затримки по компенсації за невикористані відпустки за період з 14 грудня 2017 року по 05 березня 2018 року (56 днів). Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року середній заробіток обчислюється з середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 вказаного вище Порядку передбачено, що нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Судом визначає розмір середнього заробітку виходячи із середньомісячної заробітної плати за останні два календарні місяця роботи. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має складати 279,07 грн. х 72 днів = 20 093,04 грн.

Outcome: approved