Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулася з вказаним позовом до суду. У позові позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 50 000 гривень та судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 жовтня 2019 року позивач уклала з відповідачем договір позики на суму 50 000 грн. За умовами договору відповідач зобов`язався повернути борг в строк до 15 лютого 2021 року. Відповідачем борг не повернуто, а тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просила суд задовольнити їх, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Згідно до ст. 128 ч.7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи; відповідач письмових клопотань про відкладення розгляду справи і заперечень не надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошових коштів. Згідно умов вказаного договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 50 000 грн.,а відповідач їх прийняв та зобов`язався повернути в строк до 15 лютого 2020 року, що підтверджується копією розписки від 15.10.2019 року. На момент розгляду справи судом доказів повернення боргу відповідачем суду не надано. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань за договором позики. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то суд вважає за необхідне відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved