Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

У лютому 2019 р. до суду надійшов вказаний вище позов, в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 10 грудня 2012 року між ДП «АНТОНОВ», Київським авіаційним технікумом та відповідачем був укладений Договір № 07-673-12. За умовами договору виконавець взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника надати освітню послугу - здійснити навчання студента без відриву від виробництва за фахом «Виробництво авіаційних літальних апаратів», а замовник зобов'язується направити студента для навчання у технікум та сплатити вартість його навчання за кошторисом. Розмір плати за навчання встановлються на весь строк надання освітньої послуги строком з 01.09.2012 року до 01.07.2015 року та становить 18 000, 00 гр. Одночасно з Додатковою угодою №1 до Договору № 07-673-12, яка невід'ємною частиною договору, сторони домовилися про те, що студент зобов'язаний: - працювати на ДП «АНТОНОВ» весь термін навчання за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею; -відпрацювати на ДП «АНТОНОВ» не менше 3-х років за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею; - повернути ДП «АНТОНОВ» суму, виплачену на навчання, в разі: відрахування з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни; переведення без згоди замовника в інший навчальний заклад; звільнення з ДП «АНТОНОВ» протягом навчання, а також протягом трьох років з дня отримання диплому; відмови відпрацювати за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею. ДП «АНТОНОВ» виконав умови договору, оплатив у повному обсязі вартість навчання відповідача в розмірі 18 000, 00 гр. Відповідач перебував з підприємством у трудових відносинах з 16 грудня 2011 року. Отримавши освіту за кваліфікацією технік-технолог, наказом № 5047ку від 31 жовтня 2017 року відповідач звільнився з підприємства за власним бажанням, порушивши таким чином взяті на себе Додатковою угодою до Договору зобов'язання. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по оплаті за навчання в розмірі 18 000,00 грн. та судовий збір. Ухвалою суду від 22.02.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. За змістом з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач наказом № 3255к від 16 грудня 2011 року був прийнятий на роботу на ДП «АНТОНОВ» . Встановлено, що 10 грудня 2012 року між ДП «АНТОНОВ», Київським авіаційним технікумом та відповідачем був укладений Договір № 07-673-12 про підготовку фахівця без відриву від виробництва на заочному відділенні Київського авіфаційного технікуму. Відповідно до положень договору технікум взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів підпримства надати освітню послугу - здійснити навчання студента без відриву від виробництва за фахом «Виробництво авіаційних літальних апаратів» з терміном навчання з 01 вересня 2012 року до 01 липня 2015 року. Розмір плати за начання встановлються в розмірі 18 000, 00 гр. Встановлнео, що в цей же день, тобто 10 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до Договору, якою відповідач зобов»язався: - працювати на ДП»АНТОНОВ» весь термін навчання за фахом обраної дільності або спорідненої з нею; -відпрацювати на ДП»АНТОНОВ» не менше 3-х років за фахом обраної діляьності або спорідненої з нею; -повернути ДП»АНТОНОВ» суму, виплачену на навчання, в разі: а/ відрахування з навчального закладу за порушення навчальної дисципліни; б/ переведення без згоди замовника в інший навчальний заклад; в/ звільнення з ДП»АНТОНОВ» протягом начання, а також протягом трьох років з дня отримання диплому; г/ відмови відпрацювати за фахом обраної діяльності або спорідненої з нею. Судом встановлено та підтверджено сторонами, за перший семестр навчання оплата в розмірі 3000, 00 гр. була проведена відповідачем. Позивачем на виконання умов договору було сплачена за надані відповідачу освітні послуги 15 000, 00гр., що підтверджується відподвіними платіжними дорученнями (ас. 17-19, 21, 23). Факт виконавння замовником зобов'язань за Договором підтверджуться відподвіними Актами надання послуг (ас. 28-33). Встановлено, що 31 жовтня 2017 року відповідно до наказу № 5047ку відповідач звільнився з підпримства за ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. Таким чином, умови договору відповідачем не виконані і вартість наданих послуг, сплачених позивачем, останньому не відшкодовані. Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов»язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов укладеного договору є підставою для задоволення вимог позивача. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання зпорушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом, зокрема:припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмовивід зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 921,00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Outcome: approved