Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка при житті 30 січня 2008 року склала заповіт, яким все своє майно заповідала йому. В Полтавській районній державній конторі, куди він звернувся із заявою про прийняття спадщину, йому повідомили, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась також [PERSON], якій [PERSON] заповідала все своє майно згідно заповіту від 02 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] Вказаний заповіт вважає недійсним, оскільки спадкодавцю на час складання заповіту було 85 років. Він із своєю сім'єю доглядав за нею, а з [PERSON] спадкодавець не спілкувалась на протязі 20 років. На час складання заповіту [PERSON] хворіла на інсульт і не сприймала реальності, не впізнавала людей і з 08 листопада 2011 року знаходилась на лікуванні у неврологічному відділенні Полтавської центральної районної лікарні, а через деякий час по рекомендації лікарів вона забрала [PERSON] до себе додому, а потім 05 листопада 2011 року відправила її на лікування в Полтавську обласну психіатричну лікарню, де [PERSON] померла. Вважає, що на день посвідчення заповіту на користь [PERSON] 02 грудня 2011 року у [PERSON] спостерігався процес психічного розладу. Також зазначила, що заповідач не мала змоги сама прочитати заповіт, а тому він посвідчувався в присутності сусідів, які є зацікавленими особами. Заповіт [PERSON] на користь відповідача складений з порушенням її волевиявлення, оскільки вона не підтримувала стосунків з сім'єю останньої, заповіт не підписаний самою [PERSON], а зроблено запис про те, що остання є незрячою і тому підписати заповіт не може, та заповіт підписаний [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] В той час спадкодавець добре бачила, не скаржилася на втрату зору. Враховуючи вказане, просила визнати недійсним заповіт від 02 грудня 2011 року [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2338. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивача адвокат [PERSON] вважала, що позов слід задовольнити оскільки оспорюванний заповіт складений з порушенням Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Зокрема складений друкованим та рукописним текстом, не відповідає волі [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, посилаючись на те, що заповідальне розпорядження [PERSON] посвідчене 02 грудня 2011 року приватним нотаріусом відповідає волі заповідача і волевиявлення спадкодавця було вільним. Вона доводилась померлій двоюрідною онукою, останні роки життя вона підтримувала із спадкодавцем дружні стосунки, привозила їй продукти та господарчо-побутові дрібниці, допомагала по господарству. А коли [PERSON] захворіла, вона повністю взяла на себе піклування про неї. Всі питання, що були пов'язані з похованням [PERSON] вона також узяла на себе. Походження заповіту від 30 січня 2008 року їй не зрозуміло, оскільки [PERSON] був лише квартирантом на житловій площі [PERSON] згідно договору піднайму та і то фіктивним, тому що зареєстрований 27 червня 2006 року, а фактично проживає з 26 квітня 2012 року. На час складання заповіту [PERSON] була виписана з Полтавської центральної районної лікарні та знаходилась у неї вдома, і хоча вона фізично була слабка та потребувала догляду, але ясно все розуміла й могла виконувати своє волевиявлення. Оскільки [PERSON] після хвороби частково втратила зір, то заповіт був посвідчений при свідках у відповідності до ст.1253 ЦК України. У момент складання заповіту [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій щодо призначення її своїм спадкоємцем, а також могла керувати цими діями, її рішення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Представник відповідача адвокат [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що заповіт [PERSON] був складений поза її волею. Нею усвідомлювалось які дії вона вчиняє, однак внаслідок перенесеного інсульту вона не могла самостійно підписати заповіт, а тому доручила це зробити іншій особі в присутності свідків. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] вважала, що позов є безпідставним та пояснила, що перед посвідченням заповіту нею особисто проведена співбесіда з [PERSON] та з'ясовано, що особа, яка бажає скласти заповіт має слабкий зір, а тому довірила підписати заповіт від її імені особі якої довіряла - [PERSON] Перед підписанням заповіту нею з'ясовано у заповідача чи відповідає текст заповіту її волі та чи довіряє підписати заповіт [PERSON], на що була отримана схвальна відповідь. Перед підписанням заповіт був прочитаний вголос кожним свідком, присутнім під час складання заповіту. В останнє судове засідання [PERSON] направила заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області до суду направив заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області 27 липня 2012 року, [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). При житті [PERSON] склала заповіт від 30 січня 2008 року, яким все своє майно на випадок своєї смерті заповідала [PERSON] (а.с.7). 01 грудня 2011 року [PERSON] був складений новий заповіт, згідно якого все своє майно на випадок смерті вона заповідала [PERSON] Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та на прохання [PERSON] підписаний [PERSON] При складенні заповіту та його підписанні були присутні два свідка [PERSON] та [PERSON], які також підписали заповіт. Даний заповіт зареєстровано у реєстрі за №2338 (а.с.40). За клопотанням представника позивача та за погодженням позивача судом у даній справі призначена судово-психіатрична експертизи на предмет встановлення психічного стану [PERSON] на час складання заповіту - 02 грудня 2011 року. Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи №57 від 27 січня 2014 року неможливо обґрунтовано та однозначно відповідати на питання стосовно події, що становить суть даної цивільної справи, а саме психічного стану [PERSON] на час складання заповіту (а.с.114-177). У зв'язку з неотриманням відповідей на поставлені експертам питання, за клопотанням представника позивача судом був допитаний експерт [PERSON], який вказав, що при проведенні експертизи досліджено всі документи надані судом, в тому числі медична документація щодо хворої [PERSON], у висновку зазначено стан хворої, вивчено всі записи зроблені при її лікуванні, однак виявилось неможливим дати відповіді на поставлені питання. Свідок [PERSON] пояснила, що вона лікувала [PERSON] в листопаді 2011 року у зв'язку з порушенням кровообігу, зниженням пам'яті. Разом з тим хвора пам'ятала своє ім'я, ім'я по батькові, прізвище, всіх впізнавала, психічних порушень, які б потребували втручання психіатра у хворої не виявлено. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] [PERSON] підтвердили, що вони були присутні при складенні заповіту та чули як заповідач [PERSON] сказала, що заповіт бажає скласти на користь [PERSON], підписати сама вона не могла заповіт оскільки погано бачила та трусились руки. Під час складання заповіту бабушка сиділа в кріслі та на їх думку розуміла свої дії, оскільки називала кому бажає заповісти свої майно. Після складення заповіту вони кожен окремо прочитали заповіт вголос. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON], а більше його мати доглядали [PERSON], коли вона хворіла, а те, що [PERSON] допомагала [PERSON] він жодного разу не бачив. Зазначив, що йому не відомо, що [PERSON] погано бачила. Допитана свідок [PERSON] показала, що за [PERSON] доглядала сім'я [PERSON], і більше мати позивача, зокрема, допомагала провести газ, воду до будинку, купувала продукти Свідок [PERSON] показала суду, що вона є дружиною позивача, а її свекрів доглядала за [PERSON], проводила газ, світло, купувала продукти. З [PERSON] її сім'я не спілкувались. Вона з чоловіком їздила до лікарні провідувати хвору [PERSON], лікар говорила, що її не треба хвилювати, хвора їх не впізнавала. Допитана свідок [PERSON] показала, що [PERSON] вона не знає та жодного разу у [PERSON] не бачила Свідок [PERSON] показала, що вона знала [PERSON] з 1990 року, [PERSON] вона не знає. [PERSON] ніколи не скаржилась на поганий стан здоров'я. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її сином. Зазначила, що вона дружила з [PERSON], приходила до неї, допомагала по господарству, отримувала для неї пенсію, а коли [PERSON] знаходилась у лікарні, провідувати хвору їздив [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що вона була сусідкою [PERSON] та знає її онуку [PERSON] В грудні 2012 року за проханням [PERSON] вона підписувала заповіт, оскільки [PERSON] погано бачила. Коли [PERSON] знаходилась у лікарні, вона її двічі відвідувала. [PERSON] не раз їй повідомляла, що хоче своє майно на випадок смерті заповісти [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. При цьому, вимоги до форми заповіту визначені ст. 1247 ЦК України, відповідно до якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За нормою ч. 2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний. Відповідно до ст. 1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Як вбачається зі змісту оспорюваного заповіту, заповіт нотаріусом записаний зі слів заповідачки. У зв'язку з тим, що заповідачка не могла сама прочитати і підписати текст заповіту з причин поганого зору, за її особистим проханням, заповіт підписаний [PERSON] в присутності свідків [PERSON] [PERSON] ' Вказані свідки не входять в перелік осіб, що виключає можливість їх бути свідками; в заповіті також вказано, що він прочитаний вголос особисто заповідачці до його підписання, заповіт прочитаний вголос свідками [PERSON] [PERSON], про що мають місце відповідні підписи. В тексті заповіту також зазначено повні ім'я та по батькові свідків, місце та час складення заповіту. На час посвідчення заповіту була чинна Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 зі змінами, відповідно до пунктів 157, 158 якої було визначено те, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом;заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Посилання представника позивача на те, що заповіт не відповідає встановленим вимогам щодо форми заповіту, а саме складений друкованим та рукописним текстом та те, що текст заповіту не відповідає волі заповідача, як на підстави для визнання заповіту недійсним суд до уваги прийняти не може з наступних підстав. Показами осіб, допитаних у судовому засіданні, які зазначені у заповіті у якості свідків [PERSON] [PERSON], а також особи, якою було здійснено підписання даного заповіту [PERSON] підтверджено факт вільного волевиявлення заповідачки [PERSON] на складання заповіту на користь відповідачки [PERSON], а також дотримання вимог закону нотаріусом при посвідченні заповіту. Отже, враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає, так як не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, суду не доведено обставин відсутності волевиявлення заповідачки [PERSON] щодо складання заповіту на користь відповідачки [PERSON] Разом з тим не зазначення у заповіті дати народжень свідків та реквізитів їхніх паспортів не є безумовною підставою для визнання заповіту недійсним, так як спірний заповіт відповідає вимогам закону, а також посвідчений з дотриманням форми №47, що була встановлена Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 зі змінами, якою визначалась форма та зміст посвідчувального напису на заповіті від імені особи, яка не може підписатись власноручно внаслідок фізичної вади, хвороби тощо. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed