Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» та Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Херсон, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила зобов'язати відповідача звільнити її з займаної посади з 15.01.2015 року із занесенням до трудової книжки запису про причину звільнення за ст. 38 КЗпП України по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку та видати трудову книжку; стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі (за 15 січня та 10 лютого 2015 року) в розмірі 3525 грн. та компенсацію за невикористану відпустку; стягнути з відповідача на її користь 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та виріши питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 05.10.2012 року позивач була прийнята на роботу до ТОВ «Епіцентр К» у м. Херсоні на посаду бухгалтер кафе. 26.12.2014 року вона звернулася до директора ТОВ «Епіцентр К» в м. Херсоні про звільнення з займаної посади з 27.12.2014 року у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку. Оскільки в прийняті цієї заяви було відмовлено, позивач відправила її поштою, яку останній отримав 09.01.2015 року. Через нервове напруження, що виникло після психологічного тиску працівників відповідача, позивач захворіла та з 29.12.2014 року по 14.01.2015 року перебувала на лікарняному. 15.01.2015 року позивач звернулась до відділу кадрів та надала оригінали листів непрацездатності, які не були прийняті. В подальшому всі звернення позивача з приводу звільнення її з посади на підставі ст. 38 КЗпП України ігнорувались посадовими особами відповідача, що змусило позивача звернутись до суду із вказаними вимогами. У судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх уточнення, підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. Пояснила суду, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки належної заяви про звільнення, яка б відповідала вимогам чинного законодавства, позивач так і не подала, що позбавляє можливості відповідача прийняти законне рішення про звільнення позивача, провести з нею повний розрахунок та видати трудову книжку. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] має малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З 04.10.2012 року позивач працює у Будівельно-господарському гіпермаркеті «Епіцентр К» м. Херсон, належному ТОВ «Епіцентр К», на посаді бухгалтера кафе. 09.01.2015 року до Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Херсон надійшла заява позивача про звільнення її з посади бухгалтера кафе за власним бажанням у зв'язку з неможливістю продовжувати роботу (догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку) з 27.12.2014 року. Дата написання заяви 26.12.2014 року. Дата поштового відправлення 26.12.2014 року. Згідно листків непрацездатності від 29.12.2014 року та 08.01.2015 року позивач перебувала на лікарняному з 29.12.2014 року 06.01.2015 року та з 08.01.2015 року по 14.01.2015 року. До роботи, після виходу з лікарняного, позивач мала стати 15.01.2015 року. На час розгляду справи рішення про звільнення позивача з займаної посади відповідачем не приймалось. Починаючи з 15.01.2015 року і по день ухвалення рішення у справі, позивач до роботи не приступила. 28.01.2015 року позивач повторно звернулась до Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Херсон із заявою, в якій просила звільнити її з посади на підставі ст. 38 КЗпП у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку з врахуванням часу перебування на лікарняному та до якої долучила листки непрацездатності. Листами керівництва Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Херсон від 14.01.2015 року (отримано 27.01.2015 року) та від 31.01.2015 року (отримано 03.02.2015 року) позивачу роз'яснено про необхідність написання заяви про звільнення поточною датою із зазначення конкретної дати звільнення та попереджено про можливість звільнення у зв'язку з допущенням прогулів. Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Згідно вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначеного, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Аналіз наведених нормативних положень дає суду підстави вважати, що день звільнення є останнім робочим днем. Саме в день звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок. Чинне законодавство не передбачає можливості звільнення працівника датою, що передувала заяві про звільнення. Тобто звільнення має відбуватись (за наявності до того підстав) або в день подання відповідної заяви, або в день зазначений працівником в майбутньому, або через чотирнадцять днів після попередження працівником роботодавця про наступне звільнення. Враховуючи зазначене, керівництво Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» м. Херсон не могло звільнити позивача ані 27.12.2014 року, ані 15.01.2015 року, оскільки письмові заяви останньої надходили пізніше за запропоновану дату звільнення (09.01.2015 року та 28.01.2015 року відповідно). Отже, вимоги позивача про зобов'язання звільнити її з займаної посади саме з 15.01.2015 року за ст. 38 КЗпП України по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Всі інші позовні вимоги є похідними від вимог про звільнення з 15.01.2015 року за ст. 38 КЗпП України, тому в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити.

Outcome: dismissed