Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Управління соціального захисту населення Іваничівської РДА звернулося до Іваничівського районного суду з позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених коштів. Свій позов мотивують тим, що до Управління соцзахисту населення Іваничівської РДА 01.03.2011 року, 07.09.2011 року, 07.03.2012 року, 12.09.2012 року, 06.03.2013 року, 11.09.2013 року, 06.03.2014 року, 08.09.2014 року, 13.03.2015 року, 09.09.2015 року зверталася [PERSON] із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 №189 . Відповідно до виконавчого листа, виданого Іваничівським районним судом від 20.11.2008 № 2-598 з [PERSON] на користь [PERSON] . вирішено стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2008 року до досягнення нею повноліття. Згідно довідок відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції [PERSON] аліментів від [PERSON] не отримувала. На підставі зазначених документів [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на період з 01.03.2011 по 31.12.2015 року. Враховуючи, що [PERSON] сплачує аліменти, що підтверджується довідкою , виданою Іваничівським районним відділом державної виконавчої служби від 23.08.2017 року № 6215, тобто може утримувати дітей та той факт, що [PERSON] в період з 01.03.2011 по 31.12.2015 року за рахунок коштів державного бюджету виплачено тимчасову допомогу в сумі 20961,00 грн., просить стягнути з відповідача на користь Управління соціального захисту населення Іваничівської РДА 20961,00 грн. тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з вищенаведених підстав, просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав повністю , пояснив що Управління соціального захисту населення Іваничівської РДА не повідомляло його про розмір сум, необхідних до повернення , про порядок та строки сплати, тому був позбавлений можливості сплатити кошти або іншим шляхом вирішити наявний спір. Крім того, при зверненні до суду позивачем використані застарілі та неповні дані щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів так як позивач звернувся в суд 29 серпня 2017 року , а дані про заборгованість надані суду станом на 12.05.2017 року. На дату звернення позивача до суду більша частина заборгованості по сплаті аліментів за період 2011-2015 роки ним погашена і на дату звернення до суду заборгованість по аліментах в сумі 23 420,83 грн. була відсутня (в більшій частині). Також відповідати за позовом поряд із ним повинна [PERSON] , яка отримала подвійну суму коштів на утримання дітей : тимчасову державну допомогу на дитину через Управління соціального захисту населення в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, за той же самий період вона отримала заборгованість по аліментах в розмірі 30 % прожиткового мінімуму в місяць на дитину - від платника аліментів. Внаслідок цього просив залучити [PERSON] в якості співвідповідача. Крім того, просить в задоволенні позову відмовити в зв'язку із спливом строку позовної давності, мотивуючи тим, що тимчасова державна допомога виплачувалася [PERSON] за період з 01.03.2011 року по 31.12.2015 року в зв'язку з несплатою аліментів в цьому періоді. З грудня 2015 року виплата аліментів була поновлена і з січня 2016 року припинено виплату державної тимчасової допомоги. Тому Управління соцзахисту з грудня 2015 року могло звернутися з позовом до суду про стягнення виплаченої за три роки тимчасової державної допомоги з одного із батьків за періоди виплати 2013-2015 року. Звернення до суду відбулося 30 серпня 2017 року, тобто з моменту виникнення можливості звернутися до суду спливло майже два роки і період, за який можуть бути стягнуті гроші, змінився в межах трьохрічного строку до дати звернення. Представник відповідача підтримав свого довірителя та просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Іваничівського районного суду від 10 листопада 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягувалися аліменти в розмірі ? всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. На підставі вказаного рішення Іваничівським районним судом 20.11.2008 року видано виконавчий лист №2-598 ( а.с.24). Згідно довідок відділу державної виконавчої служби Іваничівського РУЮ в період з 01.09.2010 року по 31.08.2015 року [PERSON] згідно виконавчого листа №2-598/2008 аліментів від [PERSON] не отримувала ( а.с.5, 7, 9, 11, 13, 15, 17, 19, 21, 23). [PERSON] 01.03.2011 року, 07.09.2011 року, 07.03.2012 року, 12.09.2012 року, 06.03.2013 року, 11.09.2013 року, 06.03.2014 року, 08.09.2014 року, 13.03.2015 року, 09.09.2015 року зверталася до Управління соцзахисту населення Іваничівської РДА із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям, оскільки батько дитини - відповідач [PERSON] ухиляється від сплати аліментів.( а.с.4,6,8,10, 12, 14, 16, 18, 20, 22). Відповідно до ч.ч. 8 - 9 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Згідно п.п. 1,2,5, абзацу 2 п. 7. П. 8 Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення. Відповідно до частини 2 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно пункту 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина. Управлінням соціального захисту населення [PERSON]призначено тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на період з 01.03.2011 по 31.12.2015 року. Рішення про призначення тимчасової допомоги отримувачу аліментів було прийняте на підставі довідок про неотримання аліментів від відповідача, надання яких є обов'язковим відповідно до вимог п. 6 Порядку. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення № 1160/1.15 від 29.08.2017 [PERSON] за період з 01.03.2011 року по 31.12.2015 нараховано та виплачено державну допомогу в розмірі 20961,00 грн. Дані обставини в ході розгляду справи оскаржені не були. Згідно із ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно інформації Іваничівського районного відділу державної виконавчої служби за вих. № 6215 від 23.08.2017 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] починаючи з січня 2016 року. Стягнення аліментів здійснюється за ініціативою ВДВС на підставі постанови про звернення стягнення безпосередньо Відділом освіти та молоді Іваничівської РДА, де отримує дохід платник аліментів ( а.с.36). Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов'язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини. Таким чином, відповідач відповідно до положення п. 10 Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189, ч. 10 ст. 181 СК України зобов'язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. Посилання відповідача на застосування строку позовної давності, суд оцінює критично, виходячи з наступного. Статтями 256 та 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що з січня 2016 року припинена виплата тимчасової державної допомоги, з цього часу відповідач почав сплачувати аліменти на користь [PERSON] , що підтверджується наданою ВДВС Іваничівського РУЮ інформацією . З даним позовом Управління соціального захисту населення Іваничівської РДА звернулося до суду 30 серпня 2017 року. Таким чином, трирічний строк позовної давності позивачем не пропущений. Відносно клопотання відповідача про залучення до участі в справі в якості відповідача [PERSON] , то суд приходить до висновку, що воно до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право залучити співвідповідача або замінити неналежного відповідача лише за клопотанням позивача. Від представника позивача такого клопотання не надійшло. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Сума, яка підлягає поверненню з [PERSON] за період з 01.03.2011 року по 31.12.2015 року становить 20961,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved