Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного суду в м. Києві з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго», за результатами аналізу оплат з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за надані послуги. У зв`язку з наведеним, а також посилаючись на те, що станом на 01.08.2018 року у відповідача утворилась заборгованість, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 7599,94 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 5456,64 грн. та зарахувати на рахунок із спеціальним режимом використання [NUMBER] у ТВБВ №10026/0104 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ 41946011; стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 452,63 грн., інфляційну складову в розмірі 1690,67 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок № [NUMBER] у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 41946011. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. 27.12.2018 року ухвалою справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - правонаступник ПАТ «Київенерго» відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії, а відповідач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Позивач зазначає, що станом на 01.08.2018 року у відповідача наявна заборгованість перед підприємством позивача за спожиту електричну енергії з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі 7599,94 грн., з яких: борг в розмірі 5456,64 грн.; 3% річних в розмірі 452,63 грн.; інфляційна складова в розмірі 1690,67 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, перевіреними у судовому засіданні, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості, свої зобов`язання відповідач не виконує. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.1999 року № 1357 «Про затвердження правил користування електричною енергією для населення», правила користування електричною енергією для населення, регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Водночас, як передбачено пп. 19-22 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved