Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що 06 вересня 2012 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено Договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освіти № 4656/І-Бз/12-13. За Договором [PERSON] був зарахований на 2-й курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Фізичне виховання. Пунктами 4.2, 4.3 Договору була передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її сплати. Освітні послуги відповідачеві бути надані в повному обсязі. Згідно п.3.3 Договору, в разі, якщо замовник-студент за власною ініціативою вирішить з будь-яких причин не продовжувати навчання, він зобов'язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі протягом 10 календарних днів. В разі відсутності письмового повідомлення освітні послуги за семестр вважаються наданими до терміну відрахування. Також, відповідно до п. 3.4 Договору, у випадку дострокового відрахування замовник повинен звернутись до відділу бухгалтерського обліку для остаточного розрахунку і повернення коштів за ненадану освітню послугу або внесення коштів на погашення боргу за надану послугу. Жодна вищезазначена дія відповідачем вчинена не була. Наказом від 31.05.2013 року відповідач був відрахований з університету з 25.04.2013 року за не виконання навчального плану. За довідкою бухгалтерії ЗНТУ заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги складає 877, 77 грн., як оплата за перший та другий семестр третього року навчання. Відповідачеві була направлена претензія від 02.02.2015 року за вих. № 39- 115/190 з вимогою погасити виниклу заборгованість. До цього часу вищезазначена заборгованість у сумі 877,77 грн. відповідачем не погашена. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 877, 77 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення и не заперечує. В судове засідання відповідач неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 06 вересня 2012 року між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] було укладено Договір про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою № 4656/І-Бз/12-13, копія якого є у справі, та він був зарахований на 2-й курс заочного відділення за контрактом на навчання за спеціальністю «Фізичне виховання. Пунктами 4.2, 4.3 Договору передбачена сума оплати за надання освітніх послуг та терміни її оплати. Сторони зобовязані виконувати умови договору, що передбачено ст.526 ЦК України, відповідно до якої, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та ст.629 ЦК України, згідно якої, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконував, а відповідач ні, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наказом від 31.05.2013 року, копія якого є у справі, відповідач був відрахований з університету з 25.04.2013 року за не виконання навчального плану. Як вбачається з особистої картки студента, копія якої є у справі, заборгованість відповідача за надані йому освітні послуги перед позивачем складає 877, 77 грн. До теперішнього часу ця заборгованість не погашена. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Таким чином, суд вважає, що відповідач, який порушує взяті на себе зобовязання за вищевказаним Договором, повинен сплати на користь позивача заборгованість за в сумі 877 грн. 77 коп., а також судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, в сумі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved