Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,60 га, розташовану на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯЕ №221641. Свої вимоги обгрунтовує тим, 09 листопада 2012 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку і вона прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на момент смерті і не подавали заяви про відмову від прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі, за наявних у справі доказів. Відповідач подав заяву, в якій вимоги позову визнає і просить прийняти рішення без його участі. З'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоовлення позовних вимог. Судом встановлено, що 09 листопада 2012 року помер батько позивача [PERSON], якому належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 2,60 га, розташована на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯЕ №221641. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були позивачка, дружина покійного [PERSON] та син [PERSON]. Останні відмовилися від прийняття спадщини, що стверджується заявами, посвідченими секретарем виконкому Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстровано в реєстрі за №71 та №72. Після смерті [PERSON] позивачка відповідно ст.ст.1261, 1268 ЦК України (2003) прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved