Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» (далі - ПАТ «БАНК ФОРУМ») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію цієї банківської установи Ларченко І.М. звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 27 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0468/07/01-Z, за яким останньому надано - 45 000 доларів США в кредит на споживчі цілі до 27 листопада 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладено договір поруки від 27 листопада 2007 року. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] виконувалися неналежним чином, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість за цим правочином, яка станом на 27 січня 2015 року становить - 288 044 грн. 10 коп. Просить стягнути у солідарному порядку із [PERSON] й [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі - 18 219 доларів 10 центів США. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «БАНК ФОРУМ» Гранюк О.М. підтримала позов й просила його задовольнити. При цьому вона пояснила, що невиконувати зобов'язання за кредитним договором [PERSON] почав із червня 2014 року. До цього часу у нього заборгованості не було. Саме із червня 2014 року по 27 січня 2015 року було визначено розмір заборгованість, яка складає 18 219 доларів 10 центів США, що в еквіваленті на цю дату складає 288 044 грн. 10 коп. У судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] й [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала й просила відмовити у їх задоволенні. При цьому вона просила застосувати до позовних вимог ПАТ «БАНК ФОРУМ» як загальний, так і спеціальний строки позовної давності, визначені статями 257 й 258 Цивільного кодексу України. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір № 0468/07/01-Z (а.с. 10 - 13). За умовами цього правочину банк зобов'язався надати позичальнику кредит для споживчих цілей у сумі - 45 000 доларів Сполучених Штатів Америки. Кошти надавалися строком до 27 листопада 2017 року. За користування кредитним коштами встановлена плата у розмірі 13 процентів річних. Позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 375 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок. Проценти за користування кредитними коштами позичальник повинен був сплачувати самостійно у валюті кредиту. Несплата позичальником процентів до визначеної дати є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки. 27 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «Форум» й [PERSON] укладено договір поруки. За цим правочином поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором від 27 листопада 2007 року № 0468/07/01-Z, у тому числі по сплаті заборгованості по кредитному договору, а саме: суми кредиту, нарахованих процентів по кредиту, відсотків по простроченій позиції (штрафу, пені) та інших платежах, передбачених кредитним договором. Кредитор зобов'язався письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань (а.с.17). 24 грудня 2014 року публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» направило вимоги про дострокове виконання зобов'язань [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18, 19). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором від 27 листопада 2007 року № 0468/07/01-Z, станом на 27 січня 2015 року ця заборгованість становить: - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 2609 доларів 29 центів США (еквівалент у гривні 41 252 грн. 89 коп.); - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 13 125 доларів США (еквівалент у гривні 207 506 грн. 32 коп.); - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1 396 доларів 83 центи США (еквівалент у гривні 22 083 грн. 89 коп.); - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 147 доларів 73 центи США (еквівалент у гривні 2 335 грн. 61 коп.). Загальна сума заборгованості без штрафних санкцій становить 17 278 доларів 85 центів США (еквівалент у гривні 273 178 грн. 70 коп.). Сума пені з розрахунку 0,2% за простроченим кредитом та процентами 940 доларів 25 центів США (еквівалент у гривні 14 865 грн. 39 коп.). Загальний розмір заборгованості за кредитним договором в гривнях згідно із офіційним курсом Національного банку України становить - 288 044 грн. 10 коп. (а.с. 7 - 9). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір є обов'язковим до виконання (стаття 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 546, 553, 554 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання (статті 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Як вже було наголошено вище, сторони встановили строк дії договору - до 27 листопада 2017 року (пункт 1.3. кредитного договору), кінцевий строк повернення одержаних кредитів - 27 листопада 2017 року, а також строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів - щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а проценти сплачуються щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Правові наслідки порушення зобов'язання боржником визначені також у частині першій статті 611, частинах другій - четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Як вже було зазначено вище, сторони встановили як строк дії договору - до 27 листопада 2017 року, так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню - 27 листопада 2017 року. Таким чином, умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог Законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми Закону початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У судовому засіданні встановлено, що згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту й проценти за користування кредитом, а також сплачувати пеню за порушення строків повернення кредиту й процентів за користування ним. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а процентів - щомісяця, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів повинен обчислюватися з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Установлено, що [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом із червня 2014 року, у зв'язку із чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом - 30 січня 2015 року. Позиція щодо застосування як загальних так і спеціальних строків позовної давності в кредитних правовідносинах викладена у Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року. Відповідно до статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Суд приходить до висновку, що позивачем ПАТ «БАНК ФОРУМ» не пропущено загальний трирічний строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, для звернення до суду із вимогами про стягнення із відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором із червня 2014 року по 27 січня 2015 року, а також скорочений строк позовної давності, визначений пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення штрафних санкцій до кредитному договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Частина друга статті 192 ЦК України передбачає, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Зважаючи на положення статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 передбачено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. За змістом пункту 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 18 грудня 2009 року № 14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 18 серпня 2015 року офіційний курс Національного банку України по співвідношенню долара США до національної грошової одиниці гривні визначено у розмірі: 1 долар США дорівнює 22 гривні 01 копійці. Таким чином, еквівалент суми заборгованості за кредитним договором у розмірі - 18 219 доларів 10 центів США становить - 401 002 грн. 39 коп. Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 червня 2014 року № 49 та від 19 січня 2015 року розпочато ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ», призначено уповноваженою особою цього фонду на ліквідацію банку Ларченко І.М. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню.

Outcome: approved