Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У лютому 2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказали, що відповідач підписала анкету-заяву №б/н від 08.05.2007 року, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а також кредитну картку. Кредитний ліміт в подальшому збільшувався до 21600 грн. Відповідач, підписавши заяву, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк за договором свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору і в межах встановленого ліміту. Відповідач в свою чергу умови кредитного договору не виконала, не повернула своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом у зв`язку з чим, станом на 26.12.2020 року виникла заборгованість у розмірі 25096,60 грн., з яких: 935,85 грн. - заборгованість за кредитом, 20036,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 262,21 грн. - заборгованість за комісією, 3862,18 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просили стягнути з відповідача на його користь заборгованість та відшкодувати понесені судові витрати. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подала, причини неявки не повідомила. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.05.2007 року відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про надання кредитних послуг, згідно змісту якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 1800 грн., який у подальшому збільшився до 21600 гривень. Базава відсоткова ставка 22.8% річних, розмір комісії 1% від суми заборгованості, строк кредитування відповідає строку дії картки. Відповідач також підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві (а.с.13). Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки вбачається, що банком було надано [PERSON] картка за № [NUMBER] з терміном дії до травня 2011 року (а.с.12). Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки також вбачається, що банком було встановлено наступні кредитні ліміти: з 08.05.2007 року у розмірі 21600,00 грн., з 18.04.2009 року у розмірі 1800,00 грн., з 17.06.2009 року у розмірі 1640,00 грн., з 21.10.2009 року у розмірі 1540,00 грн., з 19.11.2009 року у розмірі 1210,00 грн., з 23.11.2009 року у розмірі 1210,00 грн., з 26.01.2010 року у розмірі 1060,00 грн., з 16.02.2010 року у розмірі 1060,00 грн., з 22.02.2010 року у розмірі 1060,00 грн., з 27.05.2010 року у розмірі 940,00 грн., з 30.10.2019 року у розмірі 0,00 грн. (а.с.11). Як вбачається з виписки по рахунку станом на 26.12.2020 року відповідач активно користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки у банкоматах, а також здійснював повернення кредитних коштів шляхом поповнення своєї картки готівкою. (а.с.5-10). Судом встановлено, що позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Згідно ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала свої обов`язання для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що відображається у Розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з чим за кредитним договором б/н від 08.05.2007 року станом на 26.12.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 25096,60 грн., з яких: 935,85 грн. - заборгованість за кредитом, 20036,36 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 262,21 грн. - заборгованість за комісією, 3862,18 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення спору, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі в розмірі 2270 грн., які були понесені позивачем.

Outcome: approved