Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON]Ф звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON]О про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 27 листопада 1993 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Починаючи з жовтня 2014 року стосунки між подружжям почали погіршуватися, почали виникати сварки. З початку лютого 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дітей між сторонами не мають, вони залишаються проживати з позивачем. Оскільки подальше сумісне життя та збереження сімї суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливо просить розірвати шлюб з відповідачем. 13 березня 2015 [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 14 травня 2015 року справу передано за підсудністю до Васильківського міськрайонного суд Київської області. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому, враховуючи тривалий розгляд справи заперечував проти надання строку на примирення та наполягав на розірванні шлюбу, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. Проте в зустрічній позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в прийнятті якої до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відмовлено згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року [PERSON]О також просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зазначила що спільне життя з [PERSON]Ф не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначила що збереження шлюбу та сумісне життя неможливо через відсутність взаємопорозуміння та поваги, застосування з боку чоловіка до неї фізичної сили а також приниження її гідності. Вважає що обставиною яка привела до того що вони віддалилися один від одного стала подружня зрада чоловіка. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17 лютого 2015 року, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 285 (а.с. 5) Від шлюбу мають двох дітей: доньок- Грабовську [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6-7) З матеріалів справи вбачається, та підтверджено в судовому засіданні позивачем що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2\~ ст. 112 Сімейного Кодексу України\~ шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved