Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У листопаді місяці 2013 року позивач звернулася із позовом до суду, який обґрунтовує його тим, що вона являється власником кватири [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на житло. Квартира за вказаною адресою є двокімнатною і її загальна площа відповідно до технічного паспорту становить 48,3 кв.м. До загальної площі квартири незаконно включено лоджію площею 1,9 кв.м. Неодноразово звертаючись до відповідача та в різні інстанції з приводу незаконного нарахування плати за комунальні послуги за лоджію отримувала відмову. Відповідно до вимог статті 66 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, розмір якої становить 46,4 кв.м. Чинним законодавством не передбачено врахування площ лоджій до загальної площі квартири. Тому просила визнати незаконною бездіяльність відповідача, зобов»язати його здійснювати нарахування квартирної плати з розрахунку площі квартири 40,4 кв.м. та стягнути моральну шкоду 3000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задоволити. Суду пояснила, що площа лоджії не входить до площі квартири, однак дійсно у свідоцтві про право на спадщину за законом площа належної їй квартири становить 48,3 кв.м. Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог запреречує. Суду пояснила, що нарахування квартирної плати за адресою [ADDRESS], співвласником якої є [PERSON] нараховується на загальну площу квартири згідно технічного паспорта на квартиру та свідоцтва про право власності на спадщину за законом на загальну площу квартири, яка складає 48,3 кв.м. відповідно до чинних будівельних норм БНіП. Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивачеві на праві власності належить одна друга частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 04 липня 2011 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. В означеному правовстановлюючому документі вказана загальна площа квартири визначена у 48,3 кв.м., що відповідає технічній характеристиці житлових і підсобних приміщень квартири. Відповідно до статті 66 Житлового кодексу України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Будівельними нормами і правилами 2.08.01-89 «Житлові будинки», затверджені Державним будівельним комітетом СРСР визначені Правила підрахунку площі квартир в будинках і гуртожитках жилої площі гуртожитків, площі жилих будинків, площі приміщень, будівельного об»єму, площі забудови і поверховості жилих будинків згідно якого загальну площу квартир слід визначати як суму площ її приміщень, вбудованих шаф, а також лоджій, балконів і веранд, терас та холодних кладових, що підраховуються з наступними знижувальними коефіцієнтами коефіцієнтами для лоджій - 0,5 від площі самої лоджії, для балконів і терас - відповідно 0,3, для веранд і холодних кладових - 1,0. При підрахунку площ засклених балконів і лоджій їх слід прирівнювати до приміщень веранд із застосуванням коефіцієнта 1,0. З врахуванням означених положень суд не може прийняти до уваги посилання позивача [PERSON] на те, що квартирна плата має нараховуватись з розрахунку площі квартири розміром 46,4 кв.м. без врахування площі лоджії, оскільки загальна площа квартири визначена правовстановлюючими документами і становить 48,3 кв.м. Нарахування квартирної плати, виходячи з означеного загальної площі є правильним, а дії відповідача правомірними. Відсутні також підстави щодо стягнення моральної шкоди, оскільки вини відповідача у її завданні немає. Тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: approved