Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У лютому 2018р. сільський голова Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю одиночкою. Протягом декількох років, працівниками Ободівської сільської ради спільно із працівниками служби у справах дітей, неодноразово проводилися обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідача. Після проведення обстежень було виявлено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями та веде непристойний спосіб життя. Кошти, які отримує від держави, витрачає на задоволення своїх потреб. Діти відвідують Бережанський дошкільний навчальний заклад «Сонечко». Відповідачку, на підставі рішення сесії сільської ради 7 скликання №527-27/2017 від 23.12.2017 р., звільнено від батьківської плати за відвідування дітьми ДНЗ «Сонечко». Періодично [PERSON] з`являлася до закладу з ознаками алкогольного сп`яніння, забувала забирати дітей з садочка. Неодноразово відповідачка попереджувалася щодо недопустимості зловживання алкогольними напоями, створення нормальних умов проживання для дітей та про виправлення неблагополучного становища в сім`ї. [PERSON] обіцяла виправитися, але всі обіцянки свідомо порушувала та не виконувала. Сім`ю відповідачки, на підставі рішення виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 16.01.2017 р. №06, визнано такою, що опинилася в складних життєвих обставинах. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно трьох її дітей, розглядалося на засіданнях виконавчого комітету. Окрім того зазначив, що відповідачка постійно залишала дітей без нагляду. В міру життєвих обставин, за ними доглядала старша дочка Настя та бабуся [PERSON] , а сама цілодобово проводила час у шумній компанії, де розпивалися алкогольні напої, або місце її перебування протягом декількох днів було невідоме. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не займається їх вихованням, лікуванням та розвитком, не цікавляться життям та здоров`ям дітей. Враховуючи вищезазначене,\~позивач просив\~суд позбавити\~батьківських прав\~ [PERSON] \~відносно дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Також просив\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дітей у\~розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту прийняття рішення і до досягнення ними повноліття. 27.02.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 31.05.2018 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з березня 2018 р. [PERSON] змінила свій стиль життя, пройшла курс лікування від алкогольної залежності. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , комісія виявила, що в будинку, в якому проживає сім`я чисто та тепло. У відповідачки в даний час добрі відносини з матір`ю [PERSON] (а.с.68) Ухвалою суду від 12.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання. 06.05.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей. Також пояснила, що зрозуміла свої помилки та постійно відвідує своїх дітей. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та пояснив, що [PERSON] зміна свою поведінку та ставлення до дітей. В судовому засіданні представник третьої особи по суті справи зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.02.2016 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.34); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.04.2005 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області (а.с.35); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2013 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.36). 16.01.2017 р. виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району, визнано родину [PERSON] , 1987 р.н., яка проживає по [ADDRESS] , як родину, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.10). У акті обстеження та перевезення малолітніх дітей від 23.10.2017 р., складеного комісією у складі: сільського голови Ременюка К.В., юриста сільської ради Гукал Т.А., землевпорядника сільської ради Христич О.І. зазначено, що вищевказана комісія, відповідно до телефонного дзвінка завідуючої Бережанським ДНЗ «Сонечко», прибула до ігрового майданчика, який знаходиться в [ADDRESS] по [ADDRESS] , біля якого засвідчила слідуюче: [PERSON] схилилася на автомобіль, який був розташований повз узбіччя дороги. Двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , знаходилися поруч. Під час розмови з нею, виявилось, що [PERSON] знаходиться в нетверезому стані. Адекватного пояснення на свої дії не могла дати. Виражалася нецензурними криками по відношенню до працівників сільської ради та дільничого інспектора. У дівчинки Азалії була температура, вона кашляла. При зовнішньому огляді було виявлено, що діти одягнені не по сезону. При температурі 0 градусів, вони були одягнуті у тонкі куртки та туфлі. Черговим фельдшером [PERSON] діти були передані у дитяче відділення Тростянецької лікарні (а.с.14). Відповідно до повідомлення в.о. завідувача ДНЗ «Сонечко» від 25.10.2017 р., адміністрація Бережанського дитячого садочка повідомляє, що [PERSON] , мати [PERSON] , 2013 р.н. і [PERSON] , 2016 р.н., періодично приходила у дитячий садок у нетверезому стані (а.с.28). Із заяви [PERSON] від 10.11.2017 р. встановлено, що остання просить Ободівського сільського голову, прийняти міри до її дочки [PERSON] , мати трьох малолітніх дітей, яка не виконує своїх батьківських обов`язків та протягом останніх трьох днів не перебуває дома (а.с.23). Згідно акту від 13 листопада 2017 р., [PERSON] була відсутня у своєму житловому будинку. Зі слів бабусі [PERSON] , її дочка відсутня на протязі 7 днів, а саме з 6 листопада 2017 р., місцезнаходження її невідоме, телефон вимкнено. Одна дитина син [PERSON] знаходився в дитячому садочку, а друга дитина дочка [PERSON] , знаходилась в будинку разом з бабусею [PERSON] Старша дочка Настя знаходилась, зі слів бабусі, з матір`ю. Зі слів жителів вони знаходяться у співмешканця [PERSON] , [PERSON] , де займаються розпиванням спиртних напоїв на кошти, які отримала на дітей. Бабуся дітей купила за власну пенсію їм зимовий одяг та потрібні продукти. У будинку відключено газопостачання. [PERSON] просила розлянути питання про позбавлення її дочки батьківських прав відносно дітей та її надати опікунство над онуками (а.с.20, 21). В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , матері відповідачки, від 16.11.2017 р. адресована на ім`я сільського голови Ободівської сільської ради, згідно якої [PERSON] прийняла на себе відповідальність, догляд за трьома неповнолітніми дітьми її дочки [PERSON] , на час її відсутності (а.с.16). Також, 16.11.2017 р. на ім`я сільського голови Ободівської сільської ради Ременюка [PERSON] , [PERSON] написала заяву, в якій зазначила, що на час її відсутності доручає здійснювати догляд її неповнолітніх дітей своїй матері [PERSON] (а.с.17). Рішенням 27 сесії 7 скликання від 23.12.2017 р. №527-27/2017, звільнено [PERSON] з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. від батьківської плати за відвідування її доньки [PERSON] , 2013 р.н., та сина [PERSON] , 2016 р., Бережанського ДНЗ (а.с.7). Згідно акту вилучення та перевезення дітей від 10.02.2018 р., 10.02.2018 р. о 14.30 год., комісія у складі: сільського голови, дільничого інспектора та чергового фельдшера, прибула до житлового будинку в [ADDRESS] , в якому проживає сім`я [PERSON] засвідчила те, що [PERSON] , отримавши державну допомогу на дітей, витрачала її на розпивання алкогольних напоїв. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , коли їх мати розпивала спиртні напої, залишилася без нагляду. [PERSON] та двоє її малолітніх дітей, після огляду черговим фельдшером, були передані під нагляд в інфекційне відділення Тростянецької лікарні (а.с.15). Рішеннями виконавчого комітету Ободівської сільської ради від 15.11.2017р. №110 та від 02.11.2018 р. № 123, [PERSON] надано грошову допомогу в сумі 1000 грн. у зв`язку зі складними життєвими обставинами та 1500грн. на лікування онуки [PERSON] , 2004 р.н. (а.с.123,124). Орган опіки та піклування Тростянецької РДА надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] від 30.10.2017 р., з якого слідує, що [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей, залишає їх без нагляду на тривалий період часу. Кошти державної соціальної допомоги на дітей не завжди витрачала за призначенням. На території Ободівської сільської ради характеризується з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, часто приходить в дитячий садок в нетверезому стані, інколи забуває забрати дітей з садочка. Відповідно орган опіки та піклування Тростянецької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей, що буде відповідати їх інтересам (а.с.18). Згідно характеристики на ученицю 8 класу Ободівської СЗШ І-ІІ ст., [PERSON] 2004 р. за час навчання показала себе старанною ученицею із достатнім рівнем знань. Вона добросовісно виконувала домашні завдання, була активна на уроках. Анастасія ввічлива, товариська, має багато друзів. У вільний час займається виготовленням квітів із звичайного мила та композицій з них. У всьому акуратна, має охайний вигляд та естетичний смак. В силу сімейних обставин інколи доводилось не відвідувати школу (а.с.70). Відповідно до довідки-характеристики від 16.03.2018 р., за час перебування [PERSON] та [PERSON] в Бережанському ДНЗ «Сонечко» діти були охайними та чистими. Систематично відвідували дошкільний навчальний заклад. Діти дружелюбні, контактують з ровесниками, не конфліктні (а.с.71). Також судом встановлено, що згідно довідки КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерація» від15.05.2018 р. № 35, [PERSON] , 1987 р.н., з 27.03.2018 р. по 10.04.2018 р. знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності F10,262. Пройшла курс лікування (а.с.69). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] від 20.03.2018 р., складеного комісією у складі: секретаря сільської ради, юриста сільської ради та депутата сільської ради, вбачається, що 20.03.2018 р. було здійснено огляд житлового будинку [PERSON] . На час перебування комісії в будинку було чисто та прибрано. [PERSON] поводилася адекватно, була в тверезому стані. Плакала і розказувала, що перебуває на обліку у лікаря нарколога, показала, що п`є ліки, щоб вилікуватися від алкогольної залежності. Розказувала, що жалкує за своїми дітьми, які на даний час перебувають у Жмеринському центрі Соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с.75). З 08.01.2019 р. [PERSON] зареєстрована, як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с.87,88). Згідно інформації головного лікаря Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини від 28.03.2019 р., в закладі з 28.02.2018 р. знаходиться на вихованні дитина [PERSON] , 2016 р.н. по даний час, на повному державному утриманні. За час перебування мати відвідувала дитину 21 раз: 08.03.2018 р., 15.03.2018 р., 23.03.2018 р., 21.04.2018 р., 23.05.2018 р., 15.06.2018 р., 08.07.2018 р., 25.07.2018 р., 30.07.2018 р., 08.08.2018 р., 29.08.2018 р., 03.10.2018 р., 11.11.2018 р., 12.12.2018 р., 19.12.2018 р., 25.12.2018 р., 26.12.2018 р., 06.01.2019 р., 31.01.2019 р., 24.03.2019 р. та 28.03.2019 р. Цікавилася станом здоров`я та розвитком дитини, приносила іграшки та солодощі (а.с.130). Відповідно до інформації директора Жмеринського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 26.03.2019 р. №64, 28.02.2018 р. діти [PERSON] , [PERSON] , 2004 р.н. та [PERSON] , 2013 р.н., поступили в заклад за направленням служби у справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації і по теперішній час перебувають на повному державному утриманні. За період перебування дітей у центрі реабілітації, мати [PERSON] відвідувала дітей 10 раз. Вона привозила солодощі, фрукти і одяг для дівчат. [PERSON] має мобільний телефон, спілкується з бабусею та мамою. Під час останнього візиту 26.03.2019 р. придбала дітям новий одяг, пролікувала [PERSON] зуб, разом з донькою [PERSON] отримала консультацію у дерматолога (а.с.132). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в 2010 році вона з дочкою приїхали в с.Ободівка. Наталя працювала за кордоном і вони проживали на її кошти. У [INFO] р. відповідач народила дочку [PERSON] , потім влаштувалася на роботу. Коли [PERSON] була на роботі, [PERSON] забирала дітей з садочка. Одного разу у 2017 р. приїхали до неї [PERSON] та Червонецька і сказали написати відмову від дітей. У лютому 2018 р. також було написано заяву про те, що вона хоче взяти на себе відповідальність за дітей, оскільки її дочка [PERSON] знаходилась на лікуванні. Заяву про відмову від дітей [PERSON] пояснила, що писала необдумано, їй підказував голова сільської ради. Просила повернути дітей додому, оскільки бажає, щоб [PERSON] дали ще один шанс. Вона працює, заробляє кошти, відвідує дітей. Пройшла лікування та не зловживає спиртними напоями. В судовому засіданні також було вислухано дитину [PERSON] , 2004 р., яка пояснила, що на даний час вона навчається у м. Вінниця. З мамою раніше були погані відносини, а зараз все добре. Раніше сварилися, коли вона йшла з дому. Жорстокого поводження зі сторони матері не було. Продукти харчування, одяг, вона завжди їм купувала. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] характеризується з негативної сторони. Близько місяця тому бачив, як вона з чоловіками в парку розпивала спиртні напої. Він склав протоколи на двох чоловіків, на [PERSON] протокол не складав. Раніше за викликом сільського голови було здійснено виїзд в центр села, де перебувала відповідач в не тверезому стані та з нею було двоє дітей. Потім було викликано швидку, оскільки в дівчинки була температура. Умови проживання в будинку були непогані. Також повідомив, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 р. вони приїхали на подвір`я [PERSON] , оскільки їх викликали сусіди. До [PERSON] з боку співмешканця було застосовано фізичну силу. Відповідачка була з ознаками алкогольного сп`яніння на тілі були синці. Також пояснив, коли діти були в лікарні з бабусею, [PERSON] до дітей не з`явилася. Умови проживання в її будинку непогані. Акти Ободівської сільської ради складалися лише тоді, коли діти залишалися без нагляду і коли відповідачка не перебувала дома. [PERSON] заперечив проти повернення дітей у родину [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою ст. 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними (ч. 1 ст. 163 СК). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК). Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини четвертої статті 10, частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Таким чином, судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. У цьому контексті недостатньо встановити, що дитину може бути поміщено у краще середовище для її виховання. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (рішення у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 50, від 18 грудня 2008 року). Відтак, позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вона ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Так, в матеріалах справи відсутні докази, що позивач та орган опіки та піклування якимсь чином аналізував якою мірою стверджувана незадовільність виховання дітей зумовлювала саме непоправна нездатність відповідачки [PERSON] забезпечувати належну опіку і піклування дітей. Окрім наданих документів, у яких лише зафіксовано певні проблеми, позивачем не надано ніяких інших даних фактичного обсягу та достатності соціальної допомоги, як і не надано доказів проведення з відповідачкою консультації з приводу виховання дітей з наданням конкретних рекомендацій. Суд вважає, що така інформація має важливе значення для висновку про те, чи виконала держава в особі відповідного органу свій конвенційний обов`язок зі збереження єдності сім`ї і чи дослідив такий орган достатнім чином ефективність менш суворих альтернативних заходів перед тим, як клопотати про позбавлення батьківських прав матір дітей. Важке матеріальне становище сім`ї, погані житлові умови, чи в минулому зловживання спиртними напоями, не є наслідком ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а тому не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав. Беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками [PERSON] , які б свідчили про ухилення її від виховання дітей і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказала, що зрозуміла всі свої помилки, вона намагається створити усі можливі умови для забезпечення дітей достатнім рівнем життя. На підставі викладеного та враховуючи бажання відповідачки виховувати своїх дітей, суд вважає необґрунтованим висновок органу опіки та піклування Тростянецької РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей, оскільки його зроблено без урахування всіх обставин справи. Зокрема вищевказаний висновок було винесено без повідомлення та участі [PERSON] , унаслідок чого вона не мала можливості надати свої доводи й заперечення, що є порушенням Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову слід відмовити. Оскільки позовна вимога щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її дітей задоволенню не підлягає, то і підстав для стягнення з неї аліментів на утримання дітей не має. Однак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] , що у разі продовження протиправної поведінки вона буде позбавлена батьківських прав. Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed