Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] зазначає, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.09.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення повноліття. Посилаючись на те, що на даний час значно зросли ціни та витрати на утримання дитини, коштів які надає відповідач не вистачає навіть на необхідний мінімум для доньки, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує щодо сплати аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судове засідання проведено в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.09.2015 року (справа № 678/206/15-ц провадження № 2-678-262/15) на користь позивача з відповідача були присуджені аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я одного з них. За змістом ст. 184 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ради України № 789ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача з моменту звернення до суду із позовом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. При цьому, з дня набрання даним рішенням чинності припинити стягнення аліментів по рішенню Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.09.2015 року. На підставі наведеного, ст.ст. 180-181, 184, 192 СК України, ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved