Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

У листопаді 2019 року, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] .. Зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 23.02.2007 року. На даний час між подружжям припинені сімейно шлюбні відносини, вони проживають окремо, діти залишились проживати з позивачем та находяться на її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу, однак не регулярно та в тому розміру, що необхідно, для утримання дітей, тому вона вирішила офіційно стягнути аліменти з відповідача. Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини доходу на утримання двох малолітніх дітей, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав письмову заяву. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 лютого 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 110, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають з матір`ю, відповідач зобов`язаний виплачувати на утримання дітей аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, працездатний, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 840,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved