Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд із [PERSON] на користь ФОА « [PERSON] » завдані збитки у порядку регресу у розмірі 22 820 грн. 43 коп.; судовий збір по справі у розмірі 840 грн 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 7299 грн 80 коп. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2020 відкрито провадження по справі та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Судом встановлено таке. 13.11.2017 о 20 год. 10 хв. водій [PERSON] рухаючись в м. Києві по пр. Палладіна, 7-А, керуючи автомобілем марки «ДЕУ», р.н. [NUMBER] в порушення вимог п.п. 2.3(б), 2.10а, 2.10д, 12.1, 13.1, Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Пежо», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Окрім того [PERSON] зник з місця ДТП. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України та накладено штраф. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 07.06.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3921286. У відповідності до умов вказаного полісу страхування Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ДЕУ» р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. З огляду на вищевказане, потерпілий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3921286 від 29.05.2017р. Так, на підставі страхового акту №09235-24 від 24.09.2018 власнику автомобіля «Пежо» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 22 280грн. 43 коп., що підтверджується платіжним дорученням №21620 від 24.09.2018. 20.12.2019 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » укладено договір №25/12/2019 про відступлення права вимоги згідно умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АК/3921286 від 29.05.2017р.. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особой) Внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення Права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу № 09235-24 від 24.12.2020 про відшкодування збитків в порядку регресу. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Що стосується витрат пов`язаних із правовою допомогю слід зазначити наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження судових витрат на правову допомогу в сумі 7299 грн 80 коп., позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги № 1 від 10.12.2019; додаткову угоду № 3 від 10.12.2019; акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 10.12.2019 ат платіжне доручення № 02F170487B1D4B. Таким чином, витрати на правничу допомогу, заявленої заявником повинні бути стягнуті на користь позивача у розмірі не більшому ніж визначено вищевказаним Законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 840 грн 80 коп. Напідставівикладеного,

Outcome: approved