Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, підписаним та поданим її представником - адвокатом Дмитренко І.М., до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» уповноважена особа Кадиров В.В., третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Радуга» в якому просить зняти обтяження з транспортного засобу: автомобіль вантажний, сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, 1998 року випуску, номер шасі [NUMBER] , що зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 11.04.2016 року за №15778968 реєстратором: Кондратюк Наталією Сергіївною, Філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», Київська область, тип обтяження: застава рухомого майна застава транспортних засобів, підстава обтяження: договір застави транспортних засобів №2522, виданий 05.09.2007р, видавник Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», обтяжувач: ПАТ «Дельта Банк», код:34047020; реєстраційний номер [NUMBER] ; боржник: ТОВ «Радуга», код 22858628. На обґрунтування позову вказав, що він являється власником вказаного транспортного засобу який він придбав у громадянина [PERSON] 20 травня 2016 року. 20 лютого 2020 року, з метою продажу транспортного засобу, він звернувся до приватного нотаріуса Філіпенка Д.В. щодо з`ясування відсутності арештів та заборон відчуження. Приватним нотаріусом Філіпенком Д.В. йому надано витяг згідно якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться записи про приватне обтяження зазначеного транспортного засобу - застава рухомого майна застава транспортних засобів накладені за зобов`язаннями ТОВ «Радуга», яке зареєстровано 11 квітня 2016 року за №15778968 реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи». Зазначене обтяження зареєстровано на підставі договору застави транспортних засобів від 05.09.2007 року №2522, видавник ПАТ «Дельта Банк». Вважає вказане обтяження таким, що підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що на час внесення обтяження транспортний засіб не належав боржнику ТОВ «Радуга», а належав іншій особі [PERSON] , у якого він придбав зазначений транспортний засіб. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача підтримує, просить суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки відповідача суду не відомі. Заяву про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав, не подано і відзиву на позов. Третя особа про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснення щодо позову, заперечень у справі не подав. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Як вбачається з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 11 квітня 2016 року реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження транспортного засобу: автомобіль вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, 1998 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] у вигляді застави рухомого майна застава транспортних засобів на підставі договору застави транспортних засобів №2522 від 05.09.2007 року, обтяжувач Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Радуга». 20 травня 2016 року [PERSON] знято транспортний засіб з реєстраційного обліку для реалізації у сервісному центрі МВС України №4841. 20 травня 2016 року позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав у громадянина [PERSON] транспортний засіб: автомобіль вантажний, сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, 1998 року випуску, номер шасі [NUMBER] . Вказаний транспортний засіб належав [PERSON] з 14.07.2009 року. 25 травня 2016 року позивач [PERSON] поставив зазначений транспортний засіб на реєстраційний облік у сервісному центрі №4843 Миколаївської області. Під час реєстрації будь-яких обтяжень або обмежень, як зазначає позивач, не було. 11 квітня 2016 року реєстратором філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження транспортного засобу: автомобіль вантажний сідловий тягач марки VOLVO, модель FH12, 1998 року випуску, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] у вигляді застави рухомого майна застава транспортних засобів на підставі договору застави транспортних засобів №2522 від 05.09.2007 року. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (ч.1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Зважаючи на те, що [PERSON] придбав автомобіль у [PERSON] , який являвся його власником з 14.07.2009 року, перереєстрував цей автомобіль 14.07.2009 року, а обтяження було накладено лише у 2016 році, тому позивач по справі є добросовісним набувачем. Взаємні права та обов`язки з приводу застави автомобіля виникли між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та третьою особою за цим позовом ТОВ «Радуга». Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в розумінні ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Застава є різновидом виконання зобов`язання, яке виникло між банком та ТОВ «Радуга». Права вимагати предмет застави у недобросовісного набувача виникло б у банка лише за умови, коли автомобіль був набутий під час наявного обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У ст. 330 ЦК України зазначено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-449 цс15 від 10.06.2015 року . В даному випадку [PERSON] придбав автомобіль на законних підставах, про що було складено Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 20.05.2016 року №7016. При купівлі продажу автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується і тим, що при знятті з реєстраційного обліку автомобіля [PERSON] , співробітниками сервісного центру було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було. На час купівлі-продажу транспортний засіб належав не ТОВ «Радуга», а громадянину [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є добросовісними набувачами і накладення обтяження 11.04.2016 р. порушує право власності [PERSON] . У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судових захист. Захист же цивільних - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, [PERSON] не може в повній мірі використовувати своє право власності на Автомобіль, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved