overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

У лютому 2015 року позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] кожному належить по ? частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 28875 від 26.05. 2008 року, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської Ради згідно з розпорядженням голови районної ради від 26.05. 2008 року, р. № 984р. Вказане свідоцтво пройшло державну реєстрацію в ОП ЗМБТІ у реєстровій книзі за № 286 номер запису 39406, реєстраційний номер 23802292 від 30.06. 2008 року. У зазначеній квартирі, крім позивачів, зареєстровані відповідачка по справі - [PERSON] колишня дружина позивача [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований 21.04.2007 р. Жовтневим відділом РАЦС ЗМУЮ, актовий запис № 99 та розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.12. 2013 року. З вересня 2007 року відповідачка [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] не проживає, її майна в спірній квартирі немає. У звязку з тим, що відповідачка більше пяти років тому добровільно залишила спірну квартиру та немає права власності на спірну квартиру, не бажає нести витрати по квартирі, просили визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі за вищезазначеною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] в своїх інтересах та як представник позивача [PERSON] за довіреністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов: усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування належною позивачам квартирою. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що дійсно більше року не проживає в спірній квартирі. В вересні 2007 р. вона з дитиною та чоловіком позивачем [PERSON] залишила спірну квартиру та перейшли проживата на орендовану квартиру, через те, що у неї не склалися стосунки із батьками чоловіка, на теперрішній час після розлучення з чоловіком позивачем [PERSON] проживає з дитиною в квартирі її матері за адресою: [ADDRESS], речей та майна, їй належних в спірній квартирі немає, проте заперечує проти позову з тих підстав, що їй потрібна офіційна реєстрація місця проживання. Представник третьої особи - \~Управління державної\~\~міграційної служби України\~\~в Запорізькій області\~\~до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона виховує онука [PERSON], [INFO] та є його опікуном. Її донька, матір неповнолітнього, [PERSON] вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 08 квітня 2013 року засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст. 6 ЗУ «Про амністію» кінець строку відбування покарання - 4 травня 2016 року. Остання відбуває покарання у Надержинщинській виправній колонії № 65. Відомості про батька дитини внесені у актовий запис про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання онука до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не з»явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно повідомлення з Надержинщинської виправної колонії № 65, [PERSON] ознайомлена з позовом. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 08.04.2011 року. У свідоцтві про народження серії 1-КЕ № 137461 у графі мати зазначена [PERSON]. Згідно довідки Надержинщинської виправної колонії № 65 № 6/1041 від 24.11.2014 року, вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 08 квітня 2013 року [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду м.Полтави від 16.07.2014 року застосувано ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році», кінець строку відбування покарання - 4 травня 2016 року. З 20.06.2014 року [PERSON] відбуває покарання у Надержинщинській виправній колонії № 65. Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради № 233 від 23.09.2014 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO]. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, не є інвалідом, та інших аліментних зобов»язань не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, матеріальний стан платника аліментів, яка працездатна, хронічними хворобами не страждає та не являється інвалідом, інших аліментних зобов»язань не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка - [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 13.06.1998 року перебувала у шлюбі з відповідачем - [PERSON] Проте, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу за № 520 від 30.09.2005 року, виданого відділом РАЦС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач, як батько дитини, та всупереч ст.180 СК України, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, про спосіб та строки матеріальної допомоги сторони домовитись між собою не можуть, тому вона просить суд стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на підставі судового рішення, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а саме з 13.02.2015 року, і до повноліття дитини. У судове засідання представник позивачки на підставі доручення від 12.02.2015 року [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним та підлягаючим задоволенню. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Сторони між собою не можуть домовиться щодо способу та строків утримання, тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, вважає, що аліменти слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 13.02.2015 року, і до повноліття дитини. Судові витрати згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати із [PERSON] аліменти, щомісячно , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. У березні 2015 року від позивачки надійшла заява, в якій вона уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення . Судом встановлено, що 05.03.2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №174. Від спільного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З червня 2014 року сім»я позивачки та відповідача розпалася, відповідач із сім»єю не проживає і не надає позивачці будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання і виховання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України закріпила, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Як зазначила позивачка, відповідач [PERSON] працює не офіційно, іншим особам аліменти не сплачує та має змогу надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати із [PERSON] аліменти, щомісячно , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття. У березні 2015 року від позивачки надійшла заява, в якій вона уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що на даний час ніде не працює, має на утриманні непрацездатного батька [PERSON], інваліда 3 групи, а також має іншу сім»ю та малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник відповідача просила задовольнити позовні вимоги частково. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №174. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. З червня 2014 року сім»я позивачки та відповідача розпалася, відповідач із сім»єю не проживає, створив іншу сім»ю. Відповідач на даний час не надає позивачці належної матеріальної допомоги, необхідної для утримання і виховання неповнолітньої дитини. Як встановлено в судовому засіданні відповідач має на утриманні непрацездатного батька непрацездатного батька [PERSON], інваліда 3 групи, що підтверджується копією посвідчення №2187204736, серія ААЕ №017157, а також має іншу сім»ю та малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КЕ №229336. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 цього ж кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.182 СК України закріпила, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, та інші обставини справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначала, що 16.05.1984 року в відділі РАЦС Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 439, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинили 10.03.2013р. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач не працював, чим ставив сімю в тяжке матеріальне становище, вживав спиртне, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки, які привели до розпаду сімї. Позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.11.2007 року в відділі РАЦС Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбні відносини припинили 10.03. 2013 р. Спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній, дитина проживає з позивачкою. Суд вважає, що сім»я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 05 червня 2010 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис №214. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З 2014 року шлюбні відносини припинено, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, відсутності порозуміння. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2010 року, шлюб зареєстровано Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис №214. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] року народження, яка мешкає разом з позивачкою. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем - [PERSON] та зареєстрований 14 листопада 1987 року Сигнаївською сільською Радою Шполянського району Черкаської області, зроблено запис №19. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинено з травня 2012 року, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, постійних сварок. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач допитаний по судовому дорученню, позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден, щоб справа розглядалась у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1987 року, шлюб зареєстровано Сигнаївською сільською Радою Шполянського району Черкаської області, зроблено запис №19. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинено, подружжя разом не проживає. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який уточнювався 07.05.2015р. В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначила, що 03.07.2004р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. 25.10.2011р. рішенням Запорізького районного суду Запорізької області шлюб було розірвано. Від спільного з відповідачем життя вони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані. Відповідач працює але не офіційно, однак в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Інших дітей та непрацездатної дружини не має, стан здоров'я його задовільний та є таким, що дозволяє йому працювати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві вказує, що вони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.06.2013 року ( а.с.5). мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. У позовній заяві вказує, що 16.09.2000 року у Дашківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Тому вона прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала (а.с.7). Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2000 року у Дашківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 4 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Діти знаходяться на утриманні позивачки (а.с.9). Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved