Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , 2018 року народження. Неповнолітня дитина проживає разом з відповідачкою. За судовим наказом стягненні аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини його доходів. Рішення суду він виконував. Але його матеріальний стан змінився: він не має на даний час постійної роботи та постійного заробітку, за рішенням суду він також сплачує аліменти на утримання позивачки, він має проблеми зі здоров`ям та має пройти лікування. Також він має сплачувати комунальні послуги, витрачати кошти на власне харчування. Коштів на все не вистачає. Просив суд зменшити розмір аліментів та стягнути з нього аліменти на утримання дитини [PERSON] , 2018 року народження, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно, судові витрати покласти на відповідача. 26 травня 2020 року до суду надійшов відзив. Не погоджуючись з позовом, [PERSON] вказала, що позивач не надав суду доказів щодо труднощів з роботою, отриманням доходу. За його трудовою книжкою відсутні записи з 2016 року. Її право на грошове утримання гарантовано чинним законодавством. Дитина має право на гармонійний та всебічний розвиток. Обов`язок по утриманню дитини батьки несуть порівну. Вважає позов необґрунтованим та недоведеним, просила відмовити в задоволенні позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду додатково пояснив, що має непогашений кредит, через оголошений карантин не має постійних доходів, середній заробіток складає 5000 - 6000 грн. Оскільки він офіційно не працює, розмір аліментів визначається по середньомісячному по району. Тому розмір аліментів є занадто високим. Просив задоволити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився. Причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зважаючи на подання суду відзиву на позов, сторони інших доказів не подали, не заявили клопотань про витребування доказів, достатність доказів, поданих сторонами, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача з урахування поданих доказів, обґрунтування позову та відзиву. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовим наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2019 року стягнено з [PERSON] на корить [PERSON] аліменти на утримання дитину [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі ј від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви ( [INFO] року) до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, у розмірі 600 грн., починаючи з дня звернення до суду, а саме з 10 липня 2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку. За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, надані суду докази щодо витрат на утримання дитини, наявність на утриманні позивача ще дружини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/6 частини доходів позивача до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Даний розмір аліментів буде відповідати як доходам позивача, витратам на дитину, так і рівному обов`язку батьків по утриманню дитини. Тому непогоджується з доводам позивача про визначення розміру аліментів в розмірі 1/8 частині. Такий розмір аліментів є занадто низьким (біля 12,5%), враховуючи доходи позивача та його можливість забезпечити дитини не лише мінімальний розмір аліментів. Посилання відповідача, що позивач не надав доказів яким чином змінився його матеріальний стан, суд до уваги не бере, оскільки введений карантин має вплив на зайнятість громадян по всій країні. Відповідач, заперечуючи дані обставини, не надала суду доказів на підтвердження своїм доводам, не заявила клопотань про витребування доказів. Щодо вимог відповідача про залишення розміру аліментів на рівні ј частини доходу, то в цій частині доводи суд оцінює критично. Оскільки відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат, враховуючи, що даний розмір визначений по судовому наказу та права та обов`язки батьків по утриманню дитини є рівними. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved