Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

У листопаді 2020 року Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в якому вказувало, що 14 липня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області на річці Південний Буг [PERSON] у період встановленої нерестової заборони на лов риби на ділянці, що не визначена органом рибохорони для любительського рибальства у нерестовий період відповідно до наказу №83 від 23 березня 2020 року, проводив лов риби за допомогою забороненого знаряддя лову пастками з сіткоматеріалу та металевого каркасу, виставлених в брід. Під час огляду у відповідача була виявлена риба: синюха в кількості 320 особин розміром 1-1,5 см., молодь бичка в кількості 43 особин розмірами 1-1,5 см., молодь тарані в кількості 56 особин розмірами 1-1,5 см., молодь раки в кількості 2 особин розмірами 1-1,5 см. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, чим заподіяв шкоду рибному господарству України в розмірі 11 713 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з [PERSON] на користь держави завдану шкоду в розмірі 11 713 грн. Представник Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 14 липня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області на річці Південний Буг [PERSON] у період встановленої нерестової заборони на лов риби на ділянці, що не визначена органом рибохорони для любительського рибальства у нерестовий період відповідно до наказу №83 від 23 березня 2020 року, проводив лов риби за допомогою забороненого знаряддя лову пастками з сіткоматеріалу та металевого каркасу, виставлених в брід. Під час огляду у відповідача була виявлена риба: синюха в кількості 320 особин розміром 1-1,5 см., молодь бичка в кількості 43 особин розмірами 1-1,5 см., молодь тарані в кількості 56 особин розмірами 1-1,5 см., молодь раки в кількості 2 особин розмірами 1-1,5 см. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, чим заподіяв шкоду рибному господарству України. Згідно постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 серпня 2020 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні вказаного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що своїми протиправними винними діями відповідач заподіяв шкоду тваринному світу України. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 3, 5, 10, 63 Закону «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є серед іншого дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. З урахуванням\~обставин справи,\~враховуючи норми «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21 листопада 2011 року, розмір завданої шкоди складає 11 713 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави. В силу ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача також слід стягнути 2\~102 грн. судового збору.

Outcome: approved