overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 05.02.2013 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе, однак добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, залишив місце їх спільного проживання з 2015 року, тому місце його перебування чи проживання їй не відомо. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, розміщеного в газеті «Урядовий курєр» №69 від 12.04.2016 року, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2013 року, спільних дітей не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сімї немає перспективи воззєднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сімї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту та оголошення заборони його відчуження зі всього рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця від 06.10.2011 року. У судове засідання сторони не з'явились, від представників сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції перебував наказ №2/51 від 10.05.2011 року, виданий Господарським судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Луганський м'ясокомбінат» 10 087,49 грн. З метою забезпечення виконання рішення суду, 06.10.2011 року державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Счасливою А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] у межах суми стягнення 10087 грн. 00 коп. 30.11.2012 року постановою головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Літвін Л.В. на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» наказ №2/51 від 10.05.2011 року повернуто стягувачу. Відповідно до даних Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, наказ №2/51 від 10.05.2011 року, виданий Господарським судом про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ «Луганський м'ясокомбінат» боргу у сумі 10 087,49 грн. станом на 16.03.2016 року згідно даних ЄДРВП та перевірки журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень повторно на адресу відділу не надходив. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 16.10.1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через протилежні погляди на подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1999 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 17.12.2013 року, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалось, починаючи з грудня 2015 року вони спільно не проживають та припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2013 року. Враховуючи те, що сторони спільно не проживають, припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 21.03.2001 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, вони припинили шлюбні відносини, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, від її представника надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2001 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 21.11.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони спільно не проживають, припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 01.10.1999 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO] і спір про поділ майна між ними відсутній. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.199 року в відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально - Міської районної ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області , актовий запис № 400. Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], [INFO] і спір про поділ майна відсутній. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 25 листопада 2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинились остаточно в листопаді 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них постійно виникають сварки й непорозуміння, шлюб існує формально. Вважає їх подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим. Посилаючись на викладене, позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони в справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 702. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини в листопаді 2014 року, оскільки вони втратили почуття любові й поваги один до одного, у них постійно виникають сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, то вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки вони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові й поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені та поновлені бути не можуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку допомогу не надає, тому позивач бажає стягувати аліменти в встановленому законом порядку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. А саме стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. В порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір»ю. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Згідно з ст.ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, при визначенні розміру аліментів, крім іншого, суд враховує стан здоров'я дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, при цьому ухиляється від утримання дитини. Оцінивши зібрані по справі матеріали та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], вважає, що строк для примирення не потрібен. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, вважає, що строк для примирення не потрібен. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2003 року, про що підтверджує свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 50. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують більше двох років. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний час вони проживають окремо, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], вважає, що строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 25 квітня 2016 року, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Сторони перебувають у шлюбі з 12 липня 2014 року, про що підтверджує свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 148. Від сімейного проживання позивач і відповідач мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане виконавчим комітетом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Шлюбні відносини не підтримують після народження дитини. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї [PERSON] та [PERSON] стало неможливими, оскільки суперечить їхнім інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved