Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 липня 2003 року у відділі РАЦС Демидівського районного управління юстиції, Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 23. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За період спільного проживання з»ясувалось, що сторони мають різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного та подальше збереження шлюбу є недоцільним і суперечить, як інтересам позивачки так і інтересам відповідача. Просить шлюб розірвати. Під час розгляду справи в суді позивачка позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що на даний час вона з відповідачем шість місяців проживають роздільно, шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними неможливе, категорично наполягає на розірванні шлюбу. Просить судові витрати понесені нею у вигляді сплати судового збору з відповідача не стягувати. Відносно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач неодноразово на розгляд справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не направив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, про що підтверджують повідомлення про вручення судових повісток /а.с. 14, 17/. Відповідно ч.1 до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи і про причини неявки суд не повідомив та позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, повно, всебічно та обєктивно оцінив подані докази у їх сукупності, оглянув оригінали документів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті та встановив наступне. Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, будь-які стосунки між подружжям припинені. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 079818 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 26 липня 2003 року /а.с.12/. Відповідно до ст.\~112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою по справі при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією № 9 від 31 серпня 2016 року. Так як суд задовольняє позов про розірвання шлюбу, то суд рахує за необхідне стягнути на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору. На підставі ст.ст 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved