Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У листопаді 2019 року ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.05.2016 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] під керування водія [PERSON] (відповідача по справі) та автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] від спричинених тілесних ушкоджень помер. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2018 року відповідача по справі визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. Призначено [PERSON] покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На момент ДТП діяв поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності № АЕ-8460695 від 29.04.2016 року, забезпеченим транспортом згідно п.7 якого є транспортний засіб «Ауді» д.н.з. [NUMBER] . В результаті вищезазначеного ДТП, автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, а його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту на суму 100 000,00 грн. На підставі наданих документів та згідно з умовами полісу, вказане ДТП визнано страховим випадком та в порядку суброгації виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн. на користь потерпілої особи. Позивач зазначає, що відповідач порушуючи умови п. «а», «в», «г» ч. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зник з місця пригоди, під час скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння та не повідомив позивача, як страховика, про настання дорожньо - транспортної пригоди, а тому відповідач в порядку регресу має сплатити на користь позивача виплачені потерпілому грошові кошти. За таких обставин, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 100 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2019 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, вимоги позову підтримує в повному обсязі і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.05.2016 року близько 23 год. 11 хв. [PERSON] (відповідач по справі) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. [NUMBER] рухався по проїзній частині бульвару Дружби Народів, зі сторони Московської площі в напрямку станції метро «Дружби Народів» в м. Києві, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Субару» д.н.з. [NUMBER] , в салоні якого на водійському сидінні перебував [PERSON] , а на пасажирському сидінні перебував [PERSON] (власник авто). В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] помер. Вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2018 року відповідача по справі - [PERSON] було визнано винним в скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Також, даним вироком суду встановлено, що [PERSON] під час керування авто «Ауді» д.н.з. [NUMBER] - 21.05.2016 року о 23 год. 11 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння та після вчинення дорожньо - транспортної пригоди залишив місце скоєння даної пригоди. Цивільна відповідальність автомобіля «Ауді» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП була застрахована [PERSON] в ПрАТ «СК «Еталон» за полісом АЕ-8460695 від 29.04.2016 року. На підставі страхового акту № 712-10128, розпорядження № 09-05-10128 від 01.04.2019 року ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» сплатила страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 531 від 08.04.2019 року та копією платіжного доручення № 533 від 01.04.2019 року. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, позивач посилається на те, що відповідачем було порушено вимоги пунктів а,в,г 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: відповідач по справі зник з місця пригоди, під час скоєння ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння та відповідач не повідомив позивача, як страхувальника, про настання страхового випадку - ДТП. Між сторонами виникли договірні правовідносини, а тому предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подавати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону Відповідно до статті 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відтак, здійснивши виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» набуло право потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог ПрАТ «СК «ЕТАЛОН». З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved