Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувсь до суду з даною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що він є ліквідатором ЧАЕС 1 категорії, інвалід війни 2-ї групи. У1986 році перебував у складі 731 ОБС з «в/ч» п.п. 50937. Як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС став на квартирний облік в с. Крюківщина ще в березні 1993 року, отримавши посвідчення ліквідатора 1-ї категорії одразу написав заяву про переведення мене на позачергову чергу. У подальшому неодноразово його повідомляли в Києво-Святошинській районній державній адміністрації, що його внесено в окремі списки на позачергове отримання житла, як ліквідатора 1 категорії. З 2005 по 2012 рік в листах повідомлялось, що він перший в обласному реєстрі. Але згодом йому стало відомо, що рішення виконкому за 1993 рік не знайшли і його переведено на позачергову чергу під номером 1690. Встановлення даного факту є важливим для подальшого отримання квартири. Іншим чином підтвердити свої доводи немає можливості. Просив суд встановити факт перебування [PERSON] під номером 1 з 22 березня 1993 року в позачерговій черзі на отримання квартири при виконавчому комітеті Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У судове засідання заявник не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задоволити. Представник Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Київської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернута увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] є ліквідатором на Чорнобиській АЕС 1 категорії, інвалід війни 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серія А №015950, виданого Київською обласною державною адміністрацією. З 28 квітня 1986 року по 15 травня 1986 року перебував у складі 731 ОБС з «в/ч» п.п. 50937 як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС. Рішенням виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №11/1 від 26 травня 1992 року [PERSON] був поставлений на квартирний облік по місцю проживання. Рішенням виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №5 від 15 січня 1993 року «Про затвердження списку черговості кварто обліку по місцю проживання станом на 01 січня 1993 року» [PERSON] перебуває в списку черговості під номером 1. Факт перебування [PERSON] на квартирному обліку в с. Крюківщина, під номером один підтверджена численним листами Київської обласної адміністрації вих. №05-46-0162ж від 31 березня 1999 року, вих. №П13-111-2 від 16 лютого 2004 року; Києво-Святошинської районної державної адміністрації вих. №3/49-442,357 від 08 квітня 1999 року; вих. №3/49-1023 від 14 липня 1999 року; Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи вих. №04-3369/162 04 липня 2000 року. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Створення умов, за яких кожний громадянин матиме змогу придбати його у власність або взяти в оренду, покладається на державу. Згідно ст.15 Житлового кодексу України виконавчі комітети міських Рад народних депутатів на території міста здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов . Стаття 39 Житлового кодексу України вказує, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. У п. 33, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP від 11 грудня 1984 р. зазначається, що контроль за станом квартирного обліку на підприємствах, в установах, організаціях здійснюється виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів і відповідними органами професійних спілок. У п.8 Правил вказується, що облік громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. Згідно п. 21 Правил у рішенні виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів або у спільному рішенні адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і профспілкового комітету, які розглядали заяви громадян, вказуються дата взяття на облік, склад сім'ї, підстава для взяття на облік, вид черговості надання жилих приміщень (загальна черга, в першу чергу), а при відмові у взятті на облік - підстава відмови. Громадяни вважаються взятими на квартирний облік: у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів - з дня винесення рішення виконавчого комітету (п.22 Правил). З листа Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №3 від 05 січня 2016 року вбачається, що на даний час в раді відсутня інформація про взяття на квартирний облік [PERSON] під номером 1. Згідно ч. 1 п. 8 і ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку, оскільки рішення про взяття на квартирний облік ухвалювалося відповідними органами, наявність інформації про чергу у органах державної влади, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та заявник не має іншої можливості одержати та відновити загублений чи знищений сільською радою документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, враховуючи, що встановлення даного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, тому подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved