Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа окремого провадження за заявою [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, заінтересовані особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, [PERSON] . В обґрунтування власної позиції та підстав звернення до суду заявник посилалась на ті обставини, що її чоловік - [PERSON] - знаходиться на обліку у КУ «Міський психіатричний диспансер» із діагнозом органічний шизофреноподібний розлад, він не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Унаслідок нездатності до самообслуговування, неможливості самостійного виконання хворою особою побутових потреб життєзабезпечення та необхідності постійного догляду, заявник просила суд визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном [PERSON] . Представник заінтересованої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування правом подачі відзиву на заяву окремого провадження не скористався, відзив на заяву не надходив, але від представника адміністрації надійшла заява, у якій особа заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним, зважаючи на те, що він здатен усвідомлювати та керувати своїми діями. Заінтересована особа [PERSON] правом подачі відзиву на заяву окремого провадження не скористалась, проте, у процесі розгляду справи заперечувала проти визнання її брата - [PERSON] - недієздатним, зважаючи на те, що він здатен усвідомлювати та керувати своїми діями. Також, звернула увагу суду на те, що між нею та [PERSON] існує спір з приводу володіння та користування спільним нерухомим майном. Заявник [PERSON] та її представник у відкрите судове засідання з`явились, підтримали вимоги щодо визнання [PERSON] недієздатним та призначення над ним опіки. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у відкрите судове засідання з`явився, заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним, зважаючи на те, що він здатен усвідомлювати та керувати своїми діями. Інші учасники судового процесу у відкрите судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду та забезпеченні письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 09 лютого 2017 року, 09 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно із листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації №10-АЗ/05/08/14 від 09 квітня 2019 року [PERSON] працював у підрозділах пожежної охорони з 24 листопад а1999 року до 01 лютого 2008 року, звільнений за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №75661326 від 13 грудня 2016 року домоволодіння [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/4 частка) [PERSON] (3/4 частки). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення - задоволено частково. Вселено [PERSON] у 3/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , які належать їй на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2010 року. Зобов`язано [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Іллічівським РВОМУ УМВС України в Одеській області 22 жовтня 1997 року не перешкоджати [PERSON] у користуванні 3/4 частинами домоволодіння [ADDRESS] , які належать їй на праві власності на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2010 року. В інший частині позовних вимог - відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року залишено без змін. У матеріалах справи знаходиться висновок за матеріалами перевірки ЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області від 19 квітня 2018 року, із якого убачається, що між [PERSON] та [PERSON] дійсно існують суперечки з приводу користування спільним будинком. Перевіряючи обґрунтованість вимог щодо визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до медичного висновку щодо [PERSON] про здатність до самообслуговування та потребу у сторонній допомозі КНП «ЦПМСД №10» Одеської міської ради від 15 жовтня 2019 року протипоказань для надання соціальних послуг у територіальному центрі соціального обслуговування немає, до самообслуговування не здатен. Дійсно, відповідно до ст. 39 ч. 1, 2 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно із ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. При цьому відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно із ст. 293 ч. 1, 2 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Як передбачає ст. 300 ч. 1 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Утім, як убачається із епікризу [PERSON] від 22 жовтня 2018 року із історії хворого №722, складеного старшим лікарем КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Д.І. Майєр, свідомість хворого не запаморочена, орієнтований правильно, доступний до мовного контакту, маревних ідей та обманів сприйняття немає. Крім того, відповідно до епікризу [PERSON] від 22 жовтня 2018 року із історії хворого №4415, складеного комісією у складі лікарів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , хворий намагався зобразити амнезію, проте, детально описує конфлікт із сестрою з приводу будинку, указує точні дати, де та коли відбувались події, проте, просить визнати його недієздатним, маревних ідей не висловлює. Відповідно до епікризу [PERSON] від 22 жовтня 2018 року із історії хворого №2634, складеного комісією у складі лікарів КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради Благодарського, [PERSON] , хворий під час нагляду знаходився у свідомому стані, орієнтується на місцевості, часі, у своїй особистості Згідно із випискою із історії хворого №4020 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» [PERSON] установлено діагноз шизофренія, параноїдная форма, дебют. Як убачається із висновку судово-психіатричного експерта №442 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 23 вересня 2020 року, [PERSON] на хронічний стійкий психічний розлад не страждає, а виявляє клінічні ознаки у вигляді «органічного розладу особистості та поведінки травматичного генезу», за своїм психічним станом здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З огляду на викладене, надаючи оцінку доказам у їх сукупності, суд доходить висновку, що [PERSON] здатен усвідомлювати своїми діями та керувати ними. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (стаття 13 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України). За загальним правилом кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 3 статті 12, частини 1, 6 статті 81 ЦПК України). У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30). Отже перевіривши факти і обставини, якими [PERSON] обґрунтовує свої вимоги та заперечення заінтересованих осіб, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, - суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки.

Outcome: dismissed