Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

У лютому 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулося до суду з позовом, про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за комунальні послуги: заборгованості за спожиту електричну енергію. В позові зазначає, що відповідач [PERSON] 01.01.2019 року уклав договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на підставі якого позивачем за адресою [ADDRESS] , надаються послуги. За період з 01.01.2019 р. по 31.01.2020 р. позивач надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 15269 гр.62 коп.,пеня-254,61,Інфляційні витрати за надані послуги складають в сумі 1227 гр. 51 коп.,3% річних складають в сумі 647 грн. 40 коп. Пунктом 18 «Правил надання послуг з електропостачання», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 р. передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. Посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг за адресою [ADDRESS] цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за спожиту електричну енергію у сумі 17399 гр. 14 коп. та судові витрати у сумі 2270 гр. Провадження у справі відкрито ухвалою від 23.03.2021 р. Відповідно до ст.274 ч.1 п.2 ЦПК України,справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії з 01.01.2019 року. Згідно із розрахунком суми заборгованості, [PERSON] має заборгованість за спожиту у період з 01.01.2019 року по 31.01.2020 року електроенергію, загальний обсяг якої складає 9874 кВт/год, на суму 15269,62 гривень, яку добровільно ним не сплачено. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача вимоги з додатками від №8778 від 12.08.2020 року щодо погашення заборгованості за спожиту електричну енергію, однак останній заборгованість не сплатив. У зв`язку з несвоєчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачу також було нараховано пеню у розмірі 254,61 гривень за період з 01.01.2019 року по 31.01.2020 року, 3% річних від суми заборгованості у розмірі 647,40 гривень за період з 21.02.2019 року по 17.02.2021 року, суму інфляційних витрат у розмірі 1227,51 гривень за період з 01.04.2019 року по 31.01.2021 року. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року. Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року визначено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до положеньст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України,до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз*яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду». На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем, які, в свою чергу, не надав доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідача суми боргу за комунальні послуги. Відповідно до ст.141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 2270 гр.,що підтверджено квитанцією. На підставі ст.322,525,526,629 ЦК України,ст.162 ЖК України,Закону України «Про комунальні послуги», ст.12,13,95,141,279 ЦПК України,суд-

Outcome: approved