Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги неповернення відповідачем позики, що підтверджена відповідною розпискою від 04.03.2020 у сумі 10500,00 грн у встановлений строк до 08.03.2020. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 840,80 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 вирішено, зокрема, розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін; запропоновано відповідачу, зокрема, скористатись своїм правом та в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка отримана ним 20.11.2020, відзив або будь-яких інших документів у справі не подав. Позивач у судовому засіданні надала оригінал розписки від 04.03.2020, вказала, що відповідач повернув їй 09.12.2020 1100,00 грн, Інших коштів не повертав. Відтак залишок боргу складає 9400,00 грн. Позивач просить ухвалити заочне рішення. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ч.\~1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. 04.03.2020 відповідач [PERSON] відповідно до боргової розписки отримав від позивача [PERSON] грошові кошти у сумі 10500,00 грн; строк повернення до 08.03.2020. У зазначений строк відповідач кошти не повернув. 05.05.2020 позивачем було направлено претензію відповідачу [PERSON] про повернення коштів. Станом на 03.11.2020 (дата звернення до суду) і 09.12.2020 (дата ухвалення рішення) кошти не повернуто повністю. 09.12.2020 повернуто лише 1100,00 грн, що ствердила позивач. Залишок боргу складає 9400,00 грн (10500 1100). Відповідно ч.1 ст.\~1046\~ЦК\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У ч.2 ст.\~1050\~ЦК\~України зазначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-63цс13, зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~ЦК). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики від 04.03.2020, відтак, і висновок про необхідність задоволення позову на суму 9400,00 грн. За правилами ч. 1, 2 ст.\~141,\~ч.\~3\~ст.\~142\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь позивача 840,80 грн судового збору (а.с. 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved