Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 01 вересня 1984 року Малоберезнянською сільською радою Великоберезняського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 14). Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними та відсутність бажання надалі проживати подружнім життям. Також позивачка вказує на те, що вона вже тривалий час проживає в [INFO], тому фактичні шлюбні відносини припинилися вже давно. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, а тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засіданні не зявився, будучи належним чином повідомлений, про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. \~ \~ \~ \~Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що 01 вересня 1984 року Малоберезнянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 14. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 12.02.2010 року серії 1-ФМ № 063745. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, через що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачені ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема такі як вагітність або ж недосягнення спільною дитиною одного року відсутні. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися ще у 2005 році. Згідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом;обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved