Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про встановлення факту володіння померлим на праві особистої приватної власності нерухомим майном, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2012 за [PERSON] визнано право власності на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Однак дане рішення суду [PERSON] не зареєстрував у КП «ДМБТІ». [INFO] [PERSON], який є дідусем позивача, помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] нотаріус відмовив, оскільки право власності на вищезазначені 53/100 частин домоволодіння у спадкодавця [PERSON] не виникло. На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить встановити факт володіння померлим [INFO] [PERSON] при житті на праві особистої приватної власності 53/100 частин домоволодіння, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м., яке складається з ? частини будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, вбиральні літ. В, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Г, сараю літ.Ж, розташованого за адресою: [ADDRESS] визнати за позивачем право власності на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] яке складається з ? частини будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, вбиральні літ. В, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Г, сараю літ. Ж в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.3-5,35-37). Ухвалою суду від 11 березня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено територіальну громаду в особі Дніпропетровської міської ради (а.с.26). Ухвалою суду від 07.04.2015 позовні вимоги позивача в частині встановлення факту володіння померлим [INFO] [PERSON] при житті на праві особистої приватної власності 53/100 частин домоволодіння, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м., яке складається з ? частини будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, вбиральні літ. В, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Г, сараю літ.Ж, розташованого за адресою: [ADDRESS] залишені без розгляду. У судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, позов підтримав, та просив його задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив, заяв щодо розгляду справи у їх відсутність суду не надав. Представник відповідача Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заяв щодо розгляду справи у їх відсутність суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання 24.04.2015 всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2012 року за [PERSON] визнано право власності на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з: ? частини будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, вбиральні літ. В, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Г, сараю літ. Ж. Рішення суду не оскаржувалося та набрало чинності 20.02.2012 (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1988 від [INFO], копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.11). За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав усе належні йому майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належать на день смерті, і на що він за законом матиме право [PERSON](а.с.13). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем і посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Спадкоємцем згідно із заповітом є [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS] нотаріус відмовив, оскільки право власності на вищезазначені 53/100 частин домоволодіння у спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] не виникло (а.с.19). Таким чином, позивач використала позасудовий шлях здійснення своїх спадкових прав. Разом з тим, на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку проте, що за життя, [PERSON] набув право власності на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. За таких обставин, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню - слід визнати за [PERSON] право власності на 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS], яке складається з ? частини будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, прибудови літ. а1-1, прибудови літ. а2-1, ганку літ. а3, вбиральні літ. В, літньої кухні літ. Г, погребу літ. Г, сараю літ. Ж в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку - судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлена.

Outcome: approved