Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

управління праці\~та соціального\~захисту населення\~Козівської районної\~державної адміністраціїТернопільської області (надалі Управління) звернулося в суд із вказаним позовом, з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу [PERSON] було призначено субсидію на період з липня 2015 року по жовтень 2016 року включно. Зазначає, що за результатами проведеної інспекторами управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області перевірки повноти та достовірності інформації про доходи та майновий стан, поданої [PERSON] для призначення вказаної субсидії було встановлено, що останній помер, у звязку з чим знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]. Про цей факт, Управління в установлені «терміни» повідомлено не було, в результаті чого заявникові було зайво нараховано та виплачено субсидію в розмірі 555,10 грн.. Такі, зайво нараховані кошти [PERSON], на думку позивача, зобовязана в повному обсязі повернути до державного бюджету «у встановлені терміни». Проте, відповідач відмовилась повернути такі кошти, у звязку з чим Управління змушене звернутися до суду. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 04.04.2017 року відкрито провадження у цій справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 09.11.2017 року постановлено призначити справу до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, проте подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності від неї не надходила. У звязку із неявкою учасників справи фіксування судового засідання, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності представника позивача, який не зявився у судове засідання та не повідомив причини такої неявки. У зв'язку із неявкою відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 09.07.2015 року звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.7). Згідно з випискою з протоколу №10 засідання комісії по розгляду звернень громадян з питань призначення субсидій, державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям від 15.09.2015 року, [PERSON] призначили субсидію (а.с.13). Крім того, згідно з рішеннями Управління від 18.09.2015 року, 29.03.2016 року, 25.05.2016 року, 13.10.2016 року [PERSON] призначено субсидію у сукупності на період з липень 2015 року до червня 2016 року та з жовтня 2016 року до квітня 2017 року (а.с.6, 16-19). При цьому, як вбачається із матеріалів справи виплату зазначеної субсидії припинено з 01.11.2016 року «через подання невірних даних» (а.с.18). Відповідно до Акту проведення перевірки повноти інформації поданої заявником для призначення субсидії від 16.11.2016 року, складеного державними соціальними інспекторами Управління, Федорів В.К. помер 23.09.2016 року, в результаті чого його було знято з реєстрації про що, всупереч вимогам «пункту 14 підпункту 10 не було повідомлено управління…». Як наслідок «заявникові було зайво нараховано та виплачено субсидію» (а.с.3). Факт смерті [PERSON] 23.09.2016 року підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №213019 від 23.09.2016 року (а.с.4). Відповідно до абз.1 п.6 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 року №1050 в редакції від 21.09.2016 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Положення) субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. При цьому, абзацом 2 цього ж пункту Положення встановлено, що у разі смерті особи, якій було призначено субсидію, надання субсидії не припиняється до закінчення опалювального (неопалювального) періоду за умови, що у житловому приміщенні зареєстровані інші особи, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Крім того, згідно з абзацом 13 п.14 Положення, серед іншого, передбачено, що громадянин, якому призначено субсидію, зобовязаний протягом місяця поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб шляхом подання відповідних документів. Таким чином, на підставі вказаного і зважаючи на те, що оскільки субсидія була призначена [PERSON], а не [PERSON]; враховуючи, що остання, згідно з вимогами Положення, не була зобовязана повідомляти позивача про смерть особи, які було призначено субсидію ([PERSON]К.) і надання такої субсидії не повинно було припинятися до закінчення опалювального (неопалювального) періоду у звязку з тим, що в будинку [PERSON] була зареєстрована також його дружина відповідач [PERSON], суд дійшов до висновку, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та не доведені позивачем та його представником, а відтак у задоволенні його позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed