Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 20 вересня 2003 року виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~25. В обґрунтування позову зазначала, що 20 вересня 2003 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через відсутність між ними взаєморозуміння і взаємоповаги, частими стали сварки. Тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час подружжя проживає окремо, сімейного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Спір щодо поділу майна подружжя між ними відсутній. Вони досягли угоди щодо утримання та виховання їхньої дочки. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності, час для примирення подружжя не надавати, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами, оскільки з 11 січня 2008 року подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності, час для примирення подружжя не надавати, оскільки більше десяти років вони проживають окремо та подружніх відносин не підтримують. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 20 вересня 2003 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~25. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з 11 січня 2008 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, позов визнав. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved