Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №DOS1GK00000034 від 02.04.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 21750 доларів США на термін до 02.04.2028 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. [PERSON] відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 21.12.2016 року у сумі 90073,77 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18241,79 доларів США, заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту в сумі 17922,02 доларів США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 1331,90 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 52578,06 доларів США. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18241,79 доларів США, що за курсом складає 482860 грн. 18 коп. за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №DOS1GK00000034 від 02.04.2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 21750 доларів США на термін до 02.04.2028 року та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 549 ЦК України,\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором за відповідачем згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №DOS1GK00000034 від 02.04.2008 року, станом на 21.12.2016 року наявна заборгованість у сумі 90073,77 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18241,79 доларів США, заборгованості по відсоткам за користуванням кредиту в сумі 17922,02 доларів США, заборгованості по комісії за користуванням кредитом у розмірі 1331,90 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 52578,06 доларів США. Відповідно розпорядження Національного банку України від 21.12.2016 року, офіційний курс долара США станом на 21.12.2016 року становить 26,47 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 7242 грн. 90 коп., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved