Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 02 жовтня 1982 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідач відмовляється вирішити питання про розірвання шлюбу в органах РАЦС, у зв`язку з чим він звертається до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що з позивачем однією сім`єю не проживають протягом більше ніж 11 років. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , громадянином України, [INFO] та [PERSON] , громадянкою України, [INFO] , 02 жовтня 1982 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 жовтня 1982 року (а. с. 3). Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів сторін, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved