Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не допомагає та участі у її вихованні не приймає, з урахуванням майнового стану відповідача, позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 2500 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та по досягненню нею повноліття. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], просив суд задовольнити вимоги позивачки з підстав наведених у позивній заяві. Також додав, що неповноліття [PERSON] часто хворіє, через що позивачка несе додаткові витрати на придбання ліків для доньки. Крім цього, [PERSON] є ученицею 3-го класу Герцаївської ЗОШ у зв'язку із чим потребує шкільних речей, одягу, харчування у школі, добирання до шкоди, тощо. З урахуванням того, що відповідач є приватним підприємцем, має у власність транспортний засіб та має дохід, просила задовольнити її вимоги. Відповідач будучі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Втім, від останнього до суду надійшов відзив на позов, за яким позовні вимоги позивачки визнав частково. Згоден на сплату аліментів у розмірі 1100 грн., що дорівнює розміру не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачувати аліменти у більшому розмірі не спроможний, так як піклується про своїх непрацездатних батьків, які є пенсіонерами за віком, а матір [PERSON] ще перебуває на «Д» обліку у лікаря онколога, яка потребує постійного амбулаторного та стаціонарного піклування. Представник відповідача, [PERSON], у судовому засіданні частково визнав вимоги позивачки та суду дав аналогічні пояснення наведені у відзиві на позов. Водночас суду підтвердив, що дохід відповідача є мінливим, в залежності від обсягу реалізації продукції як підприємцем у сфері торгівлі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], тобто сторони по справі (а.с. 3). Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вищенаведені норми законодавства зводиться до того, що утримання дитини по досягнення нею повноліття є обов'язком батьків. Судом встановлено, що позивачка разом із донькою [PERSON], зареєстровані і проживають в [ADDRESS]. Донька перебуває та утримання позивачки. Відповідач зареєстрований та проживає окремо від позивачки та доньки по [ADDRESS]. Оскільки відповідач як батько неповнолітньої дитини проживає окремо від неї, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на їх утримання на користь позивачки. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» було встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, а саме, з 1 грудня - 2027 грн. Такий прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років встановлений і на період з 01 січня по 30 червня 2019 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Таким чином, розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути меншим з 1 грудня - 1013,50 грн. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дітей та відповідача. Так, за даними головного управління ДФС у Чернівецькій області [PERSON] перебуває на податковому обліку в Герцаївській ДПІ Новоселицького управління ГУ ДФС у Чернівецькій області з 01.04.2004 року, як основний платник податків (а.с.6), валовий дохід якого за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року складає 36254 грн. (а.с.46). Неповнолітня [PERSON], [INFO] є ученицею 3-Б класу Герцаївської ЗОШ, харчується у шкільній їдальні за власні кошти, вартість обіду якого складає 15 грн. на день (зворот а.с.6). Отже, судом прийнято до уваги вік дитини та пов'язане з цим розмір коштів потрібних на її утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача який займається підприємницькою діяльністю. За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обов'язку по утриманню дітей як матір'ю так і батьком, виходячи з встановленого законодавством прожиткового мінімум на дитину, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні доньки в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Догляд відповідачем за пристарілими батьками, їх незадовільний стан здоров'я не може вплинути на обсяг виконання відповідачем обов'язку утримання власної дитини, а тому такі його доводи та представника суд до уваги не приймає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial