Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 29.12.2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Білогородської сільської ради за № 128/2 від 24.11.2004 року, позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2012 році у вказаному будинку був зареєстрований [PERSON] з яким 12 листопада 2006 року донька позивача [PERSON] уклала шлюб. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2015 року шлюб було розірвано. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 06 липня 2018 року, складеного депутатом Білогородської сільської ради, [PERSON] , 1975 року народження, за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2013 року. Відповідач фактично більше року не проживає в будинку, який належить позивачу на праві власності, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла будь-якої участі не приймає. Тому позивач просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким що втратив право користування житловим будинком за адресо: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] . Представник позивача позовні вимоги підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. третя особа про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] зігдно свідоцтва про право власності від 29.12.2004 року, виданого на підставі рішення виконкому Білогородської сільської ради за № 128/2 від 24.11.2004 року, є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З 2012 року відповідно до будинкової книги у вказаному будинку був зареєстрований [PERSON] , колишній чоловік доньки позивача. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 06 липня 2018 року, складеного депутатом Білогородської сільської ради, [PERSON] , 1975 року народження, за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2013 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved