Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,39 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка складається із 6 окремих земельних ділянок, які межують одна із одною. Навесні 2014 року, під час відновлення в натурі меж її земельних ділянок, виявилося, що відповідач [PERSON] використовує частину її земельної ділянки, на якій останній заклав багаторічні насадження. Дана обставина підтверджена документами, складеними спеціалістами Відділу Держземагенства у Сокирянському районі. На письмову вимогу звільнити належну їй земельну ділянку відповідач не реагує. Посилаючись на вимоги ст.391 ЦК України, ст.90, ч.2 ст.152 ЗК України, просить суд: усунути позивачу перешкоди у користуванні земельними ділянками: площею 0,27 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0349, та площею 0,28 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0350, які розташовані на території Білоусівської сільської ради, призначені для ведення особистого селянського господарства, шляхом зобов'язання відповідача за його рахунок вирізати та викорчувати закладені ним багаторічні насадження фруктових дерев на даних ділянках; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір по справі. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та доповнили, що позивач [PERSON] державний акт отримала в 2008 році. В тому ж році земельним ділянкам, зазначеним в державному акті, було присвоєно кадастрові номери і встановлено їх межі в натурі. На той момент весь масив був нерозпайованим і позивач в числі 12 жителів с.Білоусівка першими отримали державні акти. Після цього позивач на інші особи передали свої приватизовані земельні ділянки в оренду [PERSON]. В 2013 році виявилося, що частина земельної ділянки позивача зайнята та обробляється відповідачем, який посадив на ній плодові дерева. На письмове звернення позивача про звільнення її земельних ділянок відповідач не реагує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з наступних підстав: він у вересні 2014 року отримав два свідоцтва про право власності на земельні ділянки і зареєстрував їх. Технічну документацію на земельні ділянки було виготовлено Інститутом землеустрою в м.Чернівці. На земельних ділянках, які він вважає своїми і які наділені йому приблизно 12-13 років тому, він дійсно приблизно в 2004 році посадив сад. Не пам'ятає, щоб земельні ділянки йому виділялися на місцевості і щоб йому були передані на зберігання межові знаки. Коли комісія Відділу Держземагенства у Сокирянському районі прибула на місцевість і провела необхідні дослідження, йому було запропоновано звільнити належну позивачу земельну ділянку. Він згідний звільнити частину земельної ділянки позивача та знищити сад, якщо інші власники землі також перемістяться далі по масиву і звільнять частину земельної ділянки для нього. Вважає, що спірна ситуація на земельній ділянці позивача виникла тому, що під час винесення в натуру земельних ділянок громадян на даному масиві було неправильно визначено межі земельної ділянки першого власника, яку потрібно було пересунути на дорогу. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що 25.05.2014 року до відділу Держземагенства у Сокирянському районі (надалі ВДЗА) звернулася [PERSON] з приводу самовільного використання [PERSON] частини належної їй земельної ділянки. Згідно ст.159 ЗК України ВДЗА як спеціально створений орган вирішує спори з приводу землекористування за межами населених пунктів, тому була створена комісія із працівників Відділу, куди були включені представник Білоусівської сільської ради та Центру Державного земельного Кадастру (надалі - ВДЗК). Кожну із сторін шляхом направлення відповідних листів було повідомлено про необхідність з'явлення у Відділ 04.06.2014 року та роз'яснено їм права на надання документів. Під час розгляду виниклого між сторонами спору було встановлено, що на підставі державного акту та протоколу розподілу земельних часток (паїв) в 2007 році інженером ВДЗК Гудійником С.Ю. було винесено в натуру земельну ділянку [PERSON] і встановлено межові знаки. Земельна ділянка [PERSON] на той час в натуру винесена не була і документація про це у Відділі відсутня. В результаті вирішення між сторонами земельного спору було складено протокол №1 від 04.06.2014 року, яким рекомендовано [PERSON] звільнити частину земельної ділянки [PERSON] шляхом корчування багатолітніх насаджень. Оригінал протоколу, в якому зазначено порядок його оскарження, було вручено кожній із сторін. Заслухавши сторін, їх представників та представника третьої особи, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі державного акту серії ЯД №101630, виданого головою Сокирянської районної державної адміністрації від 02.12.2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010881800230, позивачу [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,39 га, яка розташована на території Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка складається із шести окремих земельних ділянок, кожній із яких присвоєно окремий кадастровий номер, зокрема: · земельна ділянка [NUMBER] площею 0,25 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0347; · земельна ділянка [NUMBER] площею 0,25 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0348; · земельна ділянка [NUMBER] площею 0,27 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0349; ·земельна ділянка [NUMBER] площею 0,28 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0350; · земельна ділянка [NUMBER] площею 0,17 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0650; · земельна ділянка [NUMBER] площею 0,17 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0651. Одними із підстав видачі позивачу державного акту саме на вказані в ньому земельні ділянки були: · протокол погодження розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які вийшли з членів КСП «Росія» Сокирянського району, урочище «Гершкове» (рілля), згідно якого [PERSON] видані земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER]; · розпорядження голови Сокирянської районної державної адміністрації №437-р від 06.08.2007 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки»; · акт про встановлення і погодження меж земельної ділянки та передачу і прийом її в натурі (на місцевості) від 13.08.2007 року, згідно якого на підставі вищезазначеного розпорядження голови Сокирянської РДА представниками Білоусівської сільської ради проведено встановлення та погодження меж земельних ділянок та передачу і прийом їх в натурі (на місцевості) землевласникам в кількості 105 ділянок, у тому числі і [PERSON] Зокрема, позивачу погоджено передачу в натурі земельних ділянок в урочищі «Гершкове» в с.Білоусівка: рілля - земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], площею 0,53 га та 0,52 га, тобто в загальному 1,05 га; багаторічні насадження - земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER], площею 0,17 га та 0,17 га, тобто в загальному 0,34 га. Таким чином, належна [PERSON] на підставі державного акту земельна ділянка, що складається із шести окремих земельних ділянок, ідентифікована на місцевості. Протоколом №1 комісії з розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 04.06.2014 року, складеним спеціалістами Відділу Держземагенства у Сокирянському районі, встановлено, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку та відсутні документи, що підтверджують встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, на якій він здійснив закладку багаторічних насадженнь. Також, встановлено наявність документації про встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки [PERSON], з підписами власників про прийняття на зберігання межових знаків. Комісія постановила: рекомендувати [PERSON] звільнити зайняту ним частину земельної ділянки гр. [PERSON] шляхом проведення корчування багаторічних насаджень; [PERSON] дані роботи виконати в місячний строк з дати отримання даного рішення. Листом за підписом в.о. начальника відділу Держземагенства у Сокирянському районі підтверджується, що [PERSON] самовільно зайняв належні [PERSON] земельні ділянки: площею 0,27 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0349, та площею 0,28 га, кадастровий номер 7324081000:03:001:0350. Поштовим повідомленням підтверджується, що письмову вимогу [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою [PERSON] отримав 19.09.2014 року. Разом з тим, наданими відповідачем в судовому засіданні доказами: копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕЕ №867617 від 18.09.2014 року, копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно СТА №271639 від 18.09.2014 року та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7300645352014 підтверджується, що земельна ділянка площею 0,2784 га, кадастровий номер 73240810000:03:001:0352, що розташована на території Білоусівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, 18.09.2014 року зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] Оскільки на момент розгляду справи в суді вищевказана земельна ділянка не передана її власнику в натурі (на місцевості), тобто не ідентифікована на місцевості, і на пропозицію суду відповідач не зміг надати суду акт передачі йому земельної ділянки в натурі, для участі у справі в якості спеціаліста судом залучено інженера-землевпорядника Сокирянського виробничого відділу Чернівецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного Кадастру» Гудійника С.Ю. У виїздному судовому засіданні на місці розташування земельної ділянки позивача спеціаліст Гудійник С.Ю. визначив на місцевості межі земельної ділянки [PERSON] та місце розташування саду багаторічних насаджень, посаджених [PERSON] по відношенню до земельної ділянки позивача, а також межі між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] З наданого спеціалістом схематичного плану земельних ділянок, а також визнаних відповідачем у виїздному судовому засіданні обставин, які у відповідності з ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, встановлено що [PERSON] без законних підстав використовує частину (0,1501 га) належної [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 7324081000:03:001:0350, площа якої складає 0,28 га. Також, [PERSON] без законних підстав використовує частину (0,1725 га) належної [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], кадастровий номер 7324081000:03:001:0349, площа якої складає 0,27 га. В той же час, належна [PERSON] земельна ділянка, кадастровий номер 73240810000:03:001:0352 розташована поряд з межами земельної ділянки [PERSON] Ст.90 ЗК України передбачено перелік прав власників земельних ділянок, у тому числі і право самостійно господарювати на землі. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист права власності громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійсно самовільно зайняв частину земельних ділянок позивача, на яких посадив багаторічні насадження, чим чинить позивачу перешкоди в користуванні даними земельними ділянками, тому частково обгрунтованими є позовні вимоги про зобов'язання останнього за свій рахунок вирізати та викорчувати багаторічні насадження. Однак, з наданого спеціалістом Гудійником С.Ю. схематичного плану земельних ділянок [PERSON], [PERSON] самочинно зайняв не всю площу земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER], належних позивачу, яка в загальному складає 0,55 га (0,27 га + 0,28 га), а тільки їх частину: (0,1725 га + 0,1501 га), тобто в загальному 0,3226 га. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат. На підставі ст.ст. 152 ч.ч.2, 3 п.»б», 158 ч.2 ЗК України та

Outcome: partial