Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 02 листопада 2007 року, який був укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON], останньому було видано кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені. Згідно з п. 6.6. кредитного договору у разі невиконання зобов'язання за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Станом на 31 грудня 2013 року заборгованість відповідача становить у розмірі 40708 гривень 38 копійок, що складається з: - 9628 гривень 80 копійок - заборгованість за кредитом; - 27605 гривень 55 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3474 гривні 03 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 556 гривень 87 копійок - штраф (процентна складова). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2011 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у розмірі 29570 гривень 89 копійок. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12194 гривні 36 копійок. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Пояснив, що сума нарахована після ухвалення рішення Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором - 30 листопада 2011 року. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 02 листопада 2007 року, який був укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON], останньому було видано кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 5-7) вбачається, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, в останнього виникла заборгованість, яка станом на 31 грудня 2013 року становить у розмірі 40708 гривень 38 копійок, що складається з: - 9628 гривень 80 копійок - заборгованість за кредитом; - 27605 гривень 55 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3474 гривні 03 копійки - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 556 гривень 87 копійок - штраф (процентна складова). Встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2011 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 листопада 2007 року в сумі 29570 гривень 89 копійок (а.с. 4). Рішення набрало законної сили. Частиною 2 ст. 223 ЦПК України визначено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Таким чином, за наявності рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, позивач позбавлений права на звернення до суду з таким же позовом, оскільки це може призвести до подвійного стягнення грошових коштів, що суперечить вимогам чинного законодавства. Представник позивача пояснив суду, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання та заборгованість за кредитним договором не погашає, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на звернення до суду з новим позовом. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право лише стягнути суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2011 року з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. Позивач не звертався з заявою про видачу дублікату виконавчого листа разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та не заявляв позовну вимогу про стягнення з відповідача коштів, передбачених ст. 625 ЦК України, а стягнення заборгованості після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі законом не передбачене. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed