Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У лютому 2019 року Маріупольська місцева прокуратура № 2 звернулась до суду з позовом в інтересах держави України в особі Маріупольської міської ради, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь Маріупольської міської ради шкоду, завдану внаслідок незаконного вилову риби у сумі 15844 грн., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. на користь прокуратури Донецької області. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 січня 2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з тим, що 26 жовтня 2016 року приблизно о 22-00 годині він, знаходячись на узбережжі р. Кальміус в Кальміуському районі міста Маріуполя в порушення вимог ст.ст.27,34 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року №19, здійснював лов риби забороненим засобом лову - сіткою «павук». У результаті незаконного лову у відповідача вилучено рибу «Пелінгас» в кількості 23 одиниці, рибу тарань і карась по 2 одиниці, загальною масою 5 кг. Розрахунок шкоди зроблено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Посилаючись на те, що факт незаконного вилову риби підтверджується наявними доказами, однак шкода не відшкодована, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури № 2 - Тешнер Г.О. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник Маріупольської міської ради - до судового засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив відповідно до якого вказав, що дійсно він 26 жовтня 2016 року пішов на рибалку в районі вул. Лугової в Кальміуському районі м. Маріуполі та незаконно виловив рибу, а саме три пелінгаси та 2 карася. Потім підбігли хлопці в камуфляжній формі, збігти він не встиг, оскільки був із сином, який є інвалідом другої групи. Склали протокол та його примусили підписати, погрожуючи автоматами, сказали, що він заплатить 240 грн. Враховуючи його тяжкий матеріальний стан, просив не стягувати всю суму. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення № 00374/00375 від 26.10.2016 року, 26 жовтня 2016 року о 22 годині [PERSON] в районі вул.Лугової в Кальміуському районі м.Маріуполя займався незаконним виловом риби з річки «Кальміус» забороненим знаряддям лову- сіткою «павук» та виловив рибу піленгас в кількості 23 одиниці, а також рибу тарань і карась по 2 одиниці, чим порушив ст.63 ЗУ «Про тваринний світ», п.3.15 «Правила любительського та спортивного рибальства» та завдав збитків рибному господарству на суму 15844грн., за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до описів водних живих ресурсів, знаряддя лову, іншого майна, вилученого у порушника [PERSON] . - риба «Пелінгас» - 23 одиниці, вагою 45 кг, риба «карась» - 2 одиниці, риба «тарань» - 2 одиниці, сітка «павук» розміром 2,2х2,5 м. Відповідно до розрахунку матеріального збитку № 00374/00375, розробленого головним держінспектором Маріупольського територіального відділу Азоврибоохорони, загальна сума заподіяної шкоди становить 15844 грн., яка розрахована відповідно до Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209. Постановою судді Іллічівського районного суду Донецької області Попович І.А. від 23 січня 2017 року [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. з конфіскацією сітки «павук» та риби в дохід держави. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.ст. 20, 52 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Порушення вимог цього Закону тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за рибогосподарську діяльність на суднах під Державним Прапором України за межами України встановлюється на підставі міжнародних договорів України. У разі такої діяльності у виключних (морських) економічних зонах іноземних держав відповідальність встановлюється законодавством цих держав. Частинами 1, 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, була доведена судовим рішенням, а саме копією постанови Іллічівського районного суду Донецької області від 23 січня 2017 року. Зазначена постанова відповідачем в установленому законодавством порядку оскаржена не була, набрала чинності 02 лютого 2017 року. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») . Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Маріупольської місцевої прокуратури №2 знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь прокуратури Донецької області підлягають стягненню судові витрати у справі, які складаються із судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved