overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому прохав розірвати шлюб, зареєстрований між ними 10 вересня 1988 року в Сіннецькій сільській раді Гощанського району Ровенської області, актовий запис № 8. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 10 вересня 1988 року, від якого мають повнолітнього сина. Починаючи з 2003 року шлюбних відносин з відповідачкою не підтримують, оскільки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини втратили почуття любові і поваги один до одного, фізичні та духовні зв'язки, тому шлюб необхідно розірвати. Прохав задовольнити позов в повному обсязі. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 13-14). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони 10 вересня 1988 року уклали шлюб у Сіннецькій сільській раді Гощанського району Ровенської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 10 вересня 1988 року (а. с. 7). Від шлюбу мають повнолітнього сина. Як встановлено судом, сторони шлюбних стосунків не підтримують починаючи з 2003 року, спільного господарства не ведуть, сім'ю зберегти не бажають. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б інтересам кожного з них, а також те, що протягом наданого судом строку для примирення сторони примирення не досягли, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з 29 липня 1988 року вони перебувають у шлюбі, від якого мають повнолітніх дітей. Спільне життя не склалося через те, що у подружжя різні характери, погляди на життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння, через що в сім'ї виникали постійні негаразди, чвари. Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2013 року. На даний момент ведення спільного господарства припинено. Спору щодо розподілу спільного майна не мають. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки це суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.07.1988 року завідуючим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Палацу одруження «Дзержинський», актовий запис №1780, між [PERSON] та [PERSON] 29 липня 1988 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.03.1989р. завідуючим відділом (бюро) запису актів громадянського стану Палацу Новонароджених, [PERSON] народилася [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.10.1994р. Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, [PERSON] народилася [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На вимогу відповідача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 03 липня 1992 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні життєві інтереси, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 03 липня 1992 року, який зареєстрований Палацом одружень «Дарницький», актовий запис № 1082 (а.с. 8). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різні життєві інтереси, кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2011 року. Спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 04 серпня 1978 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність порозуміння та довіри, подружні відносини припинені з 2006 року та проживає з цивільною дружиною з якою мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 04 серпня 1978 року, який зареєстрований Палацом одружень «Жовтневий», актовий запис № 896 (а.с. 5). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через різницю характерів, відсутність порозуміння та довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року. Спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]. Позивач з 2006 року проживає однією сім'єю з цивільною дружиною та має з нею спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 05 червня 2010 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємних почуттів одне до одного. В судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримав та просив шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] проти позову не заперечувала та просила шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 05 червня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 549 (а.с. 10). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через відсутність взаємних почуттів одне до одного, з 01 січня 2014 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 11 жовтня 2007 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не проявляють турботу один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримали та просили шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] проти позову не заперечувала та просила шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 11 жовтня 2007 року, який зареєстрований Управлінням ЗАГС адміністрації м. Нижньовартовська Ханти-Мансійського автономного округу - Югри, актовий запис № 1865 (а.с. 10). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не проявляють турботу один до одного, з 2010 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що не зійшлись характерами та поглядами на життя, у зв'язку з чим постійно виникали суперечки та сварки. Кожен з подружжя має різні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні стосунки не підтримуємо, проживаємо окремо, спільного господарства не ведемо з 2009 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам, оскільки позивач позбавлений можливості вступити у офіційний шлюб з іншою жінкою. Примирення між подружжям неможливе. Про місце проживання, утримання і виховання дитини подружжя домовилось взаємно приймати в цьому участь. Донька [PERSON] буде проживати з матір'ю, позивач буде добровільно здійснювати матеріальну допомогу на утримання доньки. В судове засідання сторони не з'явились, надали до суду заяви, щоб розгляд справи проводити у їх відсутність та проти позовних вимог не заперечували (а.с. 12- 13). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі з 08 жовтня 2006 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1824 (а.с. 4). З пояснень позивача вбачається, що їх сім'я фактично розпалась. Через несумісність характерів, різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини припиненні з 2009 року. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спір щодо поділу майна відсутній. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Про місце проживання, утримання і виховання дитини подружжя домовилось взаємно приймати участь у вихованні дитини. Дитина буде проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 червня 1995 року він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Під час шлюбу в них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З четвертого лютого 2012 року він з дружиною разом не проживає. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що вони мають різні характери та не розуміють один одного, через що в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння, у зв'язку з чим між ними склалися неприязні стосунки. Така обстановка негативно впливала на виховання дітей. 04 лютого 2012 року [PERSON] забрала молодшого сина [PERSON] і пішла з дому, а старший син [PERSON] залишився проживати зі мною. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 03 червня 1995 року Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 червня 1995 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Їхня сім»я розпалась, близько двох років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Шлюб зберегти не бажають. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу суд залишає прізвище відповідачу [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі по 1 500, 00 грн. відповідно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дітей з відповідача [PERSON] та аліменти на її утримання в розмірі 1 000, 00 гривень щомісяця із дня подачі позову до суду й до досягнення дітьми трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо та ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дітей. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка бажає, щоб відповідач матеріально допомагав їй утримувати дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] частково визнавав позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі з 02 жовтня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1341 (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 10), [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Діти проживають разом з матір'ю. Відповідно до ст. 108 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач маючи неповнолітніх дітей, не належно виконує свої обов'язки щодо їх утримання, то позов підлягає частковому задоволенню, тобто аліменти необхідно стягнути з нього примусово в розмірі 700, 00 гривень, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], 700, 00 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] починаючи з дня подачі позову до суду і до виповнення дитиною повноліття. Позивач в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та позбавлена можливості одержувати додаткові джерела доходів, а отже аліменти необхідно стягувати з відповідача примусово на утримання дружини в розмірі 200, 00 гривень з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом з'ясовано, що позивачка знаходиться у декретній відпустці, діти проживають з нею, отже позов в частині стягнення аліментів на її утримання підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 200, 00 гривень щомісяця .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з відповідача [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 05 лютого 1994 року. 15 січня 2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка бажає, щоб відповідач матеріально допомагав їй утримувати сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву про справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с. 19). Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі з 05 лютого 1994 року, який зареєстрований Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 202. 15 січня 2014 року рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 2). Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач маючи неповнолітню дитину, не належно виконує свої обов'язки щодо її утримання, то позов підлягає задоволенню, тобто аліменти необхідно стягнути з нього примусово в розмірі ? зі всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду і до виповнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON] в якому прохала розірвати шлюб з відповідачем, в зв'язку з тим, що їх спільне життя не склалося внаслідок постійних сварок. Позивач [PERSON] до суду не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON], до суду не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 22 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис №343 від 22 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] зареєстроване та видане відділом РАЦС по м.Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується : копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 28 січня 2008 року; копією паспорта [PERSON] Сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з липня 2013 року. Проживають окремо. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. За таких обставин позов задовольняється в повному обсязі. Спору з ким із сторін залишиться в разі розірвання шлюбу проживати малолітні діти, на час розгляду справи немає.

Outcome: approved