Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У лютому 2014 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, яким просила визнати за собою право власності на ? частину сауни по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві. Зазначила в обґрунтування, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 1995 р., у звязку із проблемами у сімейному житті просить забезпечити її майнові права зазначеним шляхом щодо майна, яке відповідач набув у шлюбі з нею на підставі свідоцтва про право власності від 13 травня 2013 р., а тому є спільним сумісним майном. Ухвалами суду від 02 жовтня 2015 р., від 07 грудня 2015 р. занесеними до журналу судового засіданні до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучені ПАТ «Укрсоцбанк» та ліквідатор фізичної особи - підприємця [PERSON] арбітражний керуючий [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Заявив, що не бажає збільшення позовних вимог за рахунок поділу боргових зобовязань та іншого майна, оскільки такого немає. Від проведення експертизи задля визначення ідеальної частки збільшення вартості спірного обєкту після реконструкції відмовився. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зустрічного позову предявити не забажав. Пояснив, що брав кредит на придбання цеху, який надалі переобладнав в сауну, маючи на увазі набуття цієї нерухомості в спільну власність з позивачкою, та використання отриманого прибутку в інтересах сімї. Зазначив, що окрім кредитних коштів в ціну купівлі на його імя цеху по вул. Китобоїв, 4А входили особисті кошти сімї. Реконструкція цеху в сауну відбувалася виключно за спільні кошти з позивачкою з її відома та згоди, банк про реконструкцію він до відома не ставив. Визнав, що шлюб із позивачкою досі не розірвано. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в суді просила позов залишити без задоволення у звязку із тим, що спірне майно входить до ліквідаційної маси, що реалізується задля погашення кредитної заборгованості банкрута відповідача. Ліквідатор [PERSON] в судове засіданні не зявилася. Надала письмові заперечення проти позову, в яких просила позов залишити без задоволення у звязку із тим, не доведена участь позивачки в набутті права власності відповідачем на спірне майно спільною участю або коштами, кредит надавався ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачу, який на той час мав статус субєкту господарювання, на купівлю саме комерційної нерухомості по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві, а тому це майно не є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а позивачка має право лиш на частину одержаних доходів від господарської діяльності чоловіка (т. 2 а.с.163-165). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 03 листопад 1995 р., який на час розгляду справи в суді не припинено (т. 1 а.с.7). Відповідач відповідно до копії свідоцтва з 18 березня 1994 р. має статус субєкта господарювання фізичної особи - підприємця (т.1. а.с.139), постановою господарського суду Миколаївської області від 20 березня 2012 р. його визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого [PERSON] (т.2 а.с.113-114). На теперішній час ліквідатором [PERSON] в межах ліквідаційної процедури ФОП [PERSON] здійснюється процедура реалізації майна зареєстрованого реєстраційної службою Миколаївського міського управління юстиції на його імя згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 травня 2013 р. за реєстраційним номером 3319017 сауни загальною площею 332,2 кв.м. по вул. Китобоїв,4А в м. Миколаєві. Стосовно раніше зареєстрованого обєкта нерухомості за цією адресою: магазину цеху по виробництву макаронних виробів набутого [PERSON] у власність за договором купівлі-продажу №2321 від 22 листопада 2006 р. посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] діє заборона на користь іпотекодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» згідно договору іпотеки із власником [PERSON] за реєстровим №2322 посвідченого 22 листопада 2006 р. тим самим нотаріусом (т. 1 а.с.109-115). Згідно копії договору кредиту №640/701-К701 від 22 листопада 2006 р. акціонерно комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] дійшли згоди про надання останньому кредиту в розмірі 100000 доларів США зі сплатою процентів і терміном повернення до 21 листопада 2016 р. на придбання комерційної нерухомості по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві п. 1.1.,1.2.,1.3., яка у забезпечення зобовязань позичальника передається позичальником в іпотеку банку заставною вартістю 635600 грн., що в еквіваленті складає 125861,39 доларів США (т.1 а.с.140-144, 158,159). 22 листопада 2016 р. за реєстровим №2321 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір за яким фізична особа [PERSON] купив у МПП «Модерн» магазин - цех по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві за ціною 635600 грн. (т.1 а.с.148). При оформленні договору купівлі-продажу [PERSON] давала письмову згоду посвідчену нотаріально на придбання чоловіком [PERSON] магазину - цех по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві та засвідчила, що з проектом договору купівлі-продажу вона обізнана, зміст ст. 60, 65 СК України нотаріусом їй розяснено (т. 2 а.с.183). Право власності [PERSON] на придбаний магазин цех зареєстроване 08 грудня 2006 р. (т.1 а.с. 150). Відповідач суду підтвердив, що кредит не покривав ціну купівлі і за текстом договорів кредиту та купівлі - продажу цеху по виробництву макаронних виробів мається різниця приблизно 25 тис. доларів в більшу сторону від зазначеної суми кредиту, якщо її перерахувати на гривню, та ціною в договорі купівлі-продажу від 22 листопада 2006 р. в гривні. Ця різниця сплачувалася продавцю цеху ним за рахунок спільних сумісних коштів з позивачкою. 22 листопада 2006 р. за реєстровим №2322 нотаріусом [PERSON] був посвідчений договір іпотеки відповідно до якого [PERSON] передав ПАТ в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №640/701-К701 від 22 листопада 2006 р. магазин - цех по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві (т. 1 а.с. 145-147). При оформленні договору іпотеки 22 листопада 2006 р. [PERSON] дала письмову згоду нотаріусу на передачу в іпотеку акціонерно комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» для забезпечення зобовязань в звязку з отриманням кредиту на умовах та на розсуд чоловіком [PERSON] належного їм на праві спільної сумісної власності магазину - цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві набутого за час шлюбу (т.2 а.с.182). Із наданих представником ПАТ «Укрсоцбанк» суду копій додаткових угод до договору іпотеки від 22 листопада 2006 р. за реєстровим №2322 вбачається, що додатковою угодою від 12 липня 2010 р. ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] внесли зміни до договору іпотеки шляхом викладення пунктів в новій редакції, визнавши що нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору придбане за час зареєстрованого шлюбу і є спільною сумісною власністю із [PERSON] Із наданих суду Миколаївським міським управлінням юстиції документів щодо оформлення права власності за [PERSON] на сауну по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві вбачається, що у 2008 р. ФОП [PERSON] та Миколаївська міська рада уклали договір оренди під обслуговування магазину у цеху, у серпні 2012 р. [PERSON] подав до Інспекції державного архітектурно будівельного нагляду у Миколаївській області декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції існуючої будівлі по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві під сауну, у листопаді того ж року подав декларацію про готовність реконструйованого обєкту до експлуатації, а рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29 березня 2013 р. реконструйованому обєкту залишено існуючу адресу. Згідно технічного паспорту на сауну від 09 жовтня 2012 р. вартість обєкту становить 596294 грн. (т. 2 а.с. 57-90). В даних документах відсутня згода ПАТ «Укрсоцбанк» на реконструкцію магазину - цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві в сауну. На підставі зазначених вище документів право власності [PERSON] на сауну було оформлене державним реєстратором реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції свідоцтвом від 13 травня 2013 р. за реєстраційним номером 3319017. В справі господарського суду Миколаївської області про банкрутство ФОП [PERSON] ПАТ «Укрсосцбанк» заявило вимоги кредитора за кредитним договором №640/701-К701 від 22 листопада 2006 р. в сумі 836584,79 грн. несплаченої заборгованості (т. 2 а.с. 193-196). Суд приходе до висновку про обґрунтованість позов з такого. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-55цс13 від 19 червня 2013 року, № 6-163цс12 від 20 лютого 2013 року, № 6-88цс12 від 12 вересня 2012 року). Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Набуття магазину - цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві договором від 22 листопада 2006 р. чоловіком позивачки в інтересах сімї у спільну сумісну власність визнається відповідачем та третьою особою ПАТ «Укрсоцбанк» відповідним зазначенням в договорі іпотеки від 22 листопада 2006 р., письмовими згодами позивачки на набуття цього майна в спільну сумісну власність та на передачу його в іпотеку. Ухвалою ВССУ в даній справі від 29 квітня 2015 р. зроблені висновки про те, що предметом поділу належить бути все майно подружжя, у т.ч. слід врахувати боргові зобовязання. Проте враховуючи наведене волевиявлення сторін щодо меж позову та відсутність зустрічного позову, суд розглядає позов в раніше заявлених межах. Стосовно врахування боргових зобовязань, то судом касаційної інстанції в ухвалі від 13 квітня 2016 р., реєстровий номер 57284138 зроблено висновок як враховуються боргові зобовязання за наявності відповідних позовних вимог про поділ боргових зобов'язань, зокрема шляхом регресу одного з подружжя, який виконав спільне грошове зобов'язання самостійно. Такий поділ боргових зобов'язань між подружжям є можливим або одночасно із проведенням поділу шлюбного майна, або після проведення такого поділу у повному обсязі, коли вже встановлені обставини про цільове використання боргових коштів (в інтересах сім'ї чи ні) та розміри часток кожного з подружжя у майні після поділу (грошові зобов'язання діляться пропорційно до такої частки у майні, що придбавалося подружжям за ці кошти). Спір щодо придбаного у шлюбі майна між сторонами остаточно не вирішено. Реконструкція спільного майна подружжя магазину - цеху по виробництву макаронних виробів по вул. Китобоїв, 4А в м. Миколаєві в сауну відбувалася в шлюбі та за спільні грошові кошти сторін, що визнано відповідачем, іншого письмовим доказами не доведено. Тому не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, що сауна також є спільним сумісним майном сторін і може бути поділена, в межах позовних вимог, шляхом визнання права власності за позивачкою. Суд звертає увагу, що сауна не є самочинним будівництвом. Половина в праві власності на сауну на яку претендує позивачка відповідає презумпції рівності часток подружжя у спільному сумісному майні згідно ч. 1 ст. 70 СК України. Таким чином позов є доведеним, законним і підлягає задоволенню. Твердження ПАТ «Укрсоцбанк» то ліквідатора [PERSON], що спірне майно входить до ліквідаційної маси банкрута ФОП [PERSON] і тому не підлягає поділу неспроможні. Захист законного права позивачка шляхом визнання права власності на частину майна, титульним власником якої є банкрут, має наслідком виключення цієї частини з ліквідаційної маси, тому не порушує права кредиторів. Крім того, права ПАТ «Укрсоцбанк» є забезпеченими, враховуючи те, що стосовно спірного обєкту нерухомості досі не припинена чинність договору іпотеки від 22 листопада 2006 р. і з огляду на положення ст.23 Закону України «Про іпотеку»., якою передбачено, що при переході права власності іпотека не припиняється, а особа до якої перейшло право на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором в тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно ст. 88 ЦПК України враховуючи дійсну вартість спірного обєкту зазначену в технічному паспорті від 09 жовтня 2012 р. 596294 грн. слід розподілити судові витрати, тобто стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір при зверненні до суду в розмірі 2500 грн. і достягнути з [PERSON] в дохід держави решту від 1% половини спірного майна 981,47 грн. (т. 2 а.с.75).

Outcome: approved