Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 23.12.2019 року відповідачка є членом КС «Азовська кредитна компанія» та відповідно до кредитного договору №2887/19-Ф2 від 23.12.2019 року отримала кредит у розмірі 7000 грн., строком користування на 12 місяців. Відповідно до умов кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,15 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою було здійснено наступні платежі - 22.01.2020 року - 800,00 грн., 24.02.2020 року - 800,00 грн., 23.04.2020 року - 1000,00 грн. Залишок за кредитом складає 5571,80 грн. Станом на 27.01.2021 року заборгованість за кредитним договором склала 7903,60 грн., яку просив стягнути з відповідачки. Під час судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, зазначивши, що станом на 05.04.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 8471,90 грн., яка складається із залишку по кредиту у розмірі 5571,80 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом за період часу з 24.04.2020 року по 05.04.2021 року у розмірі 2900,10 грн. Просили стягнути з відповідачки на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8471,90 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача Святодух С.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 23.12.2019 року між КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №2887/19-Ф2, за яким вона отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. строком користування на 12 місяців. Відповідно п.3.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,15 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У зв`язку із несплатою відповідачкою суми кредиту та відсотків за користування ним, станом на 05.04.2021 року заборгованість за кредитним договором становить 8471,90 грн., яка складається із залишку по кредиту у розмірі 5571,80 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом за період часу з 24.04.2020 року по 05.04.2021 року у розмірі 2900,10 грн. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) обов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1046 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст.76-78 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем було доведено належними доказами заявлений розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором. Проте, зі свого боку відповідачка [PERSON] не надала суду доказів, які б свідчили про належне та своєчасне виконання нею грошових обов`язків у повному обсязі і відсутності заборгованості перед позивачем. Суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки відповідачка неналежно виконала своє зобов`язання за договором №2887/19-Ф2 від 23.12.2019 року та з неї підлягає стягненню заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 8471,90 грн., оскільки це підтверджується письмовими матеріалами справи. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., то у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved