Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] , який ді від імені [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що після смерті [PERSON] , [INFO] залишилось спадкове майно у вигляді частки у спільній сумісній власності. З метою оформлення спадкових справ позивач подала до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини від 22.10.2020 року. За результатом розгляду даної заяви Державний нотаріус Сьомої Харківської міської і державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2020 року, оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений Законом строк. Зазначила, що пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вона фактично проживала у квартирі, яка на спільній сумісній власності належала [PERSON] , є співвласником цієї квартири, а тому вважала, що вже прийняла спадщину, тобто фактично вступила в управління спадковим майном, має усі документи на майно, користується та розпоряджається ним, а також не знала про те, що існує необхідність для подачі заяви про прийняття спадщини. Окрім того посилається на те, що працює в ТОВ «М Технологія» на посаді керівника інженерів-проектувальників і її робота пов`язана з відрядженнями і частими поїздками поза межами населеного пункту, що заважало отримати консультацію щодо спадкування і вчасно звернутися до нотаріуса. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 на всій території України було установлено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби СОVID-19/ Згідно цієї постанови обмежувалось пересування громадян та робота нотаріальних органів, що також свідчить про поважність причин пропуску строку на прийняття позивачкою спадщини. Також винятковою обставиною є те, що позивачка сама хворіла на СОVID-19, що підтверджується листком непрацездатності та свідчить про поважність причин пропуску для прийняття спадщини, оскільки стан її здоров`я був не задовільний та протягом тривалого часу позивачка дотримувалася обмежувальних заходів з метою недопущення розповсюдження хвороби, так само як і її чоловік, який також хворів. Позивач просила суд визначити додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Харківська міська рада у відзиві на позовну заяву просила відмовити, вважає позовні безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Водночас не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач не надала жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску. Щодо того, що позивач не могла звернутися до нотаріальної контори через встановлення Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 по всій території України карантину, то таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини відповідач вважає неповажною, оскільки вона не була позбавлена можливості надіслати таку заяву поштою до нотаріуса. Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності позивача та представника. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії № [NUMBER] , виданого 06 січня 1976 року (а.с. 8), та копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 21.10.1995 (а.с. 12). [INFO] [PERSON] померла, про що в складено відповідний актовий запис про смерть №4992, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 квітня 2020 року (а.с. 15). 20 жовтня 2020 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, однак постановою від 22.10.2020 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском визначеного ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9-10). Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №62164944 спадкову справу №66620005 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , заведено 22 жовтня 2020 року (а.с. 4). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс 12, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплинув 03.10.2020 року, при цьому суд зауважує, що у 2020 році діяльність нотаріальних органів також була припинена у зв`язку із застосування профілактичних заходів щодо поширенню гострої респираторної хвороби COVID-19. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує, що позивачка з 09.09.2020 до 18.09.2020 року хворіла гострою респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 16-21). Окрім того, згідно Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року за № 211, був встановлений з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який діє до теперішнього часу. Таким чином, вищенаведені обставини у їх сукупності надають суду підстави для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними. Окрім того, суд враховує, що часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про прийняття спадщини, а саме 17 днів, є незначним, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17ц. За таких підстав, причини, з яких позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд визнає поважними. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved