Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно з усіх його видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2020 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з 18 квітня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Шлюб з відповідачем другий. Від першого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] , який був усиновлений відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку, [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з відповідачем закінчились, проживають окремо у різних місцях та кожен живе своїм життям. Подана заява про розірвання шлюбу з відповідачем. Діти проживають з позивачем та знаходяться на повному утриманні позивача. Позивачу одній важко утримувати дітей, так як відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає. У зв`язку з тим, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 11.01.2021 у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що на день розгляду справи рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2020 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надавав. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З урахуванням позиції позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2020 розірвано (а.с. 4). Шлюб з відповідачем другий. Від першого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який був усиновлений відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, діючої в Україні з 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно процесуального законодавства (ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а також усталеної судової практики, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається на одну дитину в розмірі 1/4 частки заробітку, на двох дітей - 1/3, двох і більше - 1/2 частки заробітку. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 з усіх видів його заробітку (доходу), проте в обгрунтування вказаних вимог не зазначила належних доказів та вагомих обгрунтувань того, чому саме в такому розмірі слід стягувати аліменти з відповідача. Відповідач також відзиву на позов не надав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов`язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Позивач просить суд стягнути аліменти з 01.09.2020 року, разом з тим, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що вона зверталась до відповідача із вимогою про сплату аліментів на утримання дітей, а тому у цій частині позовні вимоги позивача не обгрунтовані та не доведені, а тому задоволенню не підлягають. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, з огляду на вищевказані норми Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком неповнолітніх дітей, сплачувати аліменти на їх утримання, приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дітей між сторонами не досягнуто, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та присудженню стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову 06.11.2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору 840,80, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору (а.с. 1). Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial