Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. У строк, визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім нього, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, нотаріусом надано письмове роз`яснення щодо затримки видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на майно померлого накладено арешт, а саме: на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси; на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси; на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси. Звернувшись до Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із запитом про надання інформації щодо підстав накладення арешту на майно, отримано відповідь про те, що у державних реєстрах України ЄДРВП та АСВП не міститься інформації щодо виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] . З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна встановлено, що на майно [PERSON] накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси. У грудні 2020 року Одеським державним нотаріальним архівом було надано відповідь на адвокатський запит про те, що за даними матеріалів архівних фондів, переданих на державне зберігання, міститься інформація, що Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 01.03.2006 року накладено арешт на підставі постанови Другої ДВС у Київському районі м. Одеси від 16.02.2006 на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Зі змісту указаної постанови слідує, що вона була видана на підставі виконавчого листа № 2-1054, виданого 21.03.2005 Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2005 у справі № 2-1054 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальних збитків у розмірі 280, 33 грн та 2\~000 грн у відшкодування моральної шкоди. Указане рішення було виконане [PERSON] . На підставі наведеного, посилаючись на те, що наявність обтяження на майно є перешкодою для оформлення спадкових прав, позивач просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, зареєстрованого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 2926065; квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, зареєстрованого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 2926118; квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, зареєстрованого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 2926157. У судовому засіданні представник позивача адвокат Акуліч О. О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, посвідчену нотаріально, в якій повідомила, що позовні вимоги [PERSON] визнає, претензій щодо відшкодування шкоди на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2005 не має, рішення суду виконане в повному обсязі. До заяви долучила докази зміни свого прізвища з [PERSON] на [PERSON] . Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного станув Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 12). Відповідно до довідки № 166/02-14 від 15.07.2020, 25.06.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Яковлєвою О. М. заведена спадкова справа № 23/2020 до майна [PERSON] . Спадшину після смерті прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] та донька\~ [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано арешт на майно спадкодавця, а саме: квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, реєстраційний номер обтяження 2926065 від 01.03.2006; квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, реєстраційний номер обтяження 2926118 від 01.03.2006; квартиру [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другою ДВС у Київському районі м. Одеси, реєстраційний номер обтяження 2926157 (а. с. 18-20). З відповіді Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) № 68830 від 28.12.2020 на адвокатський запит слідує, що у державних реєстрах України ЄДРВП та АСВП не міститься інформації щодо виконавчих проваджень, боржником за якими є [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна встановлено, що на майно [PERSON] накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АВ № 973530 від 16.02.2006, виданої Другим ДВС у Київському районі м. Одеси (а. с. 23). Відповідно до інформації Одеського державного нотаріального архіву № 4612/01-20 від 30.12.2020, за даними матеріалів архівних фондів, переданих на державне зберігання, міститься інформація, що Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 01.03.2006 року накладено арешт на підставі постанови Другої ДВС у Київському районі м. Одеси від 16.02.2006 на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . Відомості щодо зняття арешту відсутні (а. с. 24 зворот). Згідно з постановою державного виконавця Другого ВДВС у Київському районі м. Одеси Вронського С. В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2006, прийнятої на виконання виконавчого листа № 2-1054, виданого 21.03.2005 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2\~280 грн, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] (а. с. 24). Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2005 позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитків у розмірі 280, 33 грн та 2\~000 грн у відшкодування моральної шкоди. Згідно з договором купівлі-продажу від 06.09.2003, посвідченим державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л. Г., [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а. с. 14). Відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації № 1210 від 30.05.2006 затверджено акт державної приймальної комісії від 22.05.2006 про прийняття в експлуатацію закінченого реконструкцією об`єкта квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , під промтоварний магазин та офіс з улаштуванням фасадних входів, вважати об`єкт магазин та офіс прийнятим в експлуатацію, загальною площею 154, 3 кв. м. власником якого в цілому є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нежилі приміщення магазину та офісу, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 21.06.2006 на підставі вищевказаного розпорядження, власником нежитлових приміщень 1-го поверху загальною площею 154, 3 кв. м. в цілому по [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 15). Згідно з листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Яковлєвої О. М. № 13/02-17 від 10.02.2021 щодо роз`яснень законодавства, роз`яснено позивачеві про необхідність з метою зняття арештів на нерухоме майно та подальшого оформлення спадкових прав, звернутися до суду (а. с. 17). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» визначені підстави відмови у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно з пунктами 4.15, 4.17 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином, законодавчо передбачена можливість затримки видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту лише у випадку накладення арешту судовими чи слідчими органами. Матеріалами справи встановлено, що у даній справі арешт на майно спадкодавця [PERSON] не накладався ні слідчими, ні судовими органами, а був накладений державним виконавцем Другого ВДВС у Київському районі м. Одеси Вронським С. В. в ході виконання виконавчого листа № 2-1054, виданого 21.03.2005 Малиновським районним судом м. Одеси. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину, у матеріалах справи відсутня. Отже, під час розгляду даної справи матеріалами справи не підтверджено наявність у позивача\~\~перешкод для оформлення успадкованого майна.\~ З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що накладення державним виконавцем арешту на майно [PERSON] в ході виконання\~ виконавчого документа порушує його права на оформлення спадкового майна. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] слід залишити за ним.

Outcome: dismissed