Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

управління праці\~та соціального\~захисту населення\~Козівської районної\~державної адміністраціїТернопільської області (надалі Управління) звернулося в суд із вказаним позовом, з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачу було призначено субсидію на період з травня 2015 року по квітень 2016 року, сукупний розмір якої становить 8774,77 грн.. Проведеною в Управлінні ревізією окремих питань законності призначення нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, які здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року (за результатами якої був складений акт ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року) встановлено, що [PERSON] для призначення їй субсидій на вказаний вище період не повідомила Управління про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., в результаті чого їй надмірно виплачена така субсидія. Відтак, на думку позивача, відповідач незаконно отримувала за згадані періоди субсидію, а тому, з врахуванням того, що остання добровільно відмовилася повернути незаконно отримані кошти, просить стягнути з відповідача 8774,77 грн.. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.06.2017 року відкрито провадження у цій справі. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 18.01.2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні доводам, викладеним в позовній заяві. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте представник відповідача подав до судового засідання заяву про розгляд справи у його відсутності з врахуванням позиції, викладеної у запереченнях на позовну заяву. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача та її представника, які не зявилися у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішеннями Управління від 19.10.2015 року, 12.05.2016 року, 29.03.2016 року відповідачу призначено субсидію у сукупності на період із вересня 2015 року до квітня 2016 року на загальну суму 8774,77 грн. (а.с.10, 13). Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу позивач покликається на те, що відповідач у період виплати йому субсидій не повідомив про купівлю транспортного засобу, вартість якого перевищує 50000,00 грн., а відтак, не мав права на призначення йому субсидії та отримання такого виду соціальної допомоги. На підтвердження зазначеної обставини позивачем подано витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4, яка проводилась Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, яким, на переконання позивача, підтверджується факт купівлі відповідачем транспортного засобу, а відтак і незаконності отримання субсидії (а.с.4-7). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, ч.7 цієї ж статті встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При доказуванні сторонами тих чи інших обставин суд повинен враховувати та перевіряти належність і допустимість тих чи інших доказів. Зокрема, ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Факт придбання відповідачем автомобіля, а відтак незаконність отримання ним субсидії позивач підтверджує лише витягом з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в Управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4. На підставі системного аналізу норм ЦК України, слід вказати, що факт набуття особою тієї чи іншої речі у власність повинен підтверджуватися тим чи іншим правочином, на підставі якого, в тому числі, здійснюється і реєстрація (визнання) державою права власності на певні обєкти цивільний правовідносин (зокрема, нерухомі речі, автомобілі і т.д.). Таким чином, суд дійшов до висновку, що факт купівлі відповідачем автомобіля за ту чи іншу суму повинен би був бути підтверджений відповідним договором купівлі-продажу такого автомобіля. Будь-яких інших доказів на підтвердження факту купівлі відповідачем будь-якого автомобіля у період зазначений позивачем, окрім витягу з акту ревізії №04-22/4 від 05.04.2017 року, позивачем не подано, як не подано, на підставі ч.1 ст.84 ЦПК України, і будь-яких клопотань про неможливість самостійно надати інші докази на підтвердження цієї обставини. При цьому, подану позивачем відповідь територіального сервісного центру №6142 регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області №31/19-2/83 від 27.03.2017 року, надану «Начальнику управління західного офісу держаудитслужби в Тернопільській області [PERSON]» суд відхиляє як доказ купівлі відповідачем у вказаний період автомобіля, оскільки представником позивача не представлено під час розгляду справи оригіналу такої відповіді, і така по суті не є допустимим доказом. На підставі вказаного, суд вважає, що витяг з акту ревізії окремих питань законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги, пільг, субсидій, компенсацій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів в управлінні праці та соціального захисту населення Козівської РДА за період з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року та окремих питань з 01.01.2014 року від 05.04.2017 року №04-22/4 та відповідь територіального сервісного центру №6142 регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області №31/19-2/83 від 27.03.2017 року не можуть бути допустимими доказом, в розумінні ст.78 ЦПК України, на підтвердження факту купівлі відповідачем автомобіля і наявність лише цих доказів не є достатнім, згідно ст.80 ЦПК України, для того, аби дійти висновку про те, що він здійснював таку покупку у зазначений позивачем період. Представником позивача наявність обставин, визначених п.п.5, 20 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 року, які б підтверджували незаконність отримання відповідачем субсидії, під час розгляду справи, всупереч вказаних вище норм ЦПК України, не доведена, доказів про те, що такі існували суду не надано. Відтак, суд дійшов до висновку, що позов управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА Тернопільської області є необґрунтованим та безпідставним і відповідні позовні вимоги не можуть бути задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed