Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, який уточнила у березні 2014 року, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. 04.06.2006 року він склав заповіт, яким все майно заповідав позивачці. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 45/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], земельної ділянки площею 0,0398 га за цією адресою. В нотаріальній конторі позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів. Всі документи знаходяться у [PERSON], яка померла [INFO]. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на 45/100 частин домоволодіння [ADDRESS], визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після чоловіка [PERSON], померлого [INFO] на земельну ділянку площею 0,0398 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 06.06.2000 року, зареєстрованому у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 029916. Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб були залучені [PERSON] та [PERSON]. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. З листа третьої особи № 2094/01-16 від 14.08.2014 року вбачається, що Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора просить слухати справу без їх представника та винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 45/100 частин будинку [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 31.08.1993 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 2-2366. Згідно копії Акту на право приватної власності на землю Д № 029916 земельна ділянка площею 0,0398 га за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно Свідоцтва про смерть [NUMBER] від 28.08.2006 року [PERSON] помер [INFO]. За життя 06 квітня 2006 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З копії спадкової справи вбачається, що позивачка після смерті [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Також із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадщині після смерті [PERSON], звернулася [PERSON], та [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння і земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні власністю, витребування документів та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання і передавання обов'язків за договором довічного утримання іншій особі. Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року провадження у даній справі було закрито у зв'язку із смертю [PERSON]. Крім того, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку. По даній справу 31 січня 2007 року було винесено ухвалу, якою було заборонено видачу свідоцтва про право на спадщину домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На виконання даної ухвали суду державним виконавцем 15.02.2007 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою було заборонено видачу свідоцтва про право на спадщину домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Дотепер дана заборона судом та державним виконавцем не скасована. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 12.02.2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] у зв'язку із тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Однак державний нотаріус не відмовляв позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, в матеріалах справи є лист Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори на ім'я позивачки № 1681 від 24.09.2008 року, відповідно до якого остання може звернутися до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що земельна ділянка площею 0,0398 га за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Крім того, існує заборона суду на видачу свідоцтва про право на спадщину домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка не скасована. Таким чином, позовні вимоги позивачки не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір відноситься за рахунок держави, оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи згідно довідки МСЕК № 047046.

Outcome: dismissed