Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, третя особа Одеська товарна біржа. В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення в суд, сторона позивача посилалась на ті обставини, що 02 жовтня 1995 року між [PERSON], [PERSON], який діяв від власного імені, а також від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], з одної сторони, а також [PERSON], який помер 03 лютого 2017 року, з іншої сторони, був укладений договір №10057 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS], відповідно до умов якого [PERSON] набув право власності на вказане майно. Проте, у теперішній час позивач не має можливості розпоряджуватись квартирою, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. З огляду на факт виконання сторонами усіх істотних умов договору, позивач звернулася з даним позовом до суду, в якому просила визнати правочин дійсним. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від представника особи надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про визнання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Представник Одеської товарної біржі у судове засідання не зявився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 02 жовтня 1995 року між [PERSON], [PERSON], який діяв від власного імені, а також від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], з одної сторони, а також [PERSON], який помер 03 лютого 2017 року, з іншої сторони, був укладений договір №10057 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS], відповідно до умов якого [PERSON] набув право власності на вказане майно. Договір на момент укладання був зареєстрований на Одеській товарній біржі, майнові права [PERSON] були належним чином зареєстровані. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №480986, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області 04 лютого 2017 року, [PERSON] помер 03 лютого 2017 року. Згідно спадкової справи №129/2017 щодо майна [PERSON], померлого 03 лютого 2017 року, заведеної Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], [PERSON] Правовідносини між [PERSON], померлим 03 лютого 2017, та [PERSON], [PERSON], який діяв від власного імені, а також від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], у відповідній частині виникли в момент укладення відповідного договору 02 жовтня 1995 року, в той час як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, заявлені вимоги підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору. Як сукупно регламентували ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Як регламентувала ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Тобто ЦК УРСР від 18 липня 1963 року вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир не встановлював. В силу ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих між сторонами правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. В той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні покупцем вказаної нерухомості, у звязку з чим права позивача підлягають захисту. З огляду на викладене, суд визнає договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час його укладення цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, відбулося фактичне виконання умов договору сторонами та була здійснена державна реєстрація набутих майнових прав.

Outcome: approved