Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - [PERSON] , у якій просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди в користуванні власністю, та просив суд вселити позивача в кв . [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, він [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі вселений зі згоди колишнього співвласника [PERSON] , яка [INFO] . Відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, у зв`язку із цим він звернувся до суду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, також зазначили, що підтримують позовні вимоги та просять суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Із свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.6). Із матеріалів справи вбачається, що у квартиру [ADDRESS] відповідач [PERSON] вселений колишнім співвласником квартири [PERSON] , яка [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним». Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Частиною 3 ст. 116 ЖК України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач, як власники квартири, позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки у належній йому квартирі мешкає відповідач, який на даний час не має відношення до його помешкання. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що відповідач у судові засідання не з`явився для спростування доводів позивача, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час займає житлову квартиру без будь - яких правових підстав, що у свою чергу перешкоджає законним власникам реалізувати своє право на користування та розпорядження їх майном, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на повнолітніх відповідачів. Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved