Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просив визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . 31 січня 2018 року Ленінським районним судом м. Полтави ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] .. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави 12 квітня 2019 року - заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Грубич Валерія Вікторовича про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 січня 2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 31 січня 2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - скасовано. 24 вересня 2019 року позивачем [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив, визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Репало Д.О. не з`явились, надали на адресу суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Грубич В.В. в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову [PERSON] прохав відмовити в повному обсязі. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської радив судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , у відповідності до договору дарування від 21.07.2010 року є власником квартири [ADDRESS] . Так, 17 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиціі, про що здійснено актовий запис № 1900. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 18.10.2016 року вказаний шлюб було розірвано. Згідно довідки від 22.11.2017 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачем вказувалось, що з січня 2015 року відповідачка не проживає у даній квартирі, жодного разу за цей проміжок часу не з`являлась, особисті її речі у даній квартирі відсутні. Покинувши місце своєї реєстрації, відповідачка не вжила дій по зняттю з реєстрації, в зв`язку з чим позивач змушений нести значні витрати по сплаті за комунальні послуги, тому був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 03.09.2015 року перетнула державний кордон України та до теперішнього часу не поверталась, при цьому за період з 2015 року по 2019 рік остання перетинала кордон України в напрямку в`їзд - виїзд, та перебула протягом зазначеного періоду лише протягом декількох днів один раз на рік, що підтверджується інформацією наданою Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України, на вимогу суду. Суд констатує, що з січня 2015 року відповідачка [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом - підтвердженням з поясненнями сусідів, які засвідчені начальником ОСББ [PERSON] (а.с.10). Наведені вище обставини не були спростовані стороною відповідача шляхом подання належних та допустимих доказів щодо спростування факту [PERSON] відсутності за місцем реєстрації [ADDRESS] б з січня 2015 року. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поряд з цим, ч.1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, наведені вище обставини підтверджують той факт, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з січня 2015 року та при цьому не несе будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг за проживання у даному житлі, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. Поряд з цим, позивачем ставилась вимога про стягнення судових витрат - витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Судом встановлено, що 13 травня 2019 року між адвокатом Репало Д.О. та позивачем у справі [PERSON] було укладено договір на надання правової допомоги, що підтверджується ордером, який міститься матеріалах справи. Суду стороною позивача не надано примірника договору зазначеного вище, з зазначенням виду правової юридичної допомоги та її обсягу. Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 7. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Приймаючи до уваги положення ст. 137 ЦПК України та зважаючи на фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність даних вимог, оскільки вони прямо суперечать порядку заявлення стороною на відшкодування. Оскільки, угоди про надання правової допомоги стороною позивача не надано, при цьому не надано орієнтованого розрахунку суми судових витрат, лише зазначена сума 8000 грн., яка жодним доказом не обгрунтована. Більше того, позивачем не надано у відповідності до ст. 137 ЦПК України детального опису видів наданої правової допомоги адвокатом Репало Д.О., з метою визначення співмірності та обґрунтованості заявлених вимог, що вказує про безпідставність вказаних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial