Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного 25 травня 2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00037575, згідно якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 20\~000 грн. під 15% річних, зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 1,75 % від суми кредиту з терміном повернення кредиту до 25 травня 2014 року. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 15 серпня 2015 року виникла заборгованість. За вказаних обставин [PERSON] просить стягнути з відповідача 73\~182,63 грн., з них: заборгованість по кредиту 20\~000 грн., заборгованість по процентами за користування кредитом 5\~629,15 грн., комісія за розрахункове обслуговування в сумі 7\~779,03 грн., пеня 39\~774,45 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, відповідно до змісту якої позовні вимоги не визнав, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~1050,\~1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Судом встановлено, що 25 травня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № ВLаЖГА00037575, за умовами якого позичальник одержав кредит на поточні потреби у розмірі 20\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами та щомісячної комісії за управління кредитом, з кінцевим терміном повернення 25 травня 2014 року (а.с. 5 10). Відповідно до п. 2.4.2. кредитного договору № ВLаЖГА00037575 (далі договір), проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених Графіком погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15 % річних (п. 3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом здійснюється у розмірі 1,75 % від суми Кредиту (п. 4 Спеціальної частини Договору). Згідно із п. 2.5.2. Договору, Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, визначених Графіком, а також суми комісії за управління кредитом. Згідно пункту 4.3. Договору, у випадку прострочення Позичальником сплати або не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню 0,50% (п. 9 Спеціальної частини Договору), що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини Кредиту, та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника на 15 серпня 2015 року становить 73\~182,63 грн. (а.с. 4, 4 зв.). Таким чином враховуючи вищенаведене, суд визнає неналежне виконання [PERSON]грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За цих обставин та відповідно до умов кредитного договору, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, [PERSON] має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальний строк позовної давності тривалістю у три роки встановлений\~ст. 257 ЦК України. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Так,\~ст. 253 ЦК України\~визначено, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3\~ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починаючи з моменту порушення строку його погашення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року. [PERSON], до ухвалення судового рішення, звернувся із заявою про застосування позовної давності, а представником позивача не наведено будь-яких поважних причин пропущення позовної давності. Доводи відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог Банку щодо стягнення заборгованості після 17 серпня 2012 року позбавлені правового обґрунтування, не відповідають умовам кредитного договору, тому не приймаються судом. Отже, враховуючи загальний трирічний строк позовної давності і дату звернення банку до суду з позовом 17 серпня 2015 року, що підтверджується відбитком штемпеля Укрпошти, заборгованість по кредиту (тіло кредиту, відсотки, комісія), яка виникла до 17 серпня 2012 року знаходиться за межами цього строку, тому позов ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо позовних вимог про стягнення пені суд керується наступним. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, позивачем виготовлено розрахунок по договору станом на 15 серпня 2015 року та розраховано пеню в розмірі 39\~774,45 грн. за період прострочки з 26 березня 2013 року по 15 серпня 2015 року (а.с. 4). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності, а саме з 17 серпня 2014 року по 15 серпня 2015 року (межі позовних вимог). Суд зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи (ч. 3 ст. 551 ЦК України). Згідно розяснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). За вказаних обставин, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, що значно перевищує як розмір отриманого позивачем кредиту, так і розмір завданих банку збитків. При визначенні розміру неустойки, що підлягає до сплати суд враховує ступінь виконання відповідачем зобовязання, майновий стан сторони, а також визначені ст. 3 ЦК України засади справедливості, добросовісності та розумності, і вважає можливим зменшити розмір нарахованої банком пені до 19\~000 грн. Оскільки позивач на день звернення до суду був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 379,08 грн. (формула розрахунку: 731,83 грн. (сума, що підлягала сплаті позивачем) Х 51,8 % (частка від ціни позову, що задоволена судом/100) підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial