overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2003 року. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вони з відповідачем прожили 11 років і весь цей час він зловживає спиртними напоями, застосовує до неї психічне та фізичне насильство, не турбується про сім»ю. В зв»язку з цим кілька місяців тому вони стали проживати окремо. Відповідач є фізично здоровим, інших утриманців немає, працевлаштований, проте матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить суд ухвалити рішення, на підставі якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь 250 гривень витрат, пов'язаних з правовою допомогою адвоката. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що згідний сплачувати аліменти в частці від заробітку, оскільки він офіційно працевлаштований. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровим, працевлаштованим, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Тому, суд вважає, що рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку та доходів відповідача буде справедливим та відповідає чинному законодавству. За приписом ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Днем пред»явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява подана до суду 20.02.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до районного суду з вищевказаною заявою. Свої вимоги мотивували тим, що тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом. Від сумісного проживання мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Просили суд розірвати шлюб, зареєстрований 09 червня 2001 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 86. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася. Направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. При розгляді справи, судом встановлено, що 09 червня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 86. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони по справі спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин вони не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння. Не проживають разом тривалий час. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ суд має встановлювати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе, тому шлюб між ними може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У лютому 2015 року до Березанського міського суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що між нею та [PERSON] 28 квітня 2012 року був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Також зазначала, що шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2014 року через різницю в характерах. У зв'язку з цим просила позов задовольнити і розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 28 квітня 2012 року. У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити. Окрім цього скористалась своїм правом на зупинення провадження у справі у зв'язку з наданням сторонам строку на примирення. Відповідач свою позицію неодноразово змінював, однак у кінцевому результаті проти задоволення позову не заперечував. Відмовився проти надання сторонам строку для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 28 квітня 2012 року був укладений шлюб (а.с. 5). Від шлюбу в них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Ухвалою суду від 03 березня 2015 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам до 03 червня 2015 року строку для примирення. Ухвалою судді від 03 червня 2015 року провадження у справі було відновлено, однак на час винесення рішення по справі сторони не примирилися. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатила судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп. (а.с. 1). Таким чином, відповідачу належить сплатити позивачу зазначену суму на відшкодування понесених нею судових витрат. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У лютому 2015 року до Василівського районного суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] року народився син [PERSON], а [INFO] року - донька [PERSON] Батьком обох дітей у свідоцтвах про народження вказаний відповідач [PERSON] На даний час неповнолітній син [PERSON] навчається у коледжі, донька [PERSON] - в школі. Діти знаходяться на утриманні [PERSON] [PERSON] не бажає добровільно приймати участі в утриманні дітей. Позивачка [PERSON] не має можливості самостійно утримувати дітей, в зв'язку з чим, остання звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) до їх повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши письмові докази суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вищезазначені діти знаходяться на утриманні [PERSON], [PERSON] допомоги на утримання дітей не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до їх повноліття. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У лютому 2015 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON], якою він просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його її опікуном. Вказуючи на те, що [PERSON] є інвалідом 1-ої групи, підгрупа А, та потребує постійного стороннього догляду згідно з програмою реабілітації інваліда № 914 від 05 жовтня 2011 року страждає олігофренією в стадії імбецильності, нездатна до самообслуговування, спілкування, прийняття власних рішень, потребує захисту своїх прав та інтересів. [PERSON] в судове засідання не з'явився, 06 травня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, заяву підтримує (а.с. 41). Представник виконкому Васильківської міської ради, як органу опіки та піклування,будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явилася, проте визнання нею заявлених вимог стверджується висновком про доцільність призначення опікуна від 24 лютого 2015 року (а.с.3). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно положень ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] починаючи з 01 липня 1995 року є інвалідом першої групи підгрупа А з дитинства довічно що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 365928 від 03 жовтня 2011 року та довідкою серії МСЕ № 149907 від 15 червня 1995 року. При цьому, рекомендовані заходи по відновленню працездатності: нагляд, лікування психіатра; потребує постійного стороннього догляду (а.с. 27, 28). Згідно висновку про доцільність призначення опікуна наданого 24 лютого 2015 року № Б-100/0304 виконавчим комітетом Васильківської міської ради, опікунська рада виконкому Васильківської міської ради вважає за доцільне, у разі визнання судом недієздатною [PERSON], [INFO], призначити її опікуном брата [PERSON] (а.с. 3). Висновком судово-психіатричного експерта КЗ КОР «ОПНМО» № 102-ц від 08 квітня 2015 року встановлено, що [PERSON] страждає на стійке хронічне психічне захворювання - легку розумову відсталість (олігофренію в ступеню вираженої дебільності); за своїм психічним станом вона розуміти характер і значення своїх дій та керувати мнимим не може (а.с. 33-34). Оскільки під час розгляду справи знайшло своє обґрунтування те, що внаслідок стійкого психічного розладу [PERSON] нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши опікуном її брата [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У лютому 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом із матір'ю та знаходяться на повному її утриманні, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 500 гривень, як дружини, з якою проживає дитина - інвалід до досягнення дитиною шести річного віку. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про слухання справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 19 лютого 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.2) Подружжя від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис №120 (а.с. 3) Згідно довідки №106 від 10.10.2014 року позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та отримує допомогу на дитину-інваліда [PERSON], 2013 року народження з 10.06.2013 року по 14.01.2029, № особової справи 605273. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини відповідає вимогам закону, та підлягає задоволенню в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною шестирічного віку. Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У лютому 2015 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 27.10.2000 року вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З 2011 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають посилаючись на те, що в них несумісні характери, у зв'язку з чим виникають конфлікти. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

У лютому 2015 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 27.10.2000 року вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2011 року вони з відповідачем однією сімєю не проживають посилаючись на те, що в них несумісні характери, у звязку з чим виникають конфлікти. Вважає, що сімя розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. У звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У лютому 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 15 листопада 1980 року він зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Позивач з відповідачем поживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. На підставі викладеного просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала заву про розгляд справи без її участі, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, вважала його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися [INFO], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 81; місцем реєстрації шлюбу є відділ запису актів громадянського стану м. Тараща Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БК № 327032. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 1994 року. Причиною розпаду сім'ї є постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У лютому 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 28 липня 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з два роки тому. Позивач вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, про що написав власноруч заяву. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружилися 28 липня 1990 року, про що складено відповідний актовий запис № 325; місцем реєстрації шлюбу є Комсомольський міський відділ ЗАГСу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що не оспорюється сторонами. Шлюбні відносини сторони припинили два роки тому. . Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, Спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved