Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом; суду пояснив, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2015 року з відповідача на його користь стягнуто 16\~000 гривень сплаченої передоплати за договором підряду та 1\~000 гривень витрат на правову допомогу. Відповідач тривалий час ухилявся від виконання рішення суду і повністю сплатив йому 17\~000 гривень тільки 10 лютого 2016 року. Посилаючись на частину другу статті 625 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] втрати від інфляції в сумі 1\~023,40 грн. та три відсотки річних в сумі 209,59 грн. за період з 09 вересня 2015 року по 10 лютого 2016 року Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала; суду пояснила, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми статті 625 ЦК України, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 березня 2015 року було задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON]: розірвано договір № 190 від 29 вересня 2014 року на виконання робіт по ремонту балкону в квартирі позивача, стягнуто з [PERSON] на його користь 16\~000,00 гривень, сплачених ним [PERSON] в якості передоплати, та 1\~000,00 гривень витрат на правову допомогу; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів залишено без задоволення. Рішення суду набрало законної сили 09 вересня 2015 року (а.с.5,6), і виконувалося у примусовому порядку державним виконавцем Автозаводського ВДВС. 10 лютого 2016 року [PERSON] повністю виконав рішення суду. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених\~статтею 11 цього Кодексу\~. Так,\~\~у частині п'ятій\~\~статті 11 ЦК України\~\~\~визначено, що\~\~у випадках, встановлених\~\~ актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть\~\~виникнути\~\~з рішення суду. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших\~\~ правочинів, передбачених законом, а також\~\~угод, які не передбачені\~\~законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати\~\~з рішення суду. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України 30 березня 2016 року (справа 5-86кз16). Судом стягнуто\~\~з [PERSON] грошову суму авансу (передоплати) та витрати [PERSON] на правову допомогу за загальній сумі 17\~000,00 грн. і таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов'язанням. [PERSON] належним чином не виконував грошове зобов»язання, що дає підстави\~\~для стягнення з нього на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. За період прострочення з 09 вересня 2015 року по 10 лютого 2016 року інфляційне збільшення суми боргу в сумі 17\~000,00 грн. становить 789,45 грн (сукупний індекс інфляції 1.046 ); три відсотки річних (кількість днів прострочення 155 днів) становлять 216,58 грн. (розрахунок здійснений з використанням калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій програми [PERSON]). У відповідності до статті 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 449,78 грн ( приблизно 81.6% від сплаченого судового збору в сумі 551,21 грн.). Вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом\~№ 3674-VI, про що зазначено у пункті 36 Постанови №10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Витрати позивача на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені договору з юридичною особою, яка нібито надавала ці послуги, суду не надано, так само не надано їх розрахунку. Із доданої до позову фотокопії банківської квитанції не видно, які саме юридичні послуги та у якій справі надавались. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат ( пункт 48 зазначеної Постанови Пленуму). На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України, - суд

Outcome: partial