Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 701. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року. До шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства з березня 2017 року, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому позивач була змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належними чином, до суду надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-ОК № 032790, актовий запис № 701. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК № 073509, актовий запис 473, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Майнового спору на час розгляду справи сторони не мають. Дитина буде проживати з матірю. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved