Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 171 185 грн. 45 коп. Позивач вказує, що в Печерському РВ ДВС у м. Києві перебувало виконавче провадження №46986189, щодо виконання виконавчого листа Оболонського районного суд м. Києва від 17.01.2007 року №2-5694, виданого на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.12.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу [PERSON] щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2006 року і до повноліття дитини. При цьому, [PERSON] порушуючи право своєї дитини на повноцінне життя ухиляється від виконання рішення суду та сплати аліментів, що призвело до заборгованості по виплатам яка станом на 31.01.2021 року складає 271 523,45 грн. За підрахунками позивача здійсненими у порядку ч. 1 ст. 196 СК України за період прострочення сплати аліментів сума неустойки (пені) склала 171 185,45 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Із матеріалів справи вбачається, що в Печерському РВ ДВС у м. Києві перебувало виконавче провадження №46986189, щодо виконання виконавчого листа Оболонського районного суд м. Києва від 17.01.2007 року №2-5694, виданого на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25.12.2006 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу [PERSON] щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2006 року і до повноліття дитини. При цьому, згідно Довідки-розрахунку від 31.01.2021 року Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист Оболонського районного суд м. Києва від 17.01.2007 року №2-5694, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу [PERSON] щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2006 року і до повноліття дитини, заборгованість по якому станом на 31.01.2021 року складає 271 523,45 грн. У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зі змісту ст. 196 СК України вбачається, що при її застосуванні слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим саме на неї покладається тягар доказування протилежного. За ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог та існуючого розміру заборгованості. Більше того, з наявних в матеріалах справи довідок розрахунків заборгованості по аліментах вбачається, що [PERSON] не здійснив жодної оплати навіть на мінімальну суму по аліментним зобов`язанням. Таким чином, вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів є законною та обґрунтованою. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не сплачує аліментів декілька років поспіль і станом на час ухвалення рішення ця сума з огляду на порядок нарахування неустойки (пені) за ч.1 ст. 196 СК України перевищує 100% суми заборгованості по аліментах. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з [PERSON] пені по аліментам лише у розмірі 171 182,45 грн., обмежившись сумою, яка не перевищує 100% заборгованості по аліментам такою, що підлягає до задоволення. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. в дохід держави Враховуючи зазначене,

Outcome: approved