Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У листопаді 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов до [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин між нею та відповідачем, позивач разом з сином проживають окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] , дитина навчається у школі яка знаходиться близько від дому, батько сином не опікується, його вихованням не займається, тому просить визначити місце проживання [PERSON] з нею, вона любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним, що і робить впродовж останніх років, протягом яких дитина проживала з нею; у неї з дитиною добре налагоджений психологічний контакт, вони прив`язані один до одного, не має наміру перешкоджати батьку в здійсненні його прав та обов`язків щодо виховання дитини. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлені, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлений. Проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутність,щодо задоволення позовних вимог не заперечував. У судове засідання третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явилася, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлена, від третьої особи надійшов висновок про визначення місця проживання дитини. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність інших учасників на підставі наявних в ній доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 р. у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13) суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права, зокрема, й практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, тільки потім права батьків. Встановлено, що сторони з 31.12.2011 р. по 28.05.2020 р. перебували в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.05.2020 р. шлюб, зареєстрований 31.12.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що позивач [PERSON] , та син [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту від 21.10.2020 р. обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проведеного заступником начальника Служби у справах дітей та сім`ї начальником юридичного відділу Гой Тетяною Іванівною, квартира складається з двох кімнат, загальною площею 61,60 кв.м, простора і затишна, облаштована меблями та побутовою технікою, кухня, спільні кімнати, санвузол і інші допоміжні приміщення знаходяться в доброму санітарно-гігієнічному стані. У дитячій кімнаті знаходиться: ліжко, письмовий стіл, книжкова шафа,вбудована для речей та велика колекція танків. За даною адресою проживають: [PERSON] - мати дитини, та [PERSON] , - дитина. За місцем проведення обстеження створено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дитини. Згідно висновку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування № 105/01-2376/В-140 від 17.122020 р. про визначення місця проживання малолітньої дитини, враховуючи всі обставини справи, зокрема, вік та стан здоров`я дитини, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, дослідивши надані сторонами докази,

Outcome: approved