Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У листопаді 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. В ході проведення підготовки справи до судового розгляду позивач надала уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що під час розгляду справи вона уклала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Позивач просить позбавити [PERSON], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Призначити позивача опікуном над [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивача та неповнолітнього [PERSON], [INFO] Мати позивача - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.12.1993 року та до моменту своєї смерті - [INFO] року. На підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 грудня 2011 року [PERSON] був позбавлений батьківських прав відношенні позивача. Опікуном позивача була призначена її бабуся - [PERSON]. 27 липня 2002 року [PERSON] одружився з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправіління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 166. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. В свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER], в графі «батько» вказаний [PERSON], в гарфі «мати» - [PERSON]. Мати неповнолітнього [PERSON], [INFO] - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Навіть після смерті дружини [PERSON] зовсім не цікавиться своїм сином, не займається його вихованням і утриманням, не цікавиться його навчанням, станом здоров'я. З часу смерті матері неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на вихованні та утриманні позивача. У зв'язку зі смертю матері [PERSON] і не виконання батьківських обов'язків [PERSON], неповнолітній [PERSON], [INFO] є дитиною позбавленою батьківського піклування і потребує призначення піклувальника. Згідно наказу від 02.03. 2018 року служби у справах дітей у зв'язку з тим, що [PERSON] залишився без батьківського піклування, його тимчасово влаштовано в родину позивача до прийняття рішення про його влаштування. Позивач [PERSON] та її представник до суду з'явились, позивач надала до суду заяву в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації Малинка Ю.М., до суду не з'явилась, надала заяву в якій позов підтримала в повному обсязі. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району м. Запоріжжя до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представник та висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як видно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого ВРАГС Запорізького РУЮ 14.1.2002 р., батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.02.2018 р. [PERSON] померла [INFO], про що Запорізьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області складено актовий запис № 1026. Відповідно до наказу № 169 від 02.03.2018 р. [PERSON], [INFO] тимчасово влаштовано в родину [PERSON] За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно до довідки Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області від 17.09.2018 р. № 251/1-18 [PERSON], [INFO] дійсно навчається у 11 класі вказаного учбового закладу. Його виховувала мати [PERSON], після її смерті вихованням займалась рідна сестра [PERSON] Батько - [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, ніякої допомоги не надає, проживає окремо, життям сина не цікавиться. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.09.2018 р. встановлено, що [PERSON] проживає в родині [PERSON] [ADDRESS]. Умови проживання задовільні, [PERSON] не заперечує проти влаштування його під опіку сестри. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.12.2018 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та набула прізвище [PERSON]. Згідно до висновку Служби у справах дітей Запорізької міської ради від 04.02.2019 р. № 01-17/243 вбачається, що служба у справах дітей Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування, прийшла до висновку про можливість передати [PERSON] на виховання рідного брата - [PERSON], [INFO], та ставить її на облік як кандидата в піклувальники № 862 від 28.01.2019 р. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 27.02.2019 р. № 01-22/0174 складений Запорізькою районною державною адміністрацією як органом опіки та піклування вбачається, що визнано доцільним побавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], [INFO] Дане рішення мотивоване тим, що [PERSON] свідомо та протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання свого сина. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, до суду не з'явився, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявив, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинив. Жодних об'єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні [PERSON] його неповнолітнього сина [PERSON] судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об'єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] виконував або намагався виконувати вищезазначені батьківські обов'язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Враховуючи, що позивачка [PERSON] належним чином виконує обов'язки піклувальника, перебуває на обліку як кандидат у піклувальники, суд вважає можливим передати неповнолітнього [PERSON] під опіку [PERSON] призначивши її опікуном. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.11.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Разом із тим, суд вважає за доцільне роз'яснити [PERSON], що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно сина в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при подачі позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved