Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за тристороннім Договором від 27 грудня 2011 року № 1017, укладеним між [PERSON], Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту Державної Служби Охорони при МВС України в АР Крим та Управлінням ДСО при ГУ МВС України в АР Крим у сумі 10 109 гривень 84 копійки, судового збору у сумі 229 гривень 41 копійка. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] з 17 квітня 2012 року по 24 грудня 2012 року проходив службу на посаді міліціонера роти з охорони об'єктів окремого батальйону УДСО при ГУ МВС України в АР Крим. Згідно вказаного Договору від 27 грудня 2011 року № 1017 відповідач проходив підготовку у Вінницькому вищому професійному училищі Департаменту Державної Служби Охорони при МВС України в АР Крим та отримав по закінченню Свідоцтво про присвоєння робочої кваліфікації 5169 «Охоронник» 3 розряду, а позивач перерахував навчальному закладу кошти за підготовку [PERSON] у розмірі 12 975 гривень 65 копійок, у тому числі - 2 250 гривень 23 копійки стипендія, 60 гривень 18 копійок - свідоцтво. При цьому після закінчення навчання відповідач мав прибути на службу до підрозділу Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим 17 квітня 2012 року і відпрацювати не менш ніж три роки (1 095 днів). Проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, відпрацював лише 252 дні у період з 17 квітня 2012 року по 24 грудня 2012 року, і був звільнений з ОВС України за п. 63 «є» Положення (за порушення дисципліни), а тому на підставі п. 2.4. Договору має компенсувати всі витрати з оплати за навчання, свідоцтво та стипендію, пропорційно невідпрацьованому періоду, передбаченому договором, що послужило підставою звернення до суду з відповідним позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій у тому числі вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин суд з урахуванням думки представника позивача на підставі положень ст.ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Представник позивача Нікольська Я.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Враховуючі, що визнання відповідачем позову у попередньому судовому засіданні не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, з огляду на те, що позивач наполягає на задоволенні позову, а відповідач у наданій до суду заяві не заперечував проти його задоволення, є законні підстави для задоволення позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення під час попереднього судового засідання відповідно до положень ст.ст. 130, 174 ч. 4 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали, вивчивши обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, яка вважає, що її право порушене, самостійно визначає спосіб його захисту, передбачений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 4 ст. 626 ЦК України до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи витікає, що [PERSON] згідно наказу № 181 о/с від 17 грудня 2011, був прийнятий на службу в Органи внутрішніх справ України на посаду курсанту Вінницького професійного училища ДДСО при МВС України в АР Крим. 27 грудня 2011 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим, кандидатом на службу в ОВС України на посадах працівників міліції охорони на посади працівників міліції [PERSON] та Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України було укладено Договір на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони з кандидатом на службу в органи внутрішніх справ України, вищим професійним училищем Департаменту ДСО при МВС України та підрозділом Державної служби охорони № 1017 (далі - Договір № 1017). Згідно умов даного Договору № 1017 навчальний заклад зобов'язався забезпечити якісну теоретичну та практичну підготовку [PERSON] згідно з навчальними планами та програмами, затвердженими Департаментом ДСО при МВС України та вимогами кваліфікаційних характеристик робітника за програмою первинної професійної підготовки кандидатів в ОВС на посади рядового і молодшого начального складу підрозділів ДСО з наданням професії 5169 «Охоронник» за кошти, які мав перерахувати позивач Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим, в розмірі 12 975 гривень 65 копійок, у тому числі - 2 250 гривень 23 копійки стипендія, 60 гривень 18 копійок - свідоцтво, а відповідач зі свого боку зобов'язався прибути до навчального закладу у встановлений термін, оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченою відповідно кваліфікаційною характеристикою спеціаліста (робітника) за вказаною спеціальністю (а.с. 12 - 13). Пунктом 2.3 Договору № 1017 відповідач зобов'язаний прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим 17 квітня 2012 року і відпрацювати мінімум три роки (1095 календарних днів). У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] був ознайомлений та погодився з умовами вищевказаного Договору № 1017, що підтверджується його особистим підписом у цьому договорі. Позивач та Навчальний заклад свої зобов'язання за Договором № 1017 виконали, про що свідчать платіжні доручення та рахунки-фактури, за якими позивачем проведено повний розрахунок за навчання відповідача, свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації [PERSON], яке видано Вінницьким вищим професійним училищем ДДСО при МВС України від 17 квітня 2012 року та додатком до нього, свідоцтвом про початкову підготовку цього ж навчального закладу, витягом з наказу Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим № 157 о/с від 25 квітня 2012 року, за яким [PERSON] призначено міліціонером роти з охорони об'єктів окремого батальйону міліції Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим, копії яких наявні у матеріалах справи. Проте, як вбачається з витягу з наказу Управління ДСО при ГУ МВС України в АР Крим № 491 о/с від 24 грудня 2012 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за п. 63 «є» Положення (за порушення дисципліни) (а.с. 5). Пунктом 2.4 Договору № 1017 передбачена відповідальність Кандидата, а саме, компенсація витрат, що здійснив Підрозділ на навчання, за невідпрацьований час та суму податку з доходів фізичних осіб з усієї суми, що перерахована на користь учбового закладу, у разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до укладеного договору, відрахування з навчання або звільнення за негативними мотивами чи звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відпрацював на посаді міліціонера УДСО при ГУ МВС України в АР Крим з 17 квітня 2012 року по 24 грудня 2012 року, що складає 252 календарних дні, до скінчення обов'язкового терміну, визначеного цим Договором, відповідач не допрацював 844 календарних дні. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за вказаний період становить 10 109 гривень 84 копійки (а.с. 11). Таким чином, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, права, свободи та інтереси інших осіб при задоволенні позовних вимог не порушуються. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 229 гривень 41 копійка. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 629, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved