Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої кошти допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 3752,46 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту як отримувач державної допомоги малозабезпеченим сім`ям. В результаті обміну даними з Державною податковою інспекцією було виявлено, що [PERSON] не задекларувала дохід у розмірі 6400,00 грн., який вона отримувала в період, за який обчислювались середньомісячні сукупні доходи для визначення розмірів вищезазначеної допомоги. У зв`язку з чим виникла переплата державних коштів по допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.12.2017 по 30.06.2018 у сумі 3752,46 грн. Ухвалою суду від 19.02.19 після усунення недоліків прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви [PERSON] від 13.12.2017 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг рішенням Департаменту праці та соціального захисту населення від 15.12.2017 було призначено соціальну допомогу з 01.12.2017 по 31.05.2018 в сумі 1573,78 грн. Відповідно до наданої позивачем довідки від 11.06.2018 переплата по виплаті [PERSON] допомоги малозабезпеченим сім`ям за грудень 2017 року по червень 2018 року становить 3752,46 грн. 22.06.2018 відповідачу було направлено повідомлення про переплату державної соціальної допомоги у розмірі 3752,46 грн. Відповідно до пункту 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно з пунктом 14 вказаного Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом. Пунктом 25 Порядку визначено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, якщо сім`єю подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї, повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішується питання про їх стягнення у судовому порядку (пункт 28 Порядку). Згідно статті 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. У відповідності до пункту 46 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27.12.2001 року особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Виплата вищевказаної допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим, відповідно до статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Враховуючи, що підстави для застосування положень статті 1251 ЦК України відсутні, оскільки як встановлено з матеріалів справи відповідач подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги з недостовірними даними, внаслідок чого безпідставно їй нараховано та виплачено кошти державної допомоги в розмірі 3752,46 грн., суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved