Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з додаткової відповідальністю «Полтавтрансбуд» про визнання права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], а саме: 1-а кімната (4) площею 13,6 кв.м., 2-а кімната (5) площею 18,9 кв.м., 3-а кімната (6) площею 13,1 кв.м., коридору (1) площею 18,3 кв.м., вбиральні (2) площею 2,5 кв.м., ванної кімнати (3) площею 3,5 кв.м., кухні (7) площею 12,3 кв.м., лоджією площею 1,5 кв.м., лоджією площею 2,6 кв.м., загальна площа квартири [ADDRESS] - 86,3 кв.м., посилаючись на те, що 26 березня 2012 року між нею та відповідачем було укладено договір № 33 про набуття прав на приміщення. Відповідно до умов вказаного договору, а саме пункту 4.2.1 позивачка повинна була придбати заставну серії АА № 000338 від 18 листопада 2011 року, яка підлягає поетапній оплаті, з метою набуття в подальшому права власності на вищевказану квартиру. Дана заставна була видана ТЗДВ «Полтавтрансбуд», як гарантійне зобов'язання перед ТОВ «КУА «Полтавтрансбуд». Відповідно до умов вказаного договору про набуття прав на приміщення № 33 та заставної позивачем було в повному обсязі сплачено повну суму зобов'язань у розмірі 445208 грн. 00 коп. відповідачу, а саме товариству з обмеженою відповідальністю «Компанії з управління активами Полтавтрансбуд». Після чого на зворотному боці вказаної заставної було вчинено індосамент (передавальний напис) на майно позивача Згідно умов у зазначеній вище заставній від 18 листопада 2011 року виданої відповідачем строк звернення стягнення на предмет іпотеки визначений не пізніше 27 квітня 2015 року. В зв'язку з тим, що відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованою 21.11.2013 року Державною архітектурно - будівельною інспекцією України Управлінням дозвільних процедур за № ІУ 143133250868, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було введено в експлуатацію, тому позивач звернувся до відповідача з вимогою дострокового виконання ним своїх зобов'язань та передачі йому заставленого майна, квартири [ADDRESS]. В позові позивачем вказано, що у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для подальшої реєстрації прав власності на вказану квартиру, тому останній був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача за довіреністю Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Полтавтрансбуд» не з'явився, але надав суду заяву в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 26 березня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено № 33 договір про набуття прав на квартиру [ADDRESS] ( а.с.9-12). Як вбачається з умов вказаного договору позивач [PERSON] отримала майнові права відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» на об'єкт, який належить останньому на праві власності згідно акту прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкту. Вказаним договором визначено, що за умови виконання своїх обов'язків за цим договором [PERSON] одержує від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Полтавтрансбуд» документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності останнього на об'єкт та оплату послуг відповідних державних органів позивачем здійснюються самостійно. 10 лютого 2014 року між сторонами по справі було складено акт приймання - передачі, згідно якого відповідач передав, а позивач прийняв майнові права на квартиру [ADDRESS], а саме: квартира [ADDRESS], поверх 8, кількість кімнат 3, площа: житлова 45,6 кв. м., загальна площа 86,3 кв. м. Більше того, згідно вказаного акту, яким встановлено, що передане житло відповідає вимогам будівельних норм і правил ( а.с.3). Більше того, сторонами вказаного договору, а саме позивачем отримано нерухоме майно, а відповідач в свою чергу отримав кошти в сумі 470288 грн. 00 коп. Частиною 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, договір купівлі-продажу між сторонами по справі відбувся і є дійсним. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Таким чином, право власності фізичної чи юридичної особи на нерухоме майно, яке було створено та прийнято в експлуатацію, виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Як вбачається з Декларації про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрованою 21.11.2013 року Державною архітектурно - будівельною інспекцією України Управлінням дозвільних процедур за № ІУ 143133250868, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] було введено в експлуатацію ( а.с.4-6). Статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема на підставі рішень судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved