Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області через представника звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги охорони. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян, відповідно до якого розмір оплати охоронних послуг становить 110,00 грн за кожний місяць та договір на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян, згідно якого сума договору становить 150,00 грн за кожний місяць. Оскільки, позивач виконував свої договірні зобов'язання перед відповідачем належним чином та в повному обсязі, а [PERSON] послуги охорони за листопад-грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року не оплатила, в зв'язку з чим, утворилася заборгованість в сумі 1040,00 грн, на підстав цього позивач був змушений звернутися до суду. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1040,00 грн. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлена, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, за таких обставин суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 15.10.2008 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області та [PERSON] було укладено договір спостереження технічних засобів сигналізації на об'єктах з особистим майном громадян №2531/08, відповідно до якого об'єктом спостереження є будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Відповідно до п. 2.1 договору №2531/08, виконавець здійснює в інтересах замовника спостереження сигналізації, встановленої на об'єкт, а також забезпечує передачу інформації про спрацювання сигналізації на об'єкті підпорядкованому територіальному підрозділу Державної служби охорони за умови укладання відповідного договору та уповноваженим особам замовника (а.с.7). Пунктом 3.2 договору, передбачено, що оплата проводиться авансом щомісячно, не залежить від фактичного часу спостереження і вноситься «Замовником» не пізніше 5го числа поточного місяця, за поточний місяць (а.с.7). 15.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на виїзд групи оперативного реагування на об'єкт з особистим майном громадян №2532/08, відповідно до якого при отриманні інформації щодо спрацювання засобів сигналізації на об'єкті за адресою: [ADDRESS], що надійшла на пульт централізованого спостереження, позивач здійснює виїзд групи оперативного реагування на об'єкт відповідача (а.с.11-13). Відповідно до п. 3.1 договору №2531/08 та №2532/08, сума договору визначається сторонами за домовленістю на основі Протоколу узгодження цін. Згідно з протоколом узгодження цін до договору №2531/08, загальна сума договору на місяць складає 110,00 грн (а.с.10). Загальна сума договору №2532/08 на місяць складає 150,00 грн, що підтверджується протоколом узгодження цін (а.с.14). Судом встановлено, що позивач приступив до виконання зобов'язання за договорами та виконував їх належним чином, що підтверджується наказом Управління державної служби охорони ГУМВС України в Київській області від 31.10.2008 року (а.с.15). В свою чергу, відповідач послуги охорони за листопад-грудень 2013 року та січень-лютий 2014 року не оплатив, на підставі чого утворилася заборгованість в сумі 1040,00 грн, що підтверджується розрахунком основного боргу по договору від 15.10.2008 №2531/08 та по договору №2532/08 від 15.10.2008 року (а.с.4-5). У зв'язку з дебіторською заборгованістю, дія договорів була припинена з 01.03.2014 року, що підтверджується наказом УДСО при ГУМВС України в Київській області від 31.03.2014 року №1333 (а.с.16). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однієї стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 1040,00 грн. Враховуючи положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved