Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

У лютому 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 14.05.2016 року на автодорозі Київ-Чоп, 27 км., сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] ,яким керував [PERSON] та ГАЗ д.н.з. [NUMBER] , яким керував ТОВ фірма «Техносервіс». . Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 43348,71 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. Розмір витрат за послуги аварійного комісара склали 574,72 грн. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. Просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 43923,43 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.02.2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2020 року призначено розгляд цивільної справи за правилами загально позовного провадження. 31.03.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. Вважає, що строк позовної давності відраховується із дати з момент винесення постанови про вишення винним в ДТП , тобто 12 грудня 2016. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України\~встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 14.06.2016 року водій [PERSON] о 12 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, 27 км.+888 м., керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції, керував автомобілем в хворобливому стані, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] , потім скоїв наїзд на припаркований автомобіль «CITROEN» д.н.з [NUMBER] , який від удару здійснив наїзд на гр. [PERSON] , яка стояла біля автомобіля «CITROEN». Також автомобіль «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] внаслідок вказаного зіткнення контактував з автомобілем «SKODA» д.н.з. [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку до м. Житомир. Внаслідок ДТП було заподіяно матеріальну шкоду чотирьом автомобілям та тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля «CITROEN» [PERSON] . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 22.06.2016 року ТОВ фірма «Техносервіс» звернулася до МТСБУ із повідомленням про ДТП 06.02.2017 року ТОВ фірма «Техносервіс» звернулася до МТСБ України із заявою про виплату страхового відшкодування. На момент ДТП транспортний засіб ГАЗ 33023 д.н.з. [NUMBER] . власником якого є ТОВ фірма «Техносервіс» був застрахований відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АЕ/3926418. Транспортний засіб відповідача не мав чинного полісу цивільно-правової відповідальності. Згідно звіту №34367/16 від 08 липні 2016 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ГАЗ 33023», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 71003 грн.05 коп. ТОВ фірма «Техносерівс» було виплачено відповідно до наказу № 3811 від 28 квітня 2017 року. Також МТСБУ було сплачено ТОВ СОС Сервіс України за послуги аварійного комісара у розмірі 574,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1485рв від 15 серпня 2016 року. З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 623 МТСБУ/АГ від 06 липня 2018 року, однак з боку відповідача не було вчинено відповідних дій для відшкодування завданих збитків. Майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За нормою п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43923,43 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності на звернення до суду із позовом суд приходить наступного. Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За нормою ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Убачається, що відповідно до платіжного доручення № 3811рв від 28 квітня 2017 року МТСБУ здійснило перерахування страхового відшкодування ТОВ фірма «Техносервіс» на суму 43348,71 грн. Таким чином, убачається, що саме з 28 квітня 2017 року у позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України розпочався перебіг трирічного строку позовної давності щодо регресної вимоги по відшкодуванню відповідачем [PERSON] . З огляду на викладене, суд не погоджується із доводами відповідача щодо сплину позовної давності та необхідність відмови у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, оскільки позовна заява була скерована до суду позивачем 24.02.2020 року. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення . В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved