Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

У лютому 2021 року приватне підприємство «СБ «КОМСЕРВІС» (далі - ПП «СБ «КОМСЕРВІС») звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 9 373,94 грн, що складається із: 4 808,00 грн основної заборгованості та 4 465,94 грн штрафних санкцій а також судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 270,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що між ПП «СБ «КОМСЕРВІС» та [PERSON] було укладено договір № СБ-346-ПО від 01 липня 2016 року про спостереження за спрацюваннями засобів тривожної сигналізації. Відповідно до умов договору замовник передав, а виконавець прийняв під охорону за допомогою пульта централізованого спостереження об`єкти, відповідно до додатку 1 до договору (що є його невід`ємною частиною), а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з лютого 2017 року замовник частково припинила оплачувати охороні послуги, що надавалися виконавцем, у зв`язку з чим надання послуг за договором припинено виконавцем в односторонньому порядку, внаслідок невиконання замовником умов договору. 06 травня 2020 року ПП «СБ «КОМСЕРВІС» було направлено відповідачу досудову вимогу вих. № 53 про сплату коштів за надані послуги, проте відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед ПП «СБ «КОМСЕРВІС» складає 4 808,00 грн за послуги надані в лютому - травні 2017 року, лютому 2018 року - червні 2019 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 388,22 грн, інфляційні втрати у розмірі 844,45 грн, пеню з врахуванням подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3 137,35 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання. Даною ухвалою сторонам надано строк на подання заяв по суті спору. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які відповідач отримала 28 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ураховуючи неподання відповідачем у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 01 липня 2016 року між ПП «СБ «КОМСЕРВІС» (виконавець) та [PERSON] (замовник) було укладено договір № СБ-346-ПО про спостереження за спрацюваннями засобів охоронно-тривожної сигналізації, відповідно до якого виконавець прийняв під охорону за допомогою пульта централізованого спостереження квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договором передбачено, що охорона об`єкта здійснюється шляхом спостереження за станом засобів сигналізації на об`єкті та негайного виїзду ГМР при їх спрацюванні з метою затримання сторонніх осіб, що незаконно проникли на об`єктів в період охорони. Початком надання послуг виконавцем вважається дата, що вказана в акті вводу в експлуатацію охоронної сигналізації. Виконавець послуги, які передбачені умовами договору надавав/виконував добросовісно, якісно та в повному обсязі. Підпунктом 3.2.11 пункту 3.2 даного договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги охорони. Договором передбачено, що щомісячна вартість послуг виконавця не залежить від фактичного часу та складає 240,00 грн за місяць. Оплата за цим договором здійснюється на умовах передплати і проводиться щомісячно, в термін перших п`яти банківських днів поточного місяця на підставі рахунку-фактури виконавця, який направляється замовнику на електронну адресу, що вказана в Додатку № 1. Відповідно до пунктів 8.3-8.4 договору у разі невиконання зобов`язань замовником, визначених пунктом 8.2. щодо сплати наданих послуг протягом 30 календарних днів, виконавець направляє замовнику два примірники акту прийняття наданих послуг, який останній зобов`язаний до 5 (п`ятого) числа місяця, що слідує за звітним підписати і повернути один примірник підписаного акту виконавцю. У випадку наявності у замовника заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, замовник має право не підписувати акт та зобов`язаний в той же строк, у письмовій формі, надати виконавцю свої обґрунтовані заперечення. За умови неповернення замовником підписаного акта прийняття наданих послуг, чи ненадання обґрунтованих заперечень щодо обсягу послуг, наданих виконавцем у звітному місяці, в строк визначений пунктом 8.3. цього договору, вважається, що послуги у такому місяці надані виконавцем в повному обсязі і прийняті замовником без зауважень, а акт приймання наданих послуг таким, що підписаний сторонами. Надання послуг за договором було припинено виконавцем в односторонньому порядку через невиконання замовником зобов`язань за договором. Замовником не були оплачені охороні послуги, що надавалися виконавцем з лютого по травень 2017 року та з лютого 2018 року по червень 2019 року. 06 травня 2020 року, ПП «СБ «КОМСЕРВІС» було направлено відповідачу досудову вимогу вих. № 53 про сплату коштів за надані послуги. Разом з вимогою відповідачу було направлено, рахунки на оплату та акти виконаних робіт за період заборгованості, дана вимога була отримана відповідачем 11 травня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, заборгованість так і не було сплачено. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникла необхідність у зверненні до суду за захистом своїх порушених прав. Вимогами статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо: обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Разом з тим, статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від сплати несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання. Згідно із вимогами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог пункту 5.1.5. договору у разі порушення строку оплати вартості наданих виконавцем послуг замовник за кожен день прострочення зобов`язаний виплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), відступаючи від висновку Верховного Суду України, зокрема викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач зазначив, що заборгованість відповідача перед ПП «СБ «КОМСЕРВІС» за договором про надання послуг становить 9 373,94 грн, що складається із: 4 808,00 грн основної заборгованості та 4 465,94 грн штрафних санкцій, які включають 3% річних, інфляційні втрати, пеню з врахуванням подвійної облікової ставки НБУ, яку позивач і просив стягнути на свою користь. Відповідач, отримавши позовну заяву з додатками, будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог та розміру заборгованості суду не надала, розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів обумовлених у позові. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги № 23 від 28 березня 2019 року, додаткову угоду № 6 до договору про надання правничої допомоги № 23 від 28 березня 2019 року, копію акту надання послуг №15/02 від 15 лютого 2021 року, квитанцію про сплату коштів на підставі зазначеного акту, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини восьмої статті141 ЦПК України, понесені витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved