Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська» (далі - ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач працював у Закритому акціонерному товаристві «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська» (далі - ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська») з 6 квітня 2006 року по 31 жовтня 2006 року водієм 3 класу. Під час виконання трудових обов'язків 11 травня 2006 року відповідач порушив правила безпеки дорожнього руху, що призвело до скоєння ним злочину. На підставі ст.1172 ЦК України ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» було притягнуто в якості цивільного відповідача до участі в кримінальній справі. Вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 2 листопада 2007 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, та стягнуто з ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» на відшкодування матеріальної шкоди 2677 грн. та моральної шкоди 25000 грн. потерпілій від злочину [PERSON] На підставі виконавчого листа, виданого Шахтарським міськрайонним судом № 1-418/2007 від 02.11.07р. ВДВС Жаданівського МУЮ було відкрито виконавче провадження. На виконання вироку суду позивач сплатив потерпілій особі [PERSON] на відшкодування шкоди, заподіяної злочином її здоров'ю матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі 27677 грн. Постановою ВДВС Жаданівського МУЮ від 11.07.2011р. було закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним повним виконанням, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача сплачену ним на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду в розмірі 27677 грн. В судовому засіданні представник позивача Топоровська С.О., діюча на підставі довіреності № 11-02/33 від 3 січня 2014 року без обмеження повноважень, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і суду пояснив, що з 6 квітня по 31 жовтня 2006 року працював водієм 3 класу в ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська». 11 травня 2007 року сталася ДТП, під час якої, зокрема, було заподіяно тілесні ушкодження потерпілій [PERSON] Вироком суду його було визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, а з ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» стягнуто на користь потерпілої [PERSON] на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 27677 грн. При визначенні розміру відшкодування шкоди позивачу просив врахувати, що під час ДТП він приймав заходів до його запобігання, наявність у нього родини, середньомісячного заробітку в сумі 1144,80 грн. та утримання з його заробітку 10% із суми заробітної плати за постановою суду про заміну невідбутої частини покарання більш м'яким у вигляді виправних робіт. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією нею шлюбу, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, не заявила про свою участь у справі, у зв'язку з чим справа відповідно до вимог ч.3 ст.36 ЦПК України з урахуванням думки сторін розглянута без неї. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] працював в ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» в якості водія 3 класу, слюсаря по ремонту автомобілів 3 розряду з 6 квітня 2006 року по 31 жовтня 2006 року. Вироком Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 2 листопада 2007 року [PERSON] був визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, з ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» на користь [PERSON] стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2677 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн., а всього 27677 грн. Вироком суду встановлено, що 11 травня 2006 року близько о 21 годині 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ-110206, державний номерний знак [NUMBER], що знаходився в оренді ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська», де він працював на посаді водія, рухаючись зі швидкістю близько 70 км/год по вулиці Шевченка в с. Шевченка Шахтарського району Донецької області, був осліплений світлом фар зустрічного автомобіля, не прийняв заходів до зниження швидкості або зупинки автомобіля, продовжив рух і на пішохідному переході через вулицю Шевченка скоїв наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого [PERSON] були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а [PERSON] - тяжкі тілесні ушкодження, що потягли її смерть. Згідно протоколу № 01-04-11 чергових загальних зборів акціонерів ЗАТ «ОП «Шахта «Жданівська» від 1 квітня 2011 року змінено тип товариства з Закритого акціонерного товариства «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська» на Публічне акціонерного товариства «Орендне підприємство «Шахта «Жданівська». Відповідно доч.ч.1, 2 ст.130 КЗпП України працівники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тілки за пряму дійсну шкоду, лише в межах порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Згідно п.3 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли школи завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій, та їх заступниками - за розпорядженнями вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Судом встановлено, що у порядку виконавчого провадження з ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська» було стягнуто на користь потерпілої [PERSON] на відшкодування шкоди, заподіяної злочином, 27677 грн. (5000 грн. 6 липня 2010 року, 5700 грн. 11 січня 2011 року, 5660 грн. 11 лютого 2011 року, 5700 грн. 28 лютого 2011 року, 5617 грн. 10 березня 2011 року), матеріальна шкода підприємству заподіяна винними діями відповідача - працівника цього підприємства, які мають ознаки злочину, що встановлено вироком суду, що набрав законної сили, а тому відповідач несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної підприємству. Суд не вбачає підставі для зменшення розміру покриття шкоди, заподіяної працівником [PERSON] ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська» з огляду на його матеріальний стан, як того просить відповідач, оскільки шкода стала наслідком лише його винної поведінки, що виразилось в порушенні ним правил безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 276,77 грн. Відповідно до ст. ст.130, 134, 136, 137 КЗпП України,

Outcome: approved