Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просило стягнути з останніх в солідарному порядку 218 135 грн. 44 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11093149000 від 12 грудня 2006 року, з якої: 8 698 грн. 62 коп. заборгованість по відсоткам за кредитним договором № 11093149000; 77 423 грн. 32 коп. заборгованості за кредитом; 132 013 грн. 51 коп. заборгованості за відсотками за додатковою угодою № 11093149001 до кредитного договору та витрати з оплати судового збору в сумі 2 181 грн. 35 коп. в рівних долях. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 12 грудня 2006 року між [PERSON] та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11093149000, на виконання якого відповідачу було надано кредитні кошти. Цього ж дня, у забезпечення виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 11093149000 від 12 грудня 2006 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договори поруки № 73990 та № 73939 відповідно. За умовами вищевказаних договорів поруки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту. 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким, серед іншого, позивачу було передано право вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. У зв'язку із невиконанням [PERSON], [PERSON], [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаними договорами, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку. Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 78), подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.90). [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 95), про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11093149000 (а.с. 5-12). На виконання умов вказаного договору [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 120 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 12, 3 % річних, з кінцевим терміном повернення 12 грудня 2017 року. В подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11093149000 від 31 березня 2009 року згідно якої було змінено схему погашення кредиту, шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 1325 доларів США 00 центів 12 числа кожного місяця, порядок сплати відсотків та кінцевий термін погашення заборгованості до 12 грудня 2021 року (а.с. 13-14). У зв'язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань виникла заборгованість, яка станом на 14 січня 2014 року складає 218 135 грн. 44 коп., з якої: 8 698 грн. 62 коп. заборгованість по відсоткам за кредитним договором № 11093149000; 77 423 грн. 32 коп. заборгованості за кредитом; 132 013 грн. 51 коп. заборгованості за відсотками за додатковою угодою № 11093149001 до кредитного договору (а.с. 30-31). Крім цього в судовому засіданні встановлено, що у забезпечення виконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 11093149000 від 12 грудня 2006 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договори поруки № 73990 та № 73939 відповідно (а.с. 17-20). За умовами вищевказаних договорів поруки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту. 31 березня 2009 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено додаткові угоди до договорів поруки, відповідно до яких було змінено схему погашення кредиту, порядок сплати відсотків та кінцевий термін погашення заборгованості (а.с. 21-22). Досудова вимога публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про сплату заборгованості в добровільному порядку (а.с. 33-34) залишена [PERSON], [PERSON], [PERSON] без реагування. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Також в судовому засіданні було встановлено, що 08 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким, серед іншого, позивачу було передано право вимоги до [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вищевказаними договорами (а.с. 37-39). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості, відповідачами суду не надано. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачами порушено передбачений договорами порядок погашення заборгованості, то позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 218 135 грн. 44 коп. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 2 181 грн. 35 коп. у відшкодування витрат з оплати судового збору в рівних долях. На підставі викладеного та

Outcome: approved