Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

У листопаді 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі по тексту - ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 989,21 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.12.2007 між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі по тексту - ПАТ «Альфа-Банк», банк) та відповідачем був укладений кредитний договір № 690002827, за умовами якого банк надав кредит відповідачу, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановлені договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 22.12.2008. Відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав, у зв'язку з чим станом на 18.12.2012 утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 20 810,19 грн. та заборгованість по відсотках в сумі 38 179,02 грн. На підставі договору про відступлення права вимоги від 18.12.2012 ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» - набуло право грошової вимоги до [PERSON] В свою чергу 27.12.2012 між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги), за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до [PERSON] Представник позивача Супрун В.В. подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 22.12.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» (банком) та [PERSON](клієнтом) було укладено договір № 690002827 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи-резидента. Згідно з умовами, визначеними розділом № 1 договору, банк випускає на ім'я клієнта платіжну картку міжнародної платіжної системи VISA, відкриває поточний рахунок покриття картки та надає клієнту кредит в сумі 15 150 грн. у вигляді відновлюваної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки. За вказаним кредитним договором встановлена плаваюча відсоткова ставка, розмір якої визначений у Додатку № 1 до договору. Пунктом 2.8. договору передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати кредит та сплачувати проценти щомісячно в розмірі 5% від заборгованості. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив факт ознайомлення його з інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також інформації, надання якої вимагає чинне законодавство, і з умовами кредитування (пункт 6 договору). Отже зважаючи на загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали змішаний договір, який містить у собі умови договору відкриття та ведення поточного рахунку та договору кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є договором приєднання, умови якого встановлені банком у відповідних стандартних формах, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України. Банк відкрив відповідачу картковий рахунок та надав кредит, що підтверджується заявою на відкриття карткового рахунку від 22.12.2007, підписаною відповідачем, якою засвідчено факт ознайомлення зі змістом договору, Тарифами ЗАТ «Альфа-Банк» та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах. Судом встановлено, що [PERSON]порушив зобов'язання за вищевказаним договором, що обумовило виникнення заборгованості в сумі 58 989,21 грн. 18.12.2012 правонаступник ЗАТ «Альфа-Банк» ПАТ «Альфа-Банк» (цедент) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (цесіонарій) уклали договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, предметом якого є відступлення цедентомцесіонарію свого права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 27.12.2012 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (кредитор) та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» (новий кредитор) уклали договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, відповідно до умов якого кредитор відступив новому кредитору за плату сукупність належних йому прав грошової вимоги до боржників, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Отже на підставі вищевказаного договору та у відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 58 989,21 грн. Листом від 20.11.2017 позивач повідомив відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні та висунув вимогу сплатити вищевказану заборгованість у 10-денний строк, проте вказана вимога виконана не була. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписом частини 2 статті 1050 цього Кодексу прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відтак зважаючи на встановлений факт порушення позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та невиконання вимоги позивача про сплату боргу, суд вбачає підстави для захисту порушених прав кредитора ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» шляхом примусового стягнення заборгованості. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved