Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 587/08/08, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 43425,74 дол. США, на придбання автотранспортного засобу марки Toyota, модель RAV-4, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,95 процентів річних на строк по 01.04.2015 року. Відповідно до умов договору позичальник зобовязалася повернути кредит у строки та на умовах, що визначені у договорі, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором. Позивач виконав свої зобовязання, надавши позичальнику кредит у вказаному розмірі. В забезпечення зобовязань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] укладено договір застави автотранспортного засобу від 02.04.2008 року. Крім того, з метою своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 02.04.2008 року було укладено договір поруки №VР 7263, за умовами якого [PERSON] зобовязався відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконують і станом на 30.01.2017 року у [PERSON] утворилась заборгованість перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» у розмірі 2333043,19 грн., з яких 36125,03 дол. США тіло кредиту, 48446,65 дол. США відсотки за користування кредитом, 33352,05 дол. США штраф за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Разом з тим, банк звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором і заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2010 року було стягнуто із відповідачів у солідарному порядку 399077,60 грн. заборгованості за кредитним договором №587/08/08 від 02.04.2008 року та 1820 грн. судових витрат. На даний час заборгованість за рішенням суду в повному обсязі не сплачена, крім того відповідно до умов кредитного договору триває нарахування процентів на суму бору та штрафних санкцій за невиконання умов договору, тому просять стягнути з відповідачів заборгованість, із врахуванням вже стягнутих коштів, в сумі 41376,3 дол. США відсотки за користування кредитом, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.01.2017 року становить 1125114,36 грн., а також 33352,05 грн. штрафу за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав клопотання про розгляд справи за її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як встановлено судом, що 02.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 587/08/08, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 43425,74 дол. США, на придбання автотранспортного засобу марки Toyota, модель RAV-4, зі сплатою за користування кредитними коштами відсотків в розмірі 12,95 процентів річних строком по 01.04.2015 року (а.с.6-10). До кредитного договору сторони підписали Додаток №1 - графік погашення заборгованості по кредиту та відсотках від 02.04.2008 р. та Додаток №2 - детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с. 10 на звороті 12). Згідно умов кредитного договору, а саме п. 3.3.3 позичальник зобов'язалась щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п.2.5.1 цього договору. Не пізніше визначеного п.1.2 цього договору строку, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати неустойку. А згідно п. 4.3 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми невиконаних зобовязань, строк сплати яких настав. 20.06.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено додатковий договір до кредитного договору № 587/08/08 від 02.04.2008 року, згідно з п.1.1 якого за неналежне виконання позичальником грошових зобовязань з погашення кредитної заборгованості, якщо прострочення виконання таких зобовязань сталося більше ніж на 7 календарних днів від дати, визначеної графіком, позивальник сплачує банку штраф у розмірі визначеному умовами цього договору. А згідно п.1.2 додаткового договору застосування або незастосування пунктів цього договору, якими встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання позичальником умов договору, зокрема за прострочення позичальником термінів погашення заборгованості, є правом банку. Позичальник зобовязаний сплатити нараховану йому на умовах цього договору неустойку (штраф/пеня) на першу вимогу банку. В забезпечення зобовязань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] укладено договір застави автотранспортного засобу від 02.04.2008 року (а.с. 15-17), згідно якого [PERSON] передала ВАТ «ВіЕйБі Банк» в заставу автомобіль марки Toyota, модель RAV-4, рік випуску 2008, колір чорний , реєстраційний номер ВС 7651ВІ. Згідно п.3.4.1. вказаного договору застави у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави з його подальшою реалізацією за ліквідаційною вартістю. Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5), що [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору №587/08/08 від 02.04.2008 року зобовязання, зокрема, станом на 30.01.2017 року в неї утворилась заборгованість у розмірі 84571,59 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.01.2017 р. становить 2299691,14 грн., з яких 36125,03 дол. США кредит, 48446,56 дол. США відсотки, а також 33352,05 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладене і беручи до уваги, що [PERSON] односторонньо порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 02.04.2008 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів. Крім цього, встановлено, що з метою своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 02.04.2008 року було укладено договір поруки №VР 7263 (а.с. 14), за умовами якого [PERSON] зобовязався відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобовязань, що виникли з кредитного договору № 587/08/08 від 02.04.2008 року. Позичальник та поручитель відповідають перед кредитором за порушення вказаних обовязків як солідарні боржники (п.3.1 договору поруки). У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно п.3.3. договору поруки від 02.04.2008 року порука припиняється на підставах та у порядку, що передбачений чинним законодавством та цим договором. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2010 року було вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» 399077,60 грн. заборгованості (а.с.24-25), тому заборгованість відповідачів, із врахуванням вже стягнутих грошових коштів становить: 41376,3 дол. США, - відсотки за користування кредитом, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку (30.01.2017р.) становить 1125114,36 грн. та 33352,05 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом та штрафу за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008 року є підставними, відтак підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконують, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів 41376,30 дол. США - відсотки за користування кредитом, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку (30.01.2017р.) становить 1125114 (один мільйон сто двадцять пять тисяч сто чотирнадцять) гривень 36 коп. та 33352 (тридцять три тисячі триста пятдесят дві) гривні 05 коп. штраф за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №587/08/08 від 02.04.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, враховуючи, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави по 4000 грн. судового збору.

Outcome: approved