Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до суду вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона проживає та зареєстрована довгий час, є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , яка не приватизована у встановленому законом порядку та належить Запорізькій міській раді. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2013 за позивачкою визнано право користування на житлове приміщення в квартирі [ADDRESS] та зобов`язано КП «ВРЕЖО №9» укласти з нею договір найму на вказану квартиру. Маючи намір реалізувати своє право на приватизацію житла, позивачка звернулась до відділу приватизації Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, але їй було відмовлено з посиланням на п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, оскільки серед наданих нею документів відсутня копія ордеру на вищезазначену квартиру. З метою отримання відсутнього документу позивачка звернулась до департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, де їй повідомили, що департаменті корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року. На теперішній час позивачка на законних підставах зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] тому відмова у здійсненні приватизації квартири чинить для неї перешкоди у реалізації свого права на приватизацію об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з чим звертається до суду та просить визнати її право на безоплатну приватизацію та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Дніпровському району здійснити приватизацію квартири [ADDRESS] та передати її у власність [PERSON] , без ордеру про надання житлової площі у вказаній квартирі. Також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору, у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 840,80грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, його подальшого використання і утримання. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджено Наказом міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 № 109/17404 в установленому в державі Україна порядку. Пункт 18 Положення від 16.12.2009 № 396 викладений чітко і конкретно та встановлює обов`язок подання громадянином до органу приватизації копії ордеру. Таким чином, органи місцевого самоврядування під час здійснення приватизації державного житлового фонду не мають законних підстав для розширення або звуження вимог нормативно-правових актів на підставі заяв громадян у разі ненадання повного переліку документів (пункт 18 Положення від 16.12.2009 № 396). В даному випадку ситуація ускладнюється тим, що Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 15.09.1992 № 56 не було передбачено надання органу приватизації копії ордеру. Зазначена вимога з`явилась в новому нормативно-правовому акті - Положенні про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженому Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, яке з моменту набуття чинності визначає порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та склад документів, що підлягають оформленню. Тобто, громадяни з початку процесу приватизації державного житлового фонду, а саме з 1992 року по 2009 рік не зберігали ордери про надання житлової площі. В цілому відповідач погоджується щодо наведених позивачем обставин про неможливість реалізувати своє право приватизувати житло, у зв`язку з відсутністю чіткого правового регулювання взаємовідносин органу приватизації та громадянина при втраті або неможливості отримання документів, адже районна адміністрація не оспорює право позивача на приватизацію спірної квартири. Проте така ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку з неможливістю надати позивачем необхідних документів для здійснення приватизації зазначеної вище квартири та відсутністю механізму вирішення вказаного питання у позасудовому порядку, у зв`язку з чим просять судові витрати покласти на позивача, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання сторони не з`явилися, позивачка звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у сукупності докази, надані в обґрунтування позову та відзиву на них, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч.1ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Частиною 4 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. З наданої суду копії паспорта позивачки, громадянки України, виданого 25.07.2006 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що [PERSON] з 30 жовтня 2013 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя (справа № 0814/10679/2012) від 10 грудня 2013 року за [PERSON] визнано право користування на житлове приміщення в квартирі [ADDRESS] та зобов`язано КП «ВРЕЖО № 9» укласти з [PERSON] договір найму на зазначену квартиру (а.с.13-14). Районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району листом від 11.09.2020 за № М-0704 повідомила [PERSON] про те, що якщо серед наданих документів відсутня копія ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири. Така відмова може бути оскаржена у судовому порядку (а.с.9). На звернення [PERSON] про надання копії корінця державного ордера від 1981 року на квартиру [ADDRESS] , департамент з управління житлово-комунальним господарством надав відповідь за № М-2364 від 22.05.2020 про те, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року (а.с.10). Згідно ч. 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч.1, 4 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживає та є зареєстрованою в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, доведеними належними та допустимим доказами, які підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання за [PERSON] права на приватизацію квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Outcome: approved