Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2013 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди вчиненої ДТП. У позові вказав наступне. Вироком Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.02.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2013 року [PERSON] був визнаний винним за ст.. 286 ч.2 КК України. Позовна заява про стягнення матеріальної та моральної шкоди потерпілого [PERSON] розглядалася одночасно з кримінальною справою, були враховані всі данні по матеріальним затратам в строк до 10.10.2012 року. Однак сума, що була зазначена у вироку не була остаточною, оскільки потерпілий продовжував лікування,яке було довгостроковим. Курс лікування потерпілий [PERSON] проходив в БСМП м. Маріуполя, а потім в обласній травматологічній лікарні в м. Донецьку. Додаткові затрати проводилися наступним чином. Витрати на придбання лікарських препаратів на час лікування в БСМП м. Маріуполі складають 3433 грн. 95 коп. Витрати на придбання лікарських препаратів на час лікування в ОТЛ м. Донецьку 5089 грн. 56 коп. Витрати на проходження аналізів, необхідних для госпіталізації в відділені кістково-гнойній хірургії обласної травматологічній лікарні м. Донецька складають 560 грн.. Всього додаткових розтрат позивачем було витрачено в сумі 9083 грн. 51 коп. Позивач просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 9083 грн. 51 коп. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, додав, що 15.05.2012 року приблизно о 10:00 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ-110373», р/н [NUMBER], на перехідному переході по вул.Заозерній в м. Маріуполі порушивши вимоги ПДР України скоїв на нього наїзд. В результаті наїзду позивач отримав струс головного мозку, перелом правої ключиці, перелом кості правої голені з зміщенням, перелом ребер. Вказані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.02.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2013 року [PERSON] був визнаний винним за ст.. 286 ч.2 КК України. У період з 10 жовтня 2012 року по червень 2013 року позивач проходив лікування у двох лікарнях. На сьогоднішній день лікування закінчив, однак, ним були понесені додаткові витрати, які в позовній заяві під час розгляду кримінальної справи він не заявляв. Так витрати на придбання лікарських препаратів на час лікування в БСМП м. Маріуполі складають 3433 грн. 95 коп. Витрати на придбання лікарських препаратів на час лікування в ОТЛ м. Донецьку 5089 грн. 56 коп. Витрати на проходження аналізів, необхідних для госпіталізації в відділені кістково-гнойній хірургії обласної травматологічній лікарні м. Донецька складають 560 грн.. Просив задовольнити його позов у повному обсязі та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 9083, 51 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Проти обставин викладених позивачем у позові не заперечував. З сумою, яку просить з нього стягнути позивач згоден. Додав, що він є пенсіонером та інвалідом. Отримує пенсію, з якої вже відраховують суму боргу встановлену вироком суду від 06.06.2013 року, щомісячно по 500 грн. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 15.05.2012 року приблизно о 10:00 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗАЗ-110373», р/н [NUMBER], на перехідному переході по вул.Заозерній в м. Маріуполі порушивши вимоги ПДР України скоїв наїзд на [PERSON] В результаті наїзду позивач отримав струс головного мозку, перелом правої ключиці, перелом кості правої голені з зміщенням, перелом ребер. Вказані травми відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вироком Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.02.2013 року [PERSON] було визнаним винним у скоєні злочину передбаченого ст.. 286 ч.2 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу (а.с.61-63). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 06.06.2013 року вирок Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 26.02.2013 року відносно [PERSON] залишено без змін. (а.с. 56-60). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.12.2013 року вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.02.2013 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06.06.2013 року щодо [PERSON] - змінено. Застосовано до [PERSON] ст..ст. 75, 76 КК України. (а.с. 64-67) Згідно до довідки від 09.12.2013 року №109, наданої КУ «Маріупольська міська лікарня швидкої медичної допомоги» встановлено, що [PERSON] у період з 21.07.2012 року по 01.04.2013 рік знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені МЛШМД з діагнозом: перелом кості правої голені що зростається, стан після металлоостеосинтеза, дефект м'яких тканин правої голені. Посттравматичний остеоми еліт б/бердової кістки правої голені, свищеві форма. За час знаходження в лікарні [PERSON] було придбано ряд медикаментів. (а.с.5) Згідно до довідки від 22.01.2014 року №52, наданої ККЛП заклад охорони здоров'я «Обласна травматологічна лікарня» встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні кістково-гнойної хірургії ОКТБ з 15.05.2013 року по 26.06.2013 рік. Всі медичні препарати закуповував самостійно (а.с.8). Згідно до копій медичних документів та чеків на придбання медичних препаратів сума витрат на них [PERSON] складає 9083,51 грн. Під шкодою, що має бути відшкодована , розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або приниження нематеріальних благ (життя, здоров'я тощо). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст.1166 та ст.. 1167 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки завдається шкода таким особистим немайновим правам фізичної особи як право на життя та здоров'я, у зв'язку з чим відшкодуванню підлягає майнова шкода, завдана каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров'я або смертю фізичної особи. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Невідшкодована матеріальна шкода в розмірі 9083,51 грн. повинна бути стягнута з відповідача [PERSON], який є винним у ДТП що сталося 15.05.2012 року, де під час керування ним транспортним засобом «ЗАЗ-110373», державний номерний знак [NUMBER], останній скоїв наїзд на [PERSON], внаслідок чого потерпілий отримав травми, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Так, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної йому внаслідок ДТП, знайшли своє підтвердження наданими позивачем письмовими доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України зазначені судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: approved