Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. Вказувала, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON] На даний час їх син є студентом 1 курсу Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» на денному відділенні за спеціальністю електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж,електрозварник ручного зварювання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON],29.11.2000т року народження, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви, та до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку-у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також просила стягнути разово (відшкодувати) на її користь з [PERSON] додаткові витрати пов»зані зі вступом в навчальний заклад в розмірі 50%, що складає 2319,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] який було розірвано . Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] де в свідоцтво про народження відповідач [PERSON]П, записаний як батько [PERSON] Після розірвання шлюбу з 10 жовтня 2006 року син залишився проживати зі нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області та виконавчого листа №2-576 від 11.08.2006 року відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2006 року і до повноліття дитини. За весь час, з моменту розлучення, батько жодного разу не цікавився життям, навчанням та взагалі існуванням свого сина [PERSON], а про додаткові витрати на лікування, навчання та інші потреби матеріальної допомоги не надавав. При тому, що син досяг повноліття, він не може працювати та повноцінно себе забезпечувати, в зв'язку з навчанням на денній формі. Проживають вони з ним тільки у двох, вона працює та має нарахований дохід в місяць в розмірі мінімальної зарплати, що складає в середньому в сумі 3723,00грн., що не достатньо для проживання та навчання в сучасних умовах, така ситуація ставить її та сина в скрутне матеріальне становище. Відповідач постійно мав поточну заборгованість по сплаті аліментів і сплачував їх не щомісячно, а з періодичністю 4-5 раз в рік. В звязку з навчанням дитини виникають додаткові витрати, які потребують матеріальної допомоги зокрема оплата харчування, витрати, що повязані із навчанням, зокрема придбання навчального приладдя (придбавається за власний рахунок студента), проїзду до місця навчання, Для навчання в Державному навчальному закладі «Черкаський професійний ліцей» необхідно було внести в бюджет ліцею спонсорську допомогу в розмірі 2000,00грн. та спонсорську допомогу для поселення в гуртожиток в розмірі 400,00 грн., крім того необхідно було придбати електроматеріали для виробничого навчання з професії «електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж» витрати на які складає 2238,00 грн., таким чином загальна сума додаткових витрат складає 4638,00 грн. (2000,00 + 400,00 + 2238,00), це все було здійснено за її кошти. Вважаю, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина, оскільки з 2001 року по даний час працює за кордоном в Португалії та отримує регулярний дохід і в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, у зв'язку з чим, змушена звернутися до суду. Я в даний час надавати сину матеріальну підтримку в повному обсязі вона не має можливості, так як працює і отримую заробітну плату, що дорівнює мінімальній зарплатні. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року будо відкрито провадження в справі. Позивач до суду не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, про причину неявки суд не повідомив. На підставіст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши позовну заяву, письмові матеріали справи і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.10.2066 року ,що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР № 013267 від 13 грудня 2006. 29.11.2000 року народився [PERSON], батьками якого є: батько [PERSON], мати [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-СР № 119193, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Звенигородського районного управління юстиції в Черкаській області 18 листопада 2002 року. Після досягнення повноліття син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] що підтверджується актом депутата. Згідно довідки Державного навчального закладу «Черкаський професійний ліцей» від 30.01.2019 року № 40, [PERSON] є студентом 1 курсу, групи ЕМЗТН-4 ДНЗ»Черкаський професійний ліцей» ІІ атестаційного рівня на денній державній формі навчання з 03 вересня 2018 року по 24 січня 2020 року.Безкоштовно.Харчуванням не користується. При тому, що син досяг повноліття, він не може працювати та повноцінно себе забезпечувати, в зв'язку з навчанням на денній формі. [PERSON] працює та має нарахований дохід в місяць в розмірі мінімальної зарплати, що складає в середньому в сумі 3723,00грн., підтверджується довідкою з місця роботи. Також знайшов підтвердження той факт ,що позивачкою було витрачено додаткові кошти при вступі сина до навчального закладу, а саме: Для навчання в Державному навчальному закладі «Черкаський професійний ліцей» позивачкою було внесено в бюджет ліцею спонсорську допомогу в розмірі 2000,00грн. та спонсорську допомогу для поселення в гуртожиток в розмірі 400,00 грн. (квитанції додаються), крім того [PERSON] було придбати електроматеріали для виробничого навчання з професії «електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж» витрати на які складає 2238,00 грн., таким чином загальна сума додаткових витрат складає 4638,00 грн. (2000,00 + 400,00 + 2238,00). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За розясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, враховуючи надані сторонами докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів [PERSON]. Також слід стягнути разово з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею додаткові витрати повязані зі вступом сина в навчальний заклад в розмірі 50%,що складає 2319,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved