Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 26 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~863. В обґрунтування позову зазначала, що 26 вересня 2014 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, через психологічно несумісні характери, різні погляди на обов`язки чоловіка і жінки у шлюбі, вони не розуміють один одного. Відповідач матеріально сім`ю не забезпечує, вихованням сина не займається, що стало причиною розладу їхніх сімейних відносин. Вона неодноразово намагалася примиритися з відповідачем, просила його змінити своє ставлення до неї, однак позитивних результатів це не дало. Їхній шлюб носить формальний характер, примирення подружжя є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу дитина залишаться проживати з матір`ю. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити і розірвати шлюб між сторонами, так як з жовтня 2018 року сторони проживають окремо, подружніх відносин вони не підтримують. Сплачений нею при подачі позову судовий збір з відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу та задоволення позову не заперечував. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 26 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~863. Від спільного проживання до шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що з жовтня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. За змістом ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved