Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 12 червня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . На даний час вони шлюб розривають. Останні 2 роки відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні та вихованні їхньої дочки, припинив вести спільне господарство, не давав їй коштів на утримання квартири, де вони проживали до 08 липня 2018 року, не купував продуктів харчування. 08 липня 2018 року вона вигнала відповідача з квартири. Уже близько 2 років весь тягар утримання неповнолітньої дитини вона несе самостійно, відповідач участі не приймає, хоча отримує значні доходи. Як їй відомо, [PERSON] інвестував їхні спільні кошти у кафе «[INFO]» у м. Борислав Львівської області, де здійснює господарську діяльність, має у власності піч по виготовленню коржів для піци, яку він неофіційно надав в оренду в кафе « [INFO] » у м. Трускавець Львівської області. Їй на утримання дитини потрібно не менше 10000 грн. на місяць, оскільки вона витрачає ліки, миючі засоби, їжу, одяг, комунальні послуги, шкільне приладдя, телефонний зв`язок, що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Впродовж останнього місяця вона витратила 13885,42 грн. Крім цього, вона приватно оплачує додаткові заняття дочки з вивчення англійської мови, заняття дівчинки на фортепіано. Дочка страждає часто простудними захворюваннями, на даний час у немає жодних заощаджень. На даний час вона працює адміністратором в магазині та отримує мінімальну заробітну плату. Отже, вона сам не спроможна утримувати дочку, інколи просить гроші у батьків, однак їй принизливо просити гроші у батьків. З метою розвитку здібностей дитини, розширення кругозору дитини [PERSON] впродовж 2018-2019 рр. відвідувала музичну школу. Крім цього, вона займалася лікуванням дочки у стоматологічній клініці та сама оплачувала лікування зубів. У зв`язку з розглядом справи вона понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., що підтверджується відповідними документами. Просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені додаткові витрати на дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 275 грн. та стягнути на її користь 3000 грн. витрат на правничу допомогу. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить задовольнити позов частково: стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 200 грн. щомісячно, починаючи з 07 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В останній рік спільного проживання дитина була свідком їхніх конфліктів з дружиною, тому він пішов проживати у квартиру своїх батьків. Дружина поставила умову: або він віддаровує частину належної їм спільної квартири їй, або він не бачитиме дитини. Він відмовився, з тих пір дружина зробила все можливе, щоб налаштувати дитину проти нього. На даний час він у поганих стосунках з дружиною. Погоджується виплатити суму додаткових витрат у розмірі 1275 грн. та стягувати з нього на утримання дочки по 2200 грн. щомісячно. Представник позивачки - адвокат Крамар Ю.М. звернувся до суду з заявою, у якій просив проводити розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього на утримання дочки 2200 грн. щомісячно та не заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат. Представник відповідача - адвокатка Потічна Н.Ю. у судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області. [INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оскільки у ході розгляду справи не викликав заперечення той факт, що місцем проживання дитини є місце проживання позивачки, і враховуючи, що дитина фактично постійно проживає з позивачкою, то позивач має право подати позов про стягнення аліментів з батька, який проживає окремо, і це незалежно від того, де зареєстроване місце проживання дитини. Договору про участь в утриманні дитини батьки між собою не укладали. Підстав для звільнення батька від обов`язку платити аліменти, немає. Не зважаючи на те, що у відзиві відповідач вказує, зо позивачка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, суд не може взяти такі твердження до уваги, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами у справі. Згідно з ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ході розгляду справи судом встановлено, що дитина фактично проживає разом з матір`ю у квартирі [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. Позивачкою долучено до матеріалів справи копії квитанцій та інших фіскальних документів, що підтверджують факт придбання нею продуктів, необхідних для харчування дитини. З довідки, наданою середньою загальноосвітньою школою № 1 м. Трускавця № 66 від 02 липня 2019 року вбачається, що у період навчання у третьому класі дівчинку до школи приводила і забирала після уроків мама або бабуся чи дідусь зі сторони матері. Твердження, що батько та його батьки інколи також приходили до школи, цікавилися успіхами, навчанням та поведінкою дитини не може свідчити про систематичне виконання батьком свого обов`язку щодо утримання дитини. Натомість суд приходить до переконання, що батько свідомо ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. Щодо стверджень відповідача про відсутність підстав для стягнення аліментів у розмірі, який заявила позивачка, то суд з таким твердженням не погоджується, виходячи з вимог закону, що регулює дані правовідносини, і зокрема, з того, що законодавець не пов`язує розмір аліментів з дійсно підтвердженими витратами на утримання дитини, і не встановлює такого правила, за яким частки кожного з батьків в матеріальному утриманні дитини мають бути рівними. Також Закон не встановлює обов`язку позивача за даним позовом довести дійсні витрати на щомісячне утримання дитини. Виходячи з цього, суд не бере до уваги той аргумент відповідача, що позивачкою не доведено значний розмір витрат на дитину, і що розмір аліментів має бути визначений саме виходячи з половини таких витрат, враховуючи рівність обов`язків батьків. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; те, що платник аліментів є особою працездатного віку, а також те, що немає відомостей про існування в нього стабільного джерела доходу. Станом на період розгляду справи розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1699 грн. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дочки слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі по 2200 грн. щомісячно. Сума аліментів у такому розмірі буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток. Аліменти стягувати від дня предявлення позову, а саме: з 07 серпня 2019 року. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд звертає увагу на те, що в порядку ст. 185 СК України, позивачка, яка звертається до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину повинна надати суду документальні докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та їх документальне обґрунтування. Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати, в даному випадку, на лікування і свідчать про необхідність стягнення додаткових витрат на дитину, розмір яких повинен обґрунтовуватись відповідними фінансовими документами (листами-призначеннями лікарів, чеків на придбання ліків, квитанцій про оплату звернення до консультацій лікарів тощо), довідками медичних закладів про вартість медичних послуг, витрат на лікування, рецептами лікарів, рахунками. А тому, суд враховує, що хвороба дитини обумовлює додаткові витрати, які у розумінні ст. 185 СК України підлягають присудженню з того з батьків, хто не брав участі у таких витратах. Позивачкою надано довідку Приватного підприємства «Стоматологічний центр» про проходження лікування [PERSON] лікування та оплату витрат [PERSON] , а також надано довідку про навчання [PERSON] у класі фортепіано Трускавецької дитячої школи мистецтв імені Романа Савицького та квитанії про оплату навчання у музичній школі. У зв`язку з цим, позовну вимогу щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки половину понесених додаткових витрат в сумі 1275 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі по 768 гривень 40 копійок в дохід держави у користь відповідача.

Outcome: partial