Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що на протязі трьох років до жовтня 2014 року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких вони мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які після того як фактичні шлюбно-сімейні відносини між ними було припинено з жовтня 2014 року залишились проживати разом із нею по [ADDRESS] та зареєстровані з місцем її реєстрації по [ADDRESS]. Після припинення шлюбно-сімейних відносин з жовтня 2014 року відповідач зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, тому для захисту прав неповнолітніх дітей вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку у розмірі по 350 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до їх повноліття. У судове засідання позивачка з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав та пояснив суду, що не має змоги надавати достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з тим, що він не працює та не може знайти роботи, однак при працевлаштуванні буде сплачувати встановлений судом розмір аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, а також поясненнями сторін, що позивач - [PERSON], [INFO] (а.с. 2) та відповідач - [PERSON], [INFO] (а.с. 11) перебувають на протязі трьох років до жовтня 2014 року у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), які після того як фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами було припинено з жовтня 2014 року залишились проживати разом із позивачкою по [ADDRESS] та зареєстровані з місцем її реєстрації по [ADDRESS] (а.с. 5). Після припинення шлюбно-сімейних відносин з жовтня 2014 року відповідач зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, тому для захисту прав неповнолітніх дітей позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку у розмірі по 350 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до їх повноліття (а.с. 1). У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. ст. 182, 184 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, відсутність у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, в судовому порядку, починаючи стягнення з 18 лютого 2015 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним та інших осіб на його утриманні не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved