Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з неї на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 14\~179,91 грн., мотивуючи тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору від 08.04.2013 року між ним та відповідачем, остання своїх договірних зобовязань належним чином не виконує у звязку з чим у неї перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримав, проти чого відповідач частково заперечила, просила зменшити кількість нарахованих відсотків по кредитній заборгованості. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента. Судом встановлено, що 08.04.2013 року відповідач звернулась до банку з Анкетою - заявою про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір, який складається із заяви кредитора, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до даного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем суду, слідує, що розмір кредитного ліміту відповідачу було встановлено в сумі 2 000 грн., який в подальшому не змінювався. Відсоткова ставка з вересня 2014 року була підвищена до 2,9 %, з квітня 2015 року до 3,6 %. Умовами договору передбачено право банку на встановлення будь-якого кредитного ліміту та зміну тарифів. З квітня 2014 року у відповідача почала виникати прострочена заборгованість за кредитом. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Перед укладенням кредитного договору відповідач була вільною в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту вона була ознайомлена, погодилась з ними та надала свою згоду, що останні разом з її заявою складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис. Строк даного договору не визначений моментом предявлення вимоги і згідно пункту 1.1.7.12 [PERSON] діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Доказів на підтвердження того, що відповідачем подавалась заява про припинення дії договору чи закриття карткового рахунку, суду надано не було. Відповідно до пункту 2.1.1.12.11 [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі не виконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Відповідач зобовязалась погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а за порушення кредитної дисципліни сплатити пеню і штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (пп. 1.1.2.5-1.1.2.7, 2.1.1.7.6 [PERSON]). Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31.12.2016 року склала 14\~179,91 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 1\~887,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11\~140,89 грн., та штраф 1\~151,42 грн. (500 грн. фіксована частина, 651,42 грн. процентна складова). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинила погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгувала позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються належними доказами. В той же час, на думку суду, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом не відповідає вимогам ЦК України та засадам добросовісності і справедливості, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить \~1\~887,6 грн., а заборгованість за процентами за користування кредитом 11\~140,89 грн. З огляду на зазначені обставини та той факт, що заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами за користування кредитом значно перевищує суму основного боргу, суд, застосовуючи положення про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, зменшує розмір заборгованості за процентами за користування кредитом до 2 000 грн. Крім того, враховуючи вищевикладене, необхідно зменшити розмір процентної складової штрафу з 651,42 грн. до 194,38 грн. На думку суду, таке зменшення, беручи до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником та відсутність негативних наслідків для позивача у вигляді заподіяної шкоди, викликаних простроченням виконання, а також нарахування, крім відсотків також й штрафу, є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін. Таким чином, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом 1\~887,60 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2 000 грн. та штраф 694,38 грн. (500 грн. фіксована частина, 194,38 грн. процентна складова). З відповідачки також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: partial