Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У листопаді 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» в особі представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.10.2012 між Акціонерним товариством «Національні інвестиції», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 413-12 з додатковими угодами до нього № 1 від 31.12.2012, № 2 від 29.10.2013, № 3 від 24.06.2014, № 4 від 24.10.2014, № 5 від 24.04.2015, відповідно до якого банк надав відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з сумою ліміту 289000,00 грн. В подальшому між банком та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 12.10.2018, відповідно до вимог чинного законодавства України за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону, був укладений договір № 102018/ПУЛ про відступлення права вимоги. В обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконав зобов`язання по поверненню кредиту та процентів за його користування. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 413-12 від 30.10.2012 в сумі 315318,50 грн, з яких: 208000,50 грн - заборгованість по тілу кредиту, 107318,50 грн - заборгованість по процентам. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 25.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче провадження. Відповідно до Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 407 від 15.06.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. В червні 2020 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Мазур Ю.Ю., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2020 закрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.10.2012 між Акціонерним товариством «Національні інвестиції», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 413-12 з додатковими угодами до нього № 1 від 31.12.2012, № 2 від 29.10.2013, № 3 від 24.06.2014, № 4 від 24.10.2014, № 5 від 24.04.2015, відповідно до якого банк надав відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з сумою ліміту 289000,00 грн, зі сплатою 23% річних (розмір ставки знижено, починаючи з 01.01.2013 до 18% річних, відповідно до умов договору), а відповідач зобов`язався сплачувати проценти та повернути кредит відповідно до умов договору в строк до 15.12.2015. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк належним чином виконано свої зобов`язання та надав відповідачу зазначений кредит. В обумовлені кредитним договором строки відповідач не виконав зобов`язання по поверненню кредиту та процентів за його користування. Станом на 20.11.2018 позивач має обґрунтовані грошові вимоги до відповідача за кредитним договором, що складають 315318,50 грн, з них: 208000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 107318,50 грн - заборгованість по процентах. В подальшому між банком та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 12.10.2018, відповідно до вимог чинного законодавства України за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону, був укладений договір № 102018/ПУЛ про відступлення права вимоги (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким 12.10.2018 відбулась заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення прав вимоги за кредитним договором (з усіма наступними змінами та доповненнями до нього), укладеним між Банком та відповідачем. Згідно з приписами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Враховуючи викладене, новим кредитором за вказаним кредитним договором стало ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР». Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що має відображення у розрахунку заборгованості. Таким чином, у порушення умов договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за договором не виконав. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 625 ЦК України, визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню). Статтею 599 ЦК України, визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк «Національні інвестиції» про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved