Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт перевищення на 26 діб встановленого законом строку розгляду справи № 3-0003/10 при ухваленні постанови від 19.11.2009р. про призначення йому судово-психіатричної експертизи та при ухваленні постанови від 25.01.2010р. про призначення судово-психіатричної експертизи на 3 місяці 2 доби. Посилається на те, що від даного факту залежить безліч майнових та особистих його прав. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON], заінтересована особа Міністерство юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення з мотивів наявності ознак спору між заявником та заінтересованою (або іншою) особою. 10 травня 2018 року зазначену ухвалу скасовано Апеляційним судом Дніпропетровської області та справу направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті. У судове засідання заявник не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи надав до суду письмові пояснення, згідно яких зазначив, що Міністерство юстиції України не є заінтересованою особою по даній справі, адже судово-психіатрична експертиза була ініційована та призначена саме працівниками Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, тобто Міністерство юстиції України не приймало участь у виконанні чи призначенні заявникові судово-психіатричних експертиз 23.07.2009р., 19.11.2009р. та 25.01.2010р. по справі № 3-0003/10. Представник заінтересованої особи також вказує на те, що у Міністерства юстиції України відсутня будь-яка юридична заінтересованість по даній цивільній справі, а також судове рішення жодним чином не вплине на права чи обов'язки Міністерства юстиції України, у звязку з чим просить суд врахувати надані пояснення та прийняти законне та обґрунтоване рішення по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, з увагою на їх належність допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв'язок між ними, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 10 ст. 10 ЦПК України, забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідність до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведений у ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. В даній справі судом встановлені такі факти та визначені відповідні до них правовідносини: 23 липня 2009 року секретарем Дніпропетровського окружного адміністративного суду [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185 3 КУпАП у відношенні [PERSON] У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення були вказані наступні обставини вчинення адміністративного правопорушення: «[PERSON] 30 червня 2009 року направив поштою на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про відвід судді Чорної В.В., в провадженні якої перебувала його позовна заява № 2-а-7955/09/0470. 01 липня 2009 року заява про відвід надійшла на адресу суду та була зареєстрована посадовою особою апарату суду у Книзі реєстрації вхідної кореспонденції суду за № 30390. Зазначена заява містить непристойні, глумливі висловлювання на адресу суддів Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорної В.В., Павловського Д.П., Турлакової Н.В. Крім того, 17 липня 2009 року [PERSON] подав до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про відвід судді Чабаненко С.В. (в провадженні якої перебуває його позовна заява № 2-а-7954/09/0470), заяву про відвід судді Олійника В.М. (в провадженні якого перебуває справа № 2-а-8749/09/0470 за позовом [PERSON]Г.), та заяву про продовження виконання ухвали судді Олійника В.М. від 06.07.2009р. по справі № 2-а-8749/09/0470, які було зареєстровано у Книзі вхідної кореспонденції суду за вх. № 32979, вх. № 32978, вх. № 32980 відповідно. Подані 17 липня 2009 року заяви, кожна окремо, містять нецензурні, образливі висловлювання на адресу суддів Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чабаненко С.В. та Олійника В.М., викладені у цинічній, грубій формі». За неповагу до суду, що виразилася у вчиненні будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення у день його складання було направлено до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду та прийняття відповідного рішення. 23 липня 2009 року постановою Красногварійського районного суду м. Дніпропетровська було призначено по справі № 3-1753/2009 про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП стаціонарну судово-психіатричну експертизу правопорушника. 30 липня 2009 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська була повернута без виконання постанова Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2009 року про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Підставою для повернення зазначеної постанови послугувала відсутність в матеріалах справи № 3-1753/2009 про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] будь-яких відомостей, які характеризують особу [PERSON] Необхідні документи були отримані судом та направлені до медичної установи за для забезпечення проведення судової експертизи. 08 жовтня 2009 року судово-психіатричною комісією відділення судово-психіатричних експертиз комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» було проведено судово-психіатричну експертизу [PERSON] (акт № 36 від 08.10.2009р.). З мотивувальної частини акту № 36 від 08.10.2009р. вбачається, що у звязку із складністю випадку та незрозумілістю клінічної картини встановити діагноз і вирішити експертні питання у відношенні [PERSON] не уявляється можливим. Комісією рекомендовано проведення повторної судово-психіатричної експертизи. 19 листопада 2009 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було призначено по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП повторну стаціонарну судово-психіатричну експертизу правопорушника [PERSON] 10 грудня 2009 року листом від 01 грудня 2009 року № 381/с відділення судово-психіатричних експертиз Комунального закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня» повернуто матеріали справи № 3-1754/2009 з невиконаною постановою суду від 19 листопада 2009 року, оскільки згідно наказу МОЗ України від 05.07.1996 року № 194 «Про удосконалення організації судово-психіатричної експертизи в Україні» повторна судово-психіатрична експертиза в особливо складних випадках проводиться Київським міським центром судово-психіатричних експертиз або Українським науково-дослідним інститутом соціальної та судової психіатрії м. Києва. 25 січня 2010 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було призначено по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП амбулаторну судово-психіатричну експертизу правопорушника [PERSON] (номер справи змінено на 3-0003/2010). 16 липня 2010 року справа № 3-0003/2010 разом з постановою суду від 25 січня 2010 року Обласною психіатричною лікарнею м. Запоріжжя була повернута без виконання до суду, оскільки [PERSON] на засідання судово-психіатричної комісії не зявився. 09 серпня 2010 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська справу про адміністративне правопорушення [PERSON] за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП провадженням було закрито у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП. При прийнятті вказаного рішення суд виходив з того, що оскільки правопорушення [PERSON] було вчинено 01 та 17 липня 2009 року, то на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Статтею 38 КУпАП, з метою максимального наближення події правопорушення до моменту накладення стягнення і підвищення його ефективності, встановлено строк притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Отже, тлумачення статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні. Згідно з ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що інкриміноване [PERSON] адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, було вчинено останнім 01 та 17 липня 2009 року, а отже кінцевий строк для притягнення до адміністративної відповідальності заявника, згідно вимог ст. 38 КУпАП, закінчився 17 жовтня 2009 року. А тому ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2009 року про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи винесена з перевищенням встановленого законом строку розгляду справи на 1 місяць і 1 день (з 18 жовтня 2009 рік по 19 листопада 2009 року (включно) минуло 1 місяць і 1 день), а ухвала суду від 25 січня 2010 року з перевищенням строку на 3 місяця і 1 тиждень (з 18 жовтня 2009 року по 18 січня 2010 року минуло 3 місяці, а з 19 січня по 25 січня 2010 року (включно) минув ще один тиждень). З огляду на викладене, наявні усі підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення у даній справі. При цьому суд вважає за доцільне зробити власний розрахунок строку, який був перевищений при розгляді адміністративної справи № 3-0003/10 (попередній номер справи - № 3-1754/2009). Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе віднести їх на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved