Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайко С.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі 14728,44 грн та 1378,00 грн судового збору. Позовна заява мотивована тим, що 25 грудня 2011 року між сторонами укладено договір №07-004129-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової карти VIZA (далі - кредитний договір), з розміром кредитного ліміту 5000,00 грн, за умовами якого банк відкрив держателю картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях та випустив кредитну картку типу Visa Classic. Банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії, а держатель зобов`язався повернути суму отриманого кредиту на умовах, у строки та в порядку, що передбачені вказаним договором. Згідно Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта VISA» по позичальнику встановлено відсоткову ставку у розмірі 35%. У зв`язку з несплатою позичальником кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, перед банком виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2016 становить 14728,44 грн., в тому числі: 7502,43 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1918,09 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 137,00 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт; 2289,01 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 2881,91 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14.04.2016 позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк»\~ заборгованість за кредитним договором № 07-004129-01 від 25.12.2011 року у сумі 14728 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 44 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. 19 серпня 2020 року ухвалою Троїцького районного суду Луганської області заочне рішення від 14.04.2016 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. 27 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі та застосувати строк позовної давності щодо вимог про стягнення нарахованих сум до 24.02.2013. Крім того, зазначив, що заявлена до стягнення сума кредиту у розмірі 7502,43 грн. є незаконною так як перевищує суму кредитного ліміту, встановленого п.2.1.3 кредитного договору, а отже і похідні від цієї суми відсотки та штрафні санкції є незаконними. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі. Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» № 136 від 14.07.2015 було вирішено з 15.07.2015 призначити уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Брайка Станіслава Анатолійовича. Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» перебуває в стані припинення. Відомості про правонаступників відсутні. Таким чином, суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 526, 530, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з положеннями ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В оцінці застосування наведених норм права, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 25.12.2011 між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК та [PERSON] укладено договір №07-004129-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до якого, позивач відкрив картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях та випустив Кредитну карту типу VISA Classic. Відповідно до умов Договору Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної Кредитної лінії. Кредитний ліміт складає 5000 грн. Строк дії кредитної лінії 1 рік з моменту підписання сторонами договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії Кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню Карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договору порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії Кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах (а.с.7-10). Відповідно до Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта VISA», встановлено процентну ставку - 35% річних (п.1.4. Тарифів); розмір щомісячного мінімального платежу - 5% від суми боргових зобов`язань, але не менше 50 грн. (п. 1.5. Тарифів); штраф за виникнення простроченої заборгованості - 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості (п.1.12.Тарифів); штраф за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) - 0,2% в день від суми переліміту (п. 1.13. Тарифів) (а.с.11). Згідно з пунктом 5.4 кредитного договору держатель зобов`язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якої визначається у звіті-рахунку. Відповідно до пункту 6.2 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов`язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами. Пунктом 5.1. договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6. цього договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо. Процентні ставки для різних форм транзакцій визначаються тарифами. Відповідно до п. 5.2. договору проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із Карткового рахунку. Пунктом 4.4.1 кредитного договору передбачено, що в результаті здійснення держателем платіжних операцій проведених за допомогою картки та/або її реквізитів та в інших випадках передбачених цим договором та за умови повного використання держателем кредитного ліміту може виникнути Овердрафт, який є непрогнозованим по розміру та часу виникнення. Овердрафт може виникнути в результаті нарахованих процентів, комісій та інших платежів згідно тарифів банку. Як убачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте останнім порушено умови повернення кредиту внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 15.02.2016 становить 14728,44 грн, з яких: 7502,43 грн. - заборгованість за кредитом; 1918,09 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 137,00 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт; 2289,01 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 2881,91 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с.83-88). Відповідач у відзиві на позовну заяву просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення нарахованих сум до 24.02.2013. Вирішуючи питання про застосування строків позовної давності судом встановлено наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Статею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як роз`яснено у постанові Верховного суду від 01.03.2019 року справа № 490/3240/16-ц, якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір у формі відновлювальної кредитної лінії, яка не передбачає певного графіку погашень, так як розмір наданого або погашеного кредиту є непрогнозанованим, договором передбачено лише щомісячний мінімальний платіж. Таким чином, умовами кредитного договору не установлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами. Відповідно до розрахунку виданого/погашеного кредиту за період з 25.12.2011 по 14.02.2016 ( а.с.86-88), вбачається, що остання дата видачі коштів відповідачу - 30.01.2015 року, загальна сума отриманих коштів по договору становить 18359,43 грн., сума повернутих коштів за договором 10857,00 грн., відповідно заборгованість за тілом кредиту становить 7502,43 грн. Відповідно до п.2.6 кредитного договору сторонами погоджено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах. Як встановлено судом з розрахунку виданих відповідачу коштів, 30.01.2015 року в рамках кредитної лінії ним було востаннє отримано кошти, останнє повернення коштів по кредиту ним було зроблено 24.12.2013 року, по відсоткам за користування кредитними коштами 30.01.2015 року. В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що відповідач заявляв про припинення строку дії кредитної лінії. Отримання ним коштів до 30.01.2015 року свідчить про те, що він погодився на продовження дії кредитної лінії. Оскільки жодних доказів того, що відповідач не погоджувався на продовження строку дії кредитної лінії і звертався до банку про припинення дії договору не надано, а банк також незважаючи на наявність певної частини заборгованості не припиняв дію кредитної лінії і видавав кошти відповідачу, тому суд робить висновок, що термін дії кредитної лінії було продовжено за згодою сторін. За період з 25.12.2011 до 30.01.2015 позичальник користувався коштами кредитної лінії, 30.01.2015 року здійснив останнє повернення коштів, а позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором 19.02.2016 року (а.с.95), тобто до спливу трьохрічного терміну з дня припинення проведення останнього платежу. Оскільки відповідачем використані кошти кредитної лінії в добровільному порядку банку не повернуто, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7502,43 грн., а також нарахованих процентів за договором в сумі 2881,91 грн. Вирішуючи питання про стягнення заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 1918,09 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт у розмірі 137,00 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) у розмірі 2289,01 грн., суд в задоволенні таких відмовляє з огляду на наступне. Згідно із п. 6.2. Договору кредиту, у випадку несвоєчасного погашення Мінімального платежу чи виникнення Овердрафту Держатель зобов`язаний додатково сплатити на користь Банку штраф у розмірі, передбаченому Тарифами. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 19.02.2016, що підтверджується відбитком штемпелю на конверті (а.с.95), 24.12.2013 відповідачем було здійснено останнє повернення коштів, тому вимоги про стягнення штрафів заявлені поза межами річного строку позовної давності. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідач заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за вимогами Банку. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості у розмірі 1918,09 грн.; заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт у розмірі 137,00 грн.; заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) у розмірі 2289,01 грн., не підлягають задоволенню, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з оригіналом платіжного доручення №1235993001 від 19 лютого 2016 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн. Ціна позову, визначена позивачем у розмірі 14728,44 грн. Судом задоволено позовні вимоги в розмірі 10384,34 грн. Так як позовні вимоги задоволені частково на 70,50 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 971,49 грн. (1378,00 * 70,50 % = 971,49 грн.). \~ \~ \~ \~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial