Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Європейка» (далі - ТОВ «Європейка») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16.01.2017 між ним та ТОВ «Європейка» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № С103/19/86/2192. 25 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, що містилась в цінному листі за № 4500808927273 з описом вкладення в ній, відповідно до якої [PERSON] на підставі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» просив надати інформацію та письмово повідомити про результати розгляду заяви щодо передачі йому у власність майнових прав за актом прийому-передачі на квартиру [ADDRESS] ; розглянути питання щодо нарахування та сплати пені, відшкодування заподіяної шкоди. 18.05.2018 зазначена заява була отримана ТОВ «Європейка», що підтверджується копією квитанції поштового відправлення про направлення відповідного поштового відправлення та результатами відстеження пересилання поштових відправлень по Укрпошті. Не отримавши відповіді на вказане звернення, 04.09.2018 [PERSON] повторно звернувся до відповідача з відповідною претензією, яка була відправлена цінним листом за № 4500809355877 з описом вкладення, відповідно до якої на підставі ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» просив розглянути первинне звернення, що містилось в цінному листі за № 4500808927273 з описом вкладення від 25.04.2018, що підтверджується копією квитанції поштового відділення про направлення відповідного поштового відправлення. Повторне звернення було отримано ТОВ «Європейка» 06.09.2018, що підтверджується результатами відстеження пересилання поштових відправлень по Укрпошті. Позивач зазначив, що неправомірна бездіяльність ТОВ «Європейка» порушує передбачене законом його право на отримання у встановлений законом строк відповіді на його звернення в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а тому просив суд визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Європейка» щодо ненадання відповіді на звернення; зобов`язати ТОВ «Європейка» надати відповідь [PERSON] на звернення від 25 квітня та 03 вересня 2018 року; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 409 грн. 60 коп. 07.12.2018 позивач подав до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої, за аналогічних до первісної позовної заяви підстав, просив суд: визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Європейка» щодо не розгляду звернення [PERSON] від 25 квітня 2018 року, потворного звернення від 04 вересня 2018 року, що направлені поштовим зв`язком на адресу: [ADDRESS] ; визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Європейка» щодо не надання відповіді на звернення [PERSON] від 25 квітня 2018 року, потворного звернення від 04 вересня 2018 року, що направлені поштовим зв`язком на вищезазначену адресу; зобов`язати ТОВ «Європейка» розглянути звернення [PERSON] від 25 квітня 2018 року та повторне звернення від 03 вересня 2018 року по суті поставлених у зверненнях вимог у відповідності до положень Закону України «Про звернення громадян»; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 114 грн. 40 коп. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2018 було відкрито провадження у даній справі. 04.02.2019, 20.03.2019 підготовчі судові засідання були відкладені у зв`язку із неявкою всіх учасників процесу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2019 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні,16 січня 2017 року між ТОВ «Європейка» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № С103/19/86/2192, відповідно до п. 2.1 зазначено, що згідно цього договору Продавець продає, а Покупець придбає майнові права на Об`єкт нерухомості, детальна характеристика якого встановлена у специфікації - додаток № 1, що є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. 25 квітня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, що містилась в цінному листі за № 4500808927273 з описом вкладення в ній, відповідно до якої [PERSON] просив надати інформацію щодо передачі йому у власність майнових прав актом прийому-передачі на [ADDRESS] за будівельною адресою : [ADDRESS] ; розглянути питання щодо нарахування та сплати йому пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № С103/19/86/2192 від 16.01.2017 за кожен день прострочення, розпочинаючи з 01 грудня 2017 року по день введення вищезазначеної квартири в експлуатацію включно; пеню розраховувати по формулі: П=Пх*2*Ос:265*Кд; де Пз - вартість майнових прав за договором; Ос - облікова ставка НБУ; Кд - кількість днів прострочення; розглянути питання про відшкодування заподіяної йому шкоди, розпочинаючи з 01.12.2017 по день введення квартири в експлуатацію включно в розмірі 6 000 грн. 00 коп. щомісячно, згідно договору № 01 оренди квартири від 31 жовтня 2017 року. 18.05.2018 зазначена заява була отримана ТОВ «Європейка», що підтверджується копією квитанції поштового відправлення про направлення відповідного поштового відправлення та результатами відстеження пересилання поштових відправлень по Укрпошті. 04.09.2018 [PERSON] повторно звернувся до відповідача з претензією, яка була відправлена цінним листом за № 4500809355877 з описом вкладення, відповідно до якої просив розглянути його первинне звернення, що містилося в цінному листі № 4500808927273 з описом вкладення і отримано ТОВ «Європейка» 18.05.2018 в 10 годині 48 секунд та обґрунтовано надати на всі його пункти відповідь; в добровільному порядку на підставі п. 9.1 договору купівлі-продажу майнових прав № С103/19/86/2192 від 16 січня 2017 року сплатити до 01 жовтня 2018 року на вказаний у претензії рахунок заборгованості ТОВ «Європейка» перед [PERSON] за період з 01.12.2017 по 01.09.2018 кошти в розмірі 158 794 грн. 65 коп., з яких 7 309 грн. 56 коп. - пеня, 17 565 грн. 09 коп. - інфляція, 54 000 грн. 00 коп. - збитки за оренду житла. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» основні терміни, що вживаються в цьому Законі: під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Як вбачається із заяви від 25 квітня 2018 року та претензії від 03 (відправленої 04) вересня 2018 року останні не є зауваженнями, скаргами чи пропозиціями в розумінні Закону України «Про звернення громадян»,а є по своїй суті претензією (письмовою вимогою) з метою досудового врегулювання спору у зв`язку з невиконанням, на думку позивача, зобов`язань по договору. Чинним законодавством не передбачено обов`язковість досудового врегулювання спору, відповідач не зобов`язаний надавати відповідь на претензію, а не надання такої відповіді не позбавляє права позивача на звернення до суду. Чинним законодавством України не передбачена заборона звертатись з позовом до суду у випадку порушень договірних зобов`язань контрагентом без попереднього пред`явлення претензії, навіть якщо такий обов`язок прямо передбачений договором. Офіційне тлумачення стосовно питання обов`язковості досудового врегулювання спорів надав Конституційний суд України у справі N 1-2/2002 від 09.07.2002. Так, обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи , яка потребує такого захисту. Таким чином, судом не встановлено порушення прав позивача зі сторони відповідача, що передбачені ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 20 Закону Україну «Про звернення громадян», у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України «Про звернення громадян»,

Outcome: dismissed