Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області із даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] в місті Єнакієве Донецької області. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляду недоотриманої пенсії. Позивач є спадкоємцем за законом. Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки йому не було видано свідоцтва про смерть батька, так як останній помер на тимчасово окупованій території. Крім того питання про встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть ускладнювалось тим, що позивач мав доступ до державної таємниці, та відповідно йому було обмежено дозвіл у перетинанні лінії розмежування з тимчасово окупованою територією. Також необхідно врахувати, що в Україні були введені карантинні обмеження із запобігання поширенню і протидії коронавірусної інфекції Covid-19. Рішенням Херсонського міського суду від 13.10.2020 року по справі № 766/16061/20 було встановлено факт смерті [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: перша Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, передано до Шевченківського районного суду м.Києва за підсудністю. Ухвалою Шевченківський районного суду міста Києва від 20.01.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 25.05.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та розпочато судовий розгляд по суті. В судове засіданні 27.09.2021 року позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, зокрема оголошення на офіційному сайті суду. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.09.1965 року міським відділом РАГС м.Єнакієве Донецької області батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ., актовий запис № 870. [INFO] [PERSON] помер, про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 1443 та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). Дана обставина (факт) встановлена рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2020 року у справі № 766/16061/20. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Судом встановлено, що 10.11.2020 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2020 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском спадкоємцем встановленого ст. 1270 ЦК України строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що причини пропуску 6 місячного строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини є поважними з огляду на обставини, які передували отриманню інформації про смерть батька та вчинення дій для реєстрації факту смерті у встановленому чинним законодавством України порядку, з огляду на місце смерті [PERSON] . Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дії. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Як встановлено судом, [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території України, визначеній Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визначення окремих районів, селищ та сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а позивач проживає у м. Києві. Одразу після встановлення факту смерті та його реєстрації у встановленому законом порядку, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем дійсно було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, у зв`язку з тривалою процедурою оформлення факту смерті його батька на тимчасово окупованій території України. За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України. В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи обставини справи, що склалися, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] пропущено з поважних причин, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved