Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він з [PERSON], 29 липня 2005 року уклав шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї актовий запис № 1662. Від шлюбу в них народилася двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні характери, погляди на подружнє життя, з приводу чого виникали постійні сварки. Позивач зазначив, що їхня з відповідачем сімя розпалась остаточно, і вони не мають наміру відновлювати стосунки, примирення між ними не можливе. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 29 липня 2005 року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомленаналежним чином. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та його предстаника, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї актовий запис № 1662, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 009688. Від шлюбу в них народилося двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача випливає, що подружнє життя з відповідачкою у нього не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, з приводу чого між ними виникали постійні сварки, що у свою чергу виключає можливість збереження сімї в подальшому. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений 29.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї актовий запис № 1662. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved