Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «БМ Банк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту № 316251-IS від 03 жовтня 2012 року, в якому просить стягнути з останнього 16849 грн. 89 коп. заборгованості за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту № 316251-IS від 03 жовтня 2012 року та 243 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 03 жовтня 2012 року року між публічним акціонерним товариством «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту № 316251-IS. На виконання умов вказаного договору публічним акціонерним товариством «БМ Банк» було надано [PERSON] кредитні кошти на умовах їх своєчасного повернення та сплати відсотків за користування ними. В зв'язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за вищевказаним договором, виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» свого представника в судове засідання не направило, про місце, день і час розгляду справи повідомлялося належним чином (а.с. 41), проте, подало до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутністю його представника, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримало, просило задовольнити та не заперечувало проти заочного розгляду справи (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте на адресу суду не повернулося зворотне повідомлення із відміткою поштового відділення зв'язку: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 46). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством «БМ Банк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановленням кредитного ліміту № 316251-IS (а.с. 14-24). На виконання умов вказаного договору публічне акціонерне товариство «БМ Банк» [PERSON] позичковий рахунок [NUMBER] та надало йому кредит на умовах строковості, поворотності та платності шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 11800 грн. 00 коп. строком до 02 жовтня 2014 року, зі сплатою 30,99 % річних. Факт видачі [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-13). В зв'язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором, виникла заборгованість, яка станом на 09 січня 2014 року складає 16849 грн. 89 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5). Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення кредитної заборгованості, відповідачем суду не надано. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, то позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 16849 грн. 89 коп. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 323 грн. 53 коп. у відшкодування витрат з оплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved