Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія» (далі - КП «Броваритепловодоенергія») до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за надані послуги із централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період із 01.09.2010 року по 01.01.2013 р. у розмірі 4126,02 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. На даний час відповідач є уповноваженими власником квартири та власником особового рахунку. Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання до якого здійснює позивач, а саме надає послуги з централізованого опалення та підігріву води, і проводить щомісячні нарахування відповідно до тарифів, затверджених рішеннями виконавчого комітету Броварської міської ради. Відповідач отримує вказані послуги та щомісячно і своєчасно зобов'язаний за це сплачувати кошти. Однак, у порушення вимог чинного законодавства, відповідач за вищевказані надані йому послуги оплату не здійснює, у зв'язку із чим за період із 01.09.2010 р. по 01.01.2013 р. за послуги із централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води утворилася заборгованість у розмірі 4 126,02 грн. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за надані послуги та судовий збір, сплачений при подачі до суду даного позову. У судовому засіданні представник позивача Матвієць Л.Є. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення відповідні фабулі позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Однак, до початку судового засідання його представник [PERSON] подав заперечення проти позовних вимог, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не мав та не має жодної потреби в отриманні послуг, які надає позивач, оскільки з 2001 року відповідач проживає в іншому місці, а саме, у своєму приватному будинку за адресою: [ADDRESS]. Більше того, між позивачем та відповідачем не укладалося жодних договорів про надання будь-яких послуг в частині квартири, що належить відповідачу на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS]. Також, відповідача вважає, що позивач на підтвердження своїх вимог не надав жодних доказів споживання відповідачем послуг з централізованого опалення належної якості та вказаної вартості в об'ємі, який відповідач мав можливість отримати. Разом із запереченнями представник відповідача також подав заяву, в якій просив застосувати до даних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим власником та власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є відповідач по даній справі - [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 за № 232 від 28.01.2016 року. Також із вказаної довідки вбачається, що в квартирі зареєстрований лише відповідач (а.с. 5). Вищевказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку комунального житлового фонду, теплопостачання якого здійснюєКомунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Броваритепловодоенергія». Матеріалами справи встановлено, що відповідач від послуг не відмовлявся та постійно ними користується, тому позивач проводить відповідачу щомісячне нарахування відповідно до затверджених тарифів. Відносини між сторонами регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, «Порядком формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 року № 955, та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року. Розмір нарахувань за користування послугами з опалення та підігріву води за підприємством проводиться на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради, відповідно до ст. 28 Закону України «Про самоврядування в Україні». Зазначені тарифи відображені у зведеній відомості про тарифи на послуги з теплопостачання для першої Групи споживачів (населення) по КП «Броваритеплоенергомережа». Із розрахунку суми боргу вбачається, що за період із 01.09.2010 р. по 01.01.2013 р. відповідачу нарахована плату за послуги з теплопостачання у розмірі 4 189,36 грн., в тому числі 3 493,92 грн. - за централізоване опалення, та 695,44 грн. - за підігрів води. За спірний період боржником в погашення боргу сплачено лише 63,34 грн. Отже, борг за спірний період становить 4 126 (чотири тисячі сто двадцять шість) грн. 02 коп. Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, з огляду на те, що доказів відмови від отримання послуг із централізованого опалення та підігріву води у встановленому законом порядку відповідач не надав, у зв'язку із цим за ними рахується заборгованість за надані послуги із централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка за період із 01.09.2010 р. по 01.01.2013 р. становить 4 126,02 грн., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо строків позовної давності суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2013 року стягнуто із [PERSON] на користь Комунального підприємства Броварської міської ради «Броваритепловодоенергія» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води у розмірі 4126 (чотири тисячі сто двадцять шість) грн. 02 коп. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року вищевказаний судовий наказ скасовано. Згідно із ч. 2 та 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи те, що судовий наказ Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2013 року скасовано ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року, то саме з цього моменту заново почався перебіг строку позовної давності. Позов до суду подано 29.02.2016 року, отже, строки позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, доводи відповідача про минування строків позовної давності є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У відповідність до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та заперечення сторони відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved