Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

У лютому 2021 року позивач в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де треті особи - Управління-служба у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням комісії з питань виявлення сімей та осіб, які перебувають в складних життєвих обставинах і потребують сторонньої допомоги, надання їм соціальних послуг та здійснення соціального супроводу від 25.07.2017 сім`ю [PERSON] було поставлено на облік центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради. [PERSON] неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків - зловживає алкогольними напоями, залишає дітей на бабусю, не дає коштів на їх утримання, на лікування дітей. Відповідно до повідомлення Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №3/5-301/1 від 12.03.2020 за весь час перебування сім`ї [PERSON] на обліку центру проводилися консультації щодо важливості проходження дітьми лікарів по призначенню, надавалися рекомендації щодо влаштування матері дітей на роботу для покращення матеріального становища сім`ї та забезпечення потреб дітей, створення належних умов за місцем проживання та ведення здорового способу життя, запобігання вживання алкоголю. Проте відповідач рекомендації не виконує, займається влаштування свого особистого життя. За неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності. Також діти за віком своєчасно не були влаштовані матір`ю до навчальних закладів (дошкільного та загальноосвітнього), мати цим питанням не займалася, чим порушуються з боку матері права дітей. Таким чином, мати [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, тому 13.10.2020 на засіданні комісії було прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав відносно всіх її дітей. На підставі викладеного, позивач просив суд - позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини усіх видів доходів, але не менше ніж 2 прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна (піклувальника) (а.с.1-9). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а.с.65). Ухвалою суду від 03 червня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє вимоги щодо предмета спору залучено Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» (а.с.83). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду (а.с.95). 08 липня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання представник позивача Проскуріна Є.К. не з`явилася, надавши заяву щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в інтересах малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про що свідчать судові повістки направлені засобами поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов (а.с.66,71,72,86,96,97). Відповідач [PERSON] повідомлялася за місцем своєї реєстрації, направленням СМС-повідомлень. Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання [PERSON] (а.с. 63). На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64). Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має. Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавала. Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення. Виходячи з того, що судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Третьою особою Комунальним закладом соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради» до суду надано заяву щодо розгляду справи за відсутності їх представника, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , записані до свідоцтв про народження дітей, за заявами матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.10,11,12,13,14). Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №07 від 01 квітня 2020 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах», поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.16). Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №44 від 25 липня 2017 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах», поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.17). Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №43 від 25 липня 2017 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах», поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.18). Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №88 від 28 листопада 2017 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах», поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.19). Наказом Управління-служби у справах дітей адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №45 від 25 липня 2017 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах», поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.20). 07.02.2018, 13.03.2020 та 29.07.2020 у відношенні [PERSON] , [INFO] , Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області складено адміністративні протоколи за ч.2 ст.184 КУпАП, ч.1 ст.184 КУпАП та ч. 2 ст.184 КУпАП відповідно (а.с.34,35,59) Крім того, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» (а.с.36). За характеристикою на [PERSON] , [INFO] , надану ОСББ «Янтарна 42», остання характеризується посередньо, оскільки свої батьківські обов`язки не виконує, сусіди бачать дітей зі слідами побоїв (а.с.37). Неналежне виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню до її дітей також підтверджується інформацією наданою Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський Центр первинної медико-санітарної допомоги №8» (а.с.38). [PERSON] начальнику управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради 19.07.2017 та 31.01.2018 надала пояснення, за якими зобов`язувалася звернутися з дітьми до лікарні, працевлаштуватися (а.с.46,47). Проте зібраними по справі доказами підтверджено, що [PERSON] не змінила ставлення до своїх батьківських обов`язків. За актами обстеження умов проживання від 25.09.2018, 05.03.2018, 22.02.2018, 28.01.2019 підтверджується, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, у зв`язку із чим з нею неодноразово проводилися профілактичні бесіди (а.с.40,41,42,43,44,45). Висновком Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №4/5-63 від 23.02.2021 визначено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зібраними по справі письмовими доказами встановлено факт свідомого ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню її дітей. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Встановлені судом обставини і факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування матір`ю [PERSON] своїми батьківськими обов`язками. У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, проаналізувавши встановленні обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно зі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816 грн.

Outcome: approved