Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила: - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу); - стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування позову зазначається, що відповідачі у справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Разом з тим, батьківські обов'язки щодо дитини не виконують, участі у її вихованні не приймають та матеріально не забезпечують. З вересня 2018 року малолітня [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] З метою захисту інтересів малолітньої онуки, позивач змушена звернутися до суду із позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 09 квітня 2019 року від позивача та її представника [PERSON], надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначено, що заявлені позовні вимоги вони підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомленні. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку. Причини неявку суду не повідомленні. 17 грудня 2018 року відповідач подав до суду заяву, в якій вказав про не визнання позовних вимог та відсутність заперечень щодо проживання його малолітньої дочки спільно із позивачем. У судове засідання третя особа Броварська районна державна адміністрація Київської області як орган опіки та піклування представника не направила. 09 квітня 2019 року від представника третьої особи Хромець С.М. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Виконкомом Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, [INFO] у селі Плоске Броварського району Київської області народилася [PERSON]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно із довідкою від 20 вересня 2018 року № 111, виданою Плосківським НВО «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Броварського району Київської області, [PERSON], [INFO], навчається у 5 б класі Плосківської НВО. З характеристики, виданої за місцем навчання [PERSON], вбачається, що остання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, має навчальні досягнення середнього рівня. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, правила поведінки завжди виконує, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. [PERSON] виховується в неповній сім'ї, мати з сім'єю не проживає, батько до виконання своїх батьківських обов'язків ставиться недобросовісно. З вересня 2018 року дитина, за згодою батька, проживає з бабусею [PERSON] Відповідно до характеристики на мешканку міста Бровари [PERSON], складену 24 вересня 2018 року депутатом Броварської міської ради Київської області Негодою Г.В., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], як мати-одиначка народила сина [PERSON], однак вихованням дитини не займалася, у зв'язку з чим позбавлена батьківських прав. У 2008 році в цивільному шлюбі з [PERSON] народила дочку [PERSON], однак продовжила вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями і не виконувати батьківських обов'язків. [PERSON] життям доньки не цікавиться, місце знаходження її не відоме. Даний факт підтверджено мешканцями вищезазначеного будинку: [PERSON] та [PERSON] Згідно із характеристикою від 01 жовтня 2018 року, виданою Плосківською сільською радою Броварського району Київської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Постійного місця роботи не має, схильний до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги вихованню дочки [PERSON] 12 жовтня 2018 року Броварською районною державною адміністрацією Київської області складено висновок, згідно із яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] й [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], 2008 року народження. Так, зі змісту вказаного висновку вбачається, що з січня 2018 року до служби у справах дітей та сім'ї Броварської районної державної адміністрації Київської області надходили телефоні повідомлення щодо неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків стосовно малолітньої дочки [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання № 08 від 31 січня 2018 року житловий будинок [ADDRESS] складається з трьох кімнат, в яких фактично проживає три родини. Опалення пічне, в наявності водо та електропостачання. [PERSON] проживає в одній кімнаті з батьком [PERSON], яка потребує прибирання. Батько повідомив, що матір дитини з ними не проживає, в кімнаті де мешкає [PERSON] є шафа, ліжко, а стіл для навчання знаходиться у кімнаті дідуся дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 09 жовтня 2018 року [PERSON] підтвердив, що вихованням дитини не займається. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі статтею 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15 й 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав є достатньо обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам дитини. Так, при розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до їх малолітньої дочки [PERSON], не піклуються про неї як батьки, участі у вихованні та навчанні не приймають, матеріальної допомоги на утримання не надають. Відповідач [PERSON] факту невиконання ним батьківських обов'язків не заперечив. Місце перебування [PERSON] невідомо, при цьому обраний нею спосіб життя суперечить моральним засадам суспільства. Суд також враховує, що невиконання відповідачем [PERSON] батьківських обов'язків носить систематичний характер. Так, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її старшого сина [PERSON], [INFO]. З цих підстав рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14 січня 2014 року № 09 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO], який має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Згідно із статтею 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами першою та другою статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Заявлений позивачем розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає принципу розумності та справедливості. Правилами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 07 листопада 2018 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідачів на користь держави підлягає судовий збір у розмірі в сумі по - 1 409 грн. 60 коп., тобто по 704 грн. 80 коп. з кожного за вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved