Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

У лютому 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 29 березня 2017 року в м. Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У зв`язку з чим автомобіль Volvo, державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого сплачено 650 грн.. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 5178,88 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.. Просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 5828,88 грн. та судовий збір в розмірі 1921 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи встановлено, що 29 березня 2017 року в 13 год. 37 хв. гр. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Додж» д/н [NUMBER] в м. Києві на відділку дороги пр. Броварського в напрямку с. Зазим`є Броварського району (1400 м. до санаторію «Хвиля»), не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного інтервалу між своїм та іншим транспортним засобом, здійснивши зіткнення з припаркованим автомобілем «Вольво» д/н [NUMBER] , водій [PERSON] .. В результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Будучи причетною до дорожньо транспортної пригоди, залишила місце скоєння даної пригоди. Таким чином, своїми діями порушила п. 2.3б), 2.10а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 04 жовтня 2017 року [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 24 лютого 2017 року було отримано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2386236, а саме автомобіля Volvo, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно звіту № 27/0817 від 31 липня 2017 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Volvo, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 5178,88 грн. 05 жовтня 2017 року до МТСБ України надійшла заява. про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. [PERSON] було виплачено відповідно до наказу № 1002 від 29 січня 2018 року МТСБ України 5178,88 грн., платіжне доручення №775236 від 30 січня 2018 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплата страхового відшкодування в розмірі 5178,88 грн. та витрати за проведене дослідження в розмірі 650 грн., всього 5828,88 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1921 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved