Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 04.02.2008 року вона працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Добровільне пожежне Товариство Житомир» та 22.09.2009 року була звільнена із займаної посади на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. У звязку з тим, що при звільненні з нею не було проведено розрахунків, рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.10.2014 року у справі № 295/8284/13-ц на її користь з відповідача стягнуто заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 4549,50 грн., середній заробіток за час розрахунку при звільненні в сумі 5000,00 грн. без врахування податків та обовязкових платежів. Рішення суду набрало законної сили, але стягнуті судом кошти не виплачені. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь 37320,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з листопада 2014 року по січень 2016 року. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце рогляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 42593,960 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, при розрахунку середнього заробітку не брати до уваги заробітну плату за травень 2009 року, так як в цей час перебувала на лікарняному. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін згідно статей 158, 169 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.\- Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 (із змінами) «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. За положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.10.2014 року у справі № 295/8284/13-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Добровільне пожежне Товариство Житомир» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку при звільненні позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4549,50 грн., середній заробіток за час розрахунку при звільненні в сумі 5000,00 грн. без врахування податків та обовязкових платежів. Як зазначено в рішенні суду, з 04.02.2008 року згідно наказу № 3-к від 04.02.2008 року позивач була прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ «Добровільне пожежне Товариство Житомир», а 22.06.2009 року за наказом № 9-к від 22.06.2009 року звільнена з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 4549,50 грн. їй виплачена не була. Рішення набрало законної сили і на його виконання 06.11.2014 року судом видано виконавчий лист. Досліджені судом докази свідчать про те, що у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, при звільненні позивача з роботи їй не було виплачено розрахункових коштів з вини відповідача і ним не надано до суду доказів виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 02.10.2014 року. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.11.2014 року по 04.05.2016 року (день ухвалення рішення) в сумі 42593,96 грн. за вирахуванням податків та обов'язкових платежів з розрахунку: 4495,00 грн. : 42 дні = 107,02 грн.; 398 дні х 107,02 грн. = 42593,96 грн., де 4495,00 грн. - розмір заробітної плати позивача за два повні останні місяці роботи (березень та квітень 2009 року, і при цьому травень 2009 року до розрахунку не брався у звязку з посиланням позивача на перебування в цьому місці на лікарняному), 42 день сумарна кількість робочих днів за березень та квітень 2009 року, 107,02 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, 398 сумарна кількість робочих днів за період з 01.11.2014 року по 04.05.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 425,94 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved