Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Правекс-Банк (далі ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №\~876-005/07Р від 12 вересня 2007 року в розмірі 26726 євро 61 євроцент. В обґрунтування цього позову зазначало, що 12 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним банком Правекс-Банк (далі АКБ\~Правекс-Банк або Банк), правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк, і [PERSON] (далі Позичальник) було укладено кредитний договір №\~876-005/07Р, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 50870 євро, строком до 12 вересня 2021 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,99\~% річних. 28 грудня 2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень до вказаного вище кредитного договору, згідно із яким вони домовились про те, що станом на дату укладання цього договору прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня та визначили розмір процентів, який сплачується у різні періоди дії кредитного договору. Банк свої зобовязання за зазначеним кредитним договором виконав повністю, надав відповідачу [PERSON] кредит у визначеній договором сумі. У порушення умов укладеного договору та вимог закону Позичальник своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконує, у встановлений договором строк до 10 числа кожного місяця погашення кредиту [PERSON] не здійснює, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 23 червня 2016 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~876-005/07Р від 12 вересня 2007 року складає 26726 євро 61 євроцент, з яких: 22920,28 євро заборгованість за кредитом, 3806,33 євро заборгованість по процентам. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду теж не надходила. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 12 вересня 2007 року між АКБ\~Правекс-Банк, правонаступником усіх прав і обовязків якого є позивач ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк, і відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №\~876-005/07Р. За умовами п. п. 1.1, 1.2 цього договору Банк надає Позичальникові для споживчих цілей, а також оплату страхових платежів згідно із укладеними договорами страхування майна, кредит в іноземній валюті в розмірі 50870 євро, строком з 12 вересня 2007 року по 12 вересня 2021 року, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 10,99\~% річних. Відповідно до умов п. п. 4.1, 4.2, 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3 кредитного договору Позичальник зобовязувалася використати кредит на передбачені у договорі цілі, забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, погашати до 10 числа кожного місяця заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі по 303 євро, а також сплачувати проценти за користування кредитом. Згідно із п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або сплату процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної у п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. 28 грудня 2009 року між Банком і Позичальником був укладений договір про внесення змін і доповнень до вказаного кредитного договору, згідно із яким вони домовились про те, що станом на дату укладання цього договору прострочена заборгованість за кредитним договором відсутня, сторони досягли згоди про зміну умов погашення заборгованості по кредиту шляхом внесення до нього таких змін: кредит Позичальникові надається строком з 12 вересня 2007 року до 12 вересня 2021 року, зі сплатою процентів у розмірі 10,99\~% річних у період з 12 вересня до 10 грудня 2007 року, 11,99\~% річних з 11 грудня 2007 року до 10 січня 2008 року, 12,99\~% річних з 11 січня до 21 липня 2008 року, 11,99\~% річних з 22 липня 2008 року до 31 жовтня 2009 року та 10,99\~% річних з 01 листопада 2009 року до 12 вересня 2021 року. Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надав [PERSON] на споживчі цілі і сплату страхових платежів кредит у розмірі 50870 євро. Проте відповідач у порушення умов кредитного договору та вимог закону своїх зобовязань за цим договором не виконує, погашення кредиту не здійснює, проценти за його користування не сплачує. Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 23 червня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором №\~876-005/07Р від 12 вересня 2007 року складає 27567 євро 51 євроцент, з яких: 22920,28 євро заборгованість за кредитом, 3806,33 євро заборгованість по процентам, 263,33 євро пеня за несвоєчасне погашення сум кредиту та 577,57 євро пеня за несвоєчасну сплату процентів. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні. За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №\~5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3). Вимог про стягнення з [PERSON] пені за несвоєчасне погашення кредиту та несплату процентів у загальному розмірі 840,90 євро ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк не заявлено. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх зобовязань за кредитним договором №\~876-005/07Р від 12 вересня 2007 року [PERSON] належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ\~КБ\~Правекс-Банк ґрунтуються на вимогах закону, тому на його користь з відповідача підлягає стягненню заборгованість за цим кредитним договором у межах заявлених вимог у розмірі 26726,61 євро (22920,28 + 3806,33). Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 11732 грн. 75 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved