Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 08 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~01. В обґрунтування позову зазначала, що з 08 січня 2014 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу дітей не мають, однак своєї згоди на розірвання шлюбу за заявою подружжя вони не досягли. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне життя у них не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки в сімї. Уже декілька років подружніх відносин вони не підтримують, кожен із них живе своїм окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що за таких обставин збереження сімї є неможливим, тому вона твердо вирішила шлюб розірвати. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 08 січня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~01. Дітей від шлюбу вони не мають. Суд встановив, що сторони декілька років подружніх відносин не підтримують, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Примиритися подружжя не бажає. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved