Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У позовній заяві вказано, що з 01 квітня 2013 року сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 3. Шлюб у сторін перший, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні характери та бачення сімейного життя. Фактично сім»я розпалася. Збереження шлюбу та подальше спільне життя стало неможливим. Примирення сторони не бажають. Тому, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище залишити без змін «Чулкова». У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але у матеріалах справи є заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які є у матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - сторони зареєстрували шлюб 01.04.2013 року у Виконавчому комітеті Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 3 (а.с. 4). - від шлюбу 15.04.2013 року народилася дитина донька [PERSON] (а.с. 5). - подальше спільне проживання позивачки з відповідачем неможливе. - примирення між сторонами виключається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 СК України. Згідно ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповіднодо\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Тому, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01.04.2013 року у Виконавчому комітеті Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 3.

Outcome: approved