Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON], третьої особи Дрогобицьке міське відділення публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування майнової шкоди завданої, внаслідок дорожньої-транспортної пригоди. В порядку ст. 31 ЦПК України, позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог; заявою про збільшення позовних вимог від 09 вересня 2015 року остаточно визначив позовні вимоги, просить стягнути публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON] на його користь 19\~089 гривень 33 копійки майнової шкоди, а також судові витрати у розмірі 1065 гривень 40 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 17 жовтня 2014 року 0 13 год.20 хв. в м.Бориславі по вул.В.Великого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участі автомобіля «Фольксваген LT 35», реєстраційний номерем ВС 3519 АМ, під керуванням [PERSON], автомобіля «Фольксваген транспортер» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача та автомобіля «[PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], якого Бориславський міський суд Львівської області від 06 листопада 2014 року визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП автомобіль «Фольксваген транспортер» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], який хоч і не був на той час власником автомобіля, але має законне право володіння автомобілем, був пошкоджений. Вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження становить 19\~089 гривень 33 копійки. Відповідачем [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (надалі ПАТ «СК»Універсальна») було укладено договір страхування (поліс № АІ/2838609 від 22 серпня 2014 року), відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON]. Крім майнової шкоди, позивач просив стягнути із відповідачів судові витрати у розмірі 1065 гривень 40 копійок, які складаються із судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок за подану позовну заяву, судовий збір у розмірі 12 гривні 80 копійок за заяву про забезпечення доказів та витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 700 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 17 лютого 2015 року не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, звернулись на адресу суду із заявою, в якій просили розглянути цю справу під час її відсутності за наявними в ній матеріалами. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі 6 березня 2015 року в судове засідання повторно не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник відповідача ПАТ «СК»Універсальна» [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, надіслав заперечення до позовних вимог, відповідно якого просить в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «СК»Універсальна» відмовити. Крім цього, зазначив, що відповідно до постанови Бориславського міського суду від 06 листопада 2014 року у справі №438/1606/14-п, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2014 року, встановлено, що 17 .10.2014 р о 14 год. 20 хв. в м. Бориславі, по вул.В.Великого [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] не дотримав безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Вина [PERSON] у завданні механічних пошкоджень автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н.з.[NUMBER] відсутня, а отже відсутня його цивільна-правова відповідальність, яка могла бути відшкодована ПАТ «СК»Універсальна» - страховиком згідно полісу №АІ/2838609. За даних обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Раніше, у поясненнях в судовому засідання під час розгляду справи в суді позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 17 лютого 2015 року позовні вимоги підтримали повністю і надали пояснення, які аналогічні тим, що викладені в заяві. Вважали, що існують всі правові підстави для задоволення позову, просять позов задовольнити. Із пояснень наданих раніше в судовому засіданні відповідачем [PERSON] під час розгляду справи вбачається, що відповідач, не заперечуючи своєї вини в цій ДТП, зазначив, що внаслідок ДТП, яка мала місце 17 жовтня 2014 року 0 13 год.20 хв. в м.Бориславі по вул.В.Великого, було завдано механічні пошкодження автомобілю«Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] під його керуванням, автомобілю «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], а також автомобілю «Фольксваген транспортер» д.н.з.ВС 3519 АМ, під керуванням позивача [PERSON] Завдану майнову шкоду має відшкодовувати ПАТ «СК»Універсальна» - страховиком згідно полісу №АІ/2838609 - страхова компанія, з якою він уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації належного йому транспортного засобу і своєчасно повідомив про настання страхового випадку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06 березня 2015 року, у своїх поясненнях наданих суду раніше позицію свого довірителя підтримав повністю, надав суду аналогічні пояснення і просив позов задовольнити частково, просить стягнути ПАТ «СК»Універсальна» на користь позивача [PERSON] 19\~089 гривень 33 копійки майнової шкоди, а також судові витрати у розмірі 1065 гривень 40 копійок, звільнивши від майнової відповідальності свого довірителя [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, а також представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку. За ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як вбачається із постанови Бориславського міського суду про притягнення до адміністративної відповідальності від 06 листопада 2014 року, 17 жовтня 2014 року о 14 год. 20 хв. в м. Бориславі, по вул.В.Великого, [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] не дотримав безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року о 14 годині 20 хвилин в м. Бориславі, по вул.В.Великого, сталась ДТП за участі автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], автомобіля «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. [NUMBER], під керуванням під керуванням [PERSON], а також автомобіля «Фольксваген транспортер» д.н.з.ВС 3519 АМ, під керуванням позивача [PERSON] Внаслідок зіткнень вказаних автомобілів останнім спричинено пошкодження. За наслідками ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2014 року серії АВ» №446511, відповідно якого [PERSON] 17 жовтня 2014 року о 14 год. 20 хв. в м. Бориславі, по вул.В.Великого, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] не дотримав безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, порушив вимоги п.13.1 ПДР. Вищезгаданим протоколом було визнано потерпілим в тому числі [PERSON], але не зазначено транспортний засіб «Фольксваген транспортер» д.н.з.ВС 3519 АМ, яким керував останній. Відтак, факт складання протоколу на водія [PERSON] за порушення п.13.1 ПДР з аналізом обставин ДТП, свідчить про наявності вини [PERSON] в ньому, внаслідок чого спричиненні пошкодження автомобіля «Фольксваген транспортер» д.н.з.ВС 3519 АМ, під керуванням позивача [PERSON] Встановлено, що водій [PERSON]- відповідач у справі був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення п.13.1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вини цією особою. Разом з тим, посилання представника ПАТ «СК «Універсальна» у запереченні про те, що у постанові Бориславського міського суду від 06 листопада 2014 року вина [PERSON] у завданні механічних пошкоджень автомобілю «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] не встановлена, а отже відсутня цивільна-правова відповідальність [PERSON], яка могла бути відшкодована ПАТ «СК»Універсальна», не виглядає для суду переконливо, оскільки: ст..61 ЦПК України, регулює порядок здійснення цивільного судочинства, а порядок здійснення відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регулюється ст. 1187 ЦК України, а виплати страхового відшкодування регулюється Законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; постанова про адміністративне правопорушення в контексті матеріального права розглядається як доказ, що підтверджує вимогу потерпілого відповідно до законодавства, а не як підстава звільнення від доказування. Суд, з урахуванням пояснень відповідача [PERSON], а саме, що з його вини сталась ДТП внаслідок чого завданні механічні пошкодження автомобілю «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON], а також обставин та матеріалів справи, в тому числі довідки про пошкодження автомобіля «Фольксваген транспортер» д.н.з. [NUMBER] у ДТП, яка мала місце «17» жовтня 2014 року в м. Бориславі, по вул.В.Великого та план-схеми (а.с.7), приходить до висновку, що у вчиненні ДТП мається вина лише відповідача у справі [PERSON] що і встановлено провадженням про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов'язку доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що [PERSON] керував вказаним вище автомобілем Фольксваген транспортер на підставі довіреності, що відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України вважається на відповідній правовій підставі (а.с21). Відповідно до висновку № 4893 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 31 січня 2015 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізчного зносу автомобіля Фольксваген Транспортер, реєстраційний номер ВК 5399ВІ, пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді «17» жовтня 2014 року, становить 19\~089 гривень 33 копійки. Будь-яких доказів на спростування визначеної суми майнової шкоди відповідачем не представлено та не заявлялось клопотання про призначення авто товарознавчої експертизи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу [PERSON], складає 19\~089 гривень 33 копійки. відповідно до вищевказаного висновку №4893від 31 січня 2015 року. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Встановлено, що не заперечується сторонами, між [PERSON] та ПАТ «СК»Універсальна», було укладено договір страхування (поліс № АІ/2838609 від 22.08.2014 р., строк дії від 01.09.2014 до 31.08.2015 р.).Згідно даного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 гивень, заподіяну майну становить 50\~000 гривень, франшиза 510 гривень. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» відповідальність за шкоду, заподіяну [PERSON] має нести у визначених законом межах страховик. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, страхова компанія відшкодовує шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, [PERSON] зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК»Універсальна», то ця страхова компанія має відшкодувати шкоду, нанесену при ДТП автомобілю, яким керував [PERSON] в сумі обов'язкового ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого. Відповідно до вищевказаного Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 гривень. Розмір франшизи становить 510 гривень. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Як вбачається із Полісу обов'язкового страхування [PERSON] повинен відшкодувати лише суму франшизи, оскільки сума заподіяної шкоди майну не перевищує обов'язковий ліміт страхування, а страхова компанія на зазначену суму (франшизи) зменшила розмір свого ліміту. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України при вирішенні спору суд розподіляє судові витрати між сторонами. Так, згідно з цією статтею стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Під судовими витратами розуміють витрати, які несуть учасники цивільного процесу у зв'язку із розглядом і вирішенням цивільної справи. Вони складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (частина перша статті 79 ЦПК). Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу;витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи;витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відтак, витрати сторони за проведення експертного дослідження за її заявою без ухвалення процесуального документу суду не відноситься до судових витрат. А тому 700 гривень, які сплачені позивачем [PERSON] за проведення експертного дослідження за його заявою не відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи, відповідно в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial