Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., державний виконавець Волноваського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османова Н.М. В обґрунтування доводів позовної заяви зазначила, що 28.10.2013 між нею та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір № 02650\\0004XSGF строком на 36 місяців, відповідно до умов було надано кредитні кошти у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до договору вона щомісячно здійснювала платіж відповідно до графіку платежів та повністю виконала умови кредитного договору, а саме повністю погасила заборгованість за кредитним договором. У жовтні 2021 року з пенсії за віком, яку вона отримує, було стягнуто гроші у розмірі 840 грн. Їй стало відомо, що державним виконавцем Волноваського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на підставі виконавчого напису № 31243 від 21.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., винесено 20.05.2021р. постанову про відкриття виконавчого провадження № 65517804; 11.10.2021р. - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до виконавчого напису № 31243 від 21.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., звернено стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром Марет» заборгованість у розмірі 4 362,97 грн. Вважала, що сума невиконаних зобов`язань вказана у виконавчому напису, не може складати 4362,97 грн., оскільки вона здійснила повне погашення боргу. Крім того, згідно до виконавчого напису № 31243 стягнення заборгованості проводиться за період з 21.02.2018р. по 21.12.2020р., тобто після спливу строку кредитування. На підставі викладеного просила визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явилась, надала клопотання, в якому позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, не повідомили про причини неявки, у встановлений строк пояснень не подали. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. 21 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31243, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 4 362,97 грн. 20 травня 2021 року державним виконавцем Волноваського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.В. відкрито виконавче провадження № 65517804 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 31243 від 21.12.2020 року. 11 жовтня 2021 року державним виконавцем Волноваського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Османовою Н.В. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 31243, виданого 21.12.2020р. року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості. Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідного до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.50 вказаного Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Умови вчинення виконавчих написів визначені у ст.88 Закону України «Про нотаріат». Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в главі 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів №1172). Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Приписами п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). На підставі наведених законодавчих приписів можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Викладене відповідає позиції Верховного Суду, наведеній в постанові від 25.07.2018 по справі №127/15911/17 (провадження №61-10565св18, http://reyestr.court.gov.ua/Review/75690633). Подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором боржника перед стягувачем. Наведене вказує на вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог, визначених ст.88 Закону України «Про нотаріат», за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а тому спірний виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року. Постановою Київського адміністративного апеляційного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яке набрало законної сили 22 лютого 2017 року, визнано законною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині,а саме:п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Виходячи з наведеного, виконавчий напис № 31243, вчинений 21.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі незаконного та нечинного пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що також є підставою для визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають покладанню на відповідача. Відповідно до ст.ст.256, 257, 261, 265 ЦК України, Законом України «Про нотариат»,

Outcome: approved