Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 1/2 ринкової вартості автомобіля DEY SENS CB№69-53AE, 2006 року випуску, виділити йому автопричіп, стягнувши з нього 1/2 вартості причепа на користь відповідачки. Стягнути з відповідача судовий збір 584,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 350,00 грн.. У квітні 2015 року, [PERSON] надав до суду клопотання про збільшення позовних вимог по розподілу спільного майна та просив суд, крім машини та причіпа здійснити розподіл мякого куточка «Ретро», який складається з двох диванів, 4 крісел, вартістю 5150,00 грн., магнітолу вартістю 430,00 грн. і мікрохвильову піч «PANASONIC» моделі «NN S21 5WFZPE», вартістю 800,00 грн.. стягнути з відповідача 10\~000 грн. моральної шкоди за самоуправство зі спільним майном. 16 грудня 2015 року в судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив позовні вимоги в частині поділу мякого куточка «Ретро», магнітоли, мікрохвильової печі та стягнення моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн. Решту своїх позовних вимог підтримав та просив суд задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначивши, що автомобіль та причіп є особистою власністю відповідачки. Ніяких коштів на депозит суду відповідачка вносити не буде. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, ч.1 ст. 61 СК України. Згідно з ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 3 ст. 368 ЦПК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 10.02.2010 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.23), про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис від 12 січня 2010 року за №02 ( а.с.26). Між [PERSON] та «ПриватБанк» укладено кредитний договір №CNM0AU00150060 від 31 січня 20007 року, відповідно до умов якого, при кредитуванні нових чи б/в автомобілів, Позичальник доручає, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в сумі 32000,00 грн. на поточний рахунок автосалону АТ «Українська автомобільна корпорація». Забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним Договором виступає застава автомобіля «Daewoo T13110» (а.с.27-29). Згідно облікової картки приватного ТЗ Менського РВ, «ЗАЗ «Daewoo T13110», державний номерний знак [NUMBER], 2006 року випуску, зеленого кольору, тип кузова легковий седан В, придбаний в торговій організації в розстрочку 31 січня 2007 року на підставі кредиту ЗАТ КБ «ПриватБанк». Власник транспортного засобу [PERSON], право керування [PERSON] (а.с.9). Власником причепу легкового - В, моделі ПР марки ПВ 01Б, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується обліковою карткою приватного ТЗ (а.с.10). З відомостей трудової книжки вбачається, що з 21 березня 2006 року [PERSON] розпочато виплату допомоги по безробіттю, а 15 лютого 2007 року припинено виплату по безробіттю (а.с.31). Згідно характеристики [PERSON] з січня 2007 року він працює в ПП «МАКСЕС» м. Чернігів таксистом (а.с.32). Ринкова вартість автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], тип легковий седан В, 2006 року випуску, з урахуванням року випуску та пробігу (без завданих пошкоджень в результаті ДТП), станом на 12.10.2015року складає 76\~705,35 грн.. Ринкова вартість причепа легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, зеленого кольору, з урахуванням року випуску та пробігу (без завданих пошкоджень в результаті ДТП), станом на 12.10.2015 року становить 1\~989,40 грн., що підтверджується висновком експерта №57 від 12.10.2015 року ( а.с.121-124). Відповідно до ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], тип легковий седан В, 2006 року випуску, є спільною сумісною власністю подружжя і, враховуючи конкретні обставини даної справи, частки подружжя у спільному майні є рівними. Пунктом 25 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, вбачається, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли хтось із подружжя не вчинить таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин, враховуючи, що вартість автомобіля та причепа є різною, позивачем не було внесено на депозит суду суму, що дорівнює половині вартості причепу легкового, марки ПР моделі ПВ 01Б, державний реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, відповідачка категорично заперечувала проти отримання нею вказаної суми, автомобіль та причеп є неподільними речами і не можуть бути реально поділені між сторонами, тому суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишити його у спільній частковій власності. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial