Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у Краснокутському професійному аграрному ліцеї, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу). Позов обгрунтований тим, що вона, з 11 жовтня 1997 року, перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 18 травня 2011 року розірвано. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний і може на час навчання забезпечити повнолітнього сина необхідними щомісячними виплатами. У судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав, просив задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 18 травня 2011 року було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] по вул.Іванівка,103 в с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області. Відповідно до довідки Краснокутського професійного аграрного ліцею № 43 від 08.02.2018 року, [PERSON] навчається на 1 курсі в групі В-12 по професії тракторист, строк закінчення навчання до 11.01.2019 року. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема те, що відповідач працездатний та спроможний надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved