Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Укртелеком» заявило позов про стягнення з [PERSON] 443,24 грн. заборгованості по оплаті за телекомунікаційні послуги, 40,90 грн. інфляційних втрат і 3% річних в сумі 17,68 грн. за час прострочення платежів. Рішенням Носівського районного суду від 10 липня 2015 року позов задоволено і стягнуто з [PERSON] 501 грн. 82 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить переглянути рішення суду, яке ухвалене з порушеннями. Відповідач наполягає на тому, що неодноразово звертався на гарячу лінію щодо неякісної роботи Інтернету, а тому вражає що заборгованість в нього відсутня. На думку відповідача, при ухваленні рішення суд не взяв до уваги покази свідків зі сторони відповідача, які підтвердили про неякісне надання Інтернетпослуг, однак взяв до уваги покази свідка - начальника «Укртелекому» Носівського району, яка є зацікавленою особою. Також відповідач зазначає, що звертався з заявою про припинення надання послуг в липні 2013 року, яка зникла, а відключення відбулось лише в жовтні 2013 року, а тому і виникла заборгованість. У письмових запереченнях ПАТ «Укртелеком» не погоджується з апеляційною скаргою відповідача через її не необґрунтованість, та вважає оскаржуване рішення законним. Відповідач зазначає, що у період з 2008-2014 років були звернення щодо незадовільної якості роботи телефону відповідача, які усувались протягом однієї доби, звернень щодо неякісної роботи мережі Інтернет з моменту укладення договору не надходило. В зв'язку з не своєчасною та неповною оплатою за спожиті телекомунікаційні послуги (остання надійшла 06.2013 року), було припинено надання послуг доступу до мережі Інтернет, а договір розірвано. За заявою споживача з 01.06.2014 року припинено надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг та знято телефону. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що на час розірвання договору існувала заборгованість за надані послуги, правильно застосував ч. 5 п.. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» , п. 6 ст. 36 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 року № 295, умови договору про оплату отриманих послуг та стягнув суму боргу, втрати від інфляції та 3% річних від простроченої суми. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Укртелеком» 25 березня 2008 року було укладено договір № 4523 про надання телекомунікаційних послуг, 20 жовтня 2009 року укладено договір № 191 про надання послуг ADSL підключення до мережі Інтернет. Пунктом 3.2.8 Договору № 4523 та п. 3.2.1 Договору № 191передбачено обов'язок споживача своєчасно вносити плату за отримані послуги. Рахунок за отримані послуги оплачується Абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду, що передбачено п. 4.15 та 5.3 вищевказаних договорів. В порушення умов вищевказаних договорів та ст.ст. 526, 530 ЦК України щодо належного виконання зобов'язання та у встановлений строк відповідач не виконав зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості телекомунікаційних послуг на підставі чого за період з 01.06.2013 року по 30.06.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 443 грн. 24 коп. Не можуть бути підставами для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про неякісне надання послуг Інтернету та неодноразове звернення на «гарячу лінію». Порядок вирішення спірних питань щодо оплати послуги доступу до мережі Інтернет визначений п. 5.7, 5.8 договору № 191 від 20.10.2009 (а.с. 10-12), відповідно до яких споживач має право опротестувати рахунок протягом п'яти робочих днів з моменту отримання, у протилежному випадку рахунок вважається таким, що прийнятий до оплати. Відповідач у встановленому порядку рахунки на оплату послуг не опротестовував. Сам по собі факт звернення з претензіями щодо якості послуги, навіть у випадку його доведеності, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати. Доводи апеляційної скарги щодо незаконності допиту у якості свідка працівника ПАТ «Укртелеком» не дають підстав для задоволення апеляційної скарги. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини , що стосуються справи, а тому не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про неможливість взяття до уваги показань начальника Носівського відділення ПАТ «Укртелеком». Показання інших свідків, які підтвердили неякісність послуги також не дають підстав для відмови у позові про стягнення боргу, виходячи з наведених вище умов договору, який укладено між сторонами. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності та законності рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення боргу та коштів за прострочення виконання зобов'язання. Відповідач, як інвалід війни, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до роз'яснень п.35 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судові витрати у коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 ( із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 22 лютого 2012 року № 127) установлено, що компенсуються у граничних розмірах витрати сторін, згідно з додатком до вказаної постанови Кабінету Міністрів. Витрати на сплату судового збору у додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 не передбачені.

Outcome: partial