Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 07 жовтня 2005 року уклав шлюб з [PERSON] , шлюб розірвано за рішенням суду 22 вересня 2014 року. Позивач посилається на те, що за подружнього життя з відповідачем придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яке зареєстроване за [PERSON] . Позивач вважає, що зазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, набуте під час шлюбу за спільні кошти, а відтак йому належить Ѕ частина у спільному майні. Згоди про порядок поділу зазначеного майна вони дійти не можуть. Посилаючись на положення статей 60, 70,71 СК України позивач просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ його частину; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину. 03 травня 2019 року [PERSON] подано до суду зустрічний позов, в якому зазначає, що квартира яка є предметом позову є її особистою власністю, оскільки придбана за особисті та запозичені кошти, які спрямовані на погашення кредитного зобов`язання. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа АТ «Райффайзен банк «Аваль» про визнання квартири особистою власністю прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано в одне провадження первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа АТ «Райффайзен банк «Аваль» про визнання квартири особистою власністю. 12 червня 2019 року [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву. Звертає увагу суду, що кватира [ADDRESS] придбана за кредитні кошти банківської установи з частковою компенсацією відсоткової ставки державної програми для сім`ї в складі двох осіб. Факт придбання квартири в інтересах сім`ї підтверджується також і спільним проживанням. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивача - відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити, з підстав, зазначених у відзиві. Відповідач - позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить задовольнити зустрічний позов. Наголошує, що спірна квартира придбана за особисті заощадження та запозичені кошти. Вказувала на те, що [PERSON] не приймав участі коштами або працею у придбанні спірної квартири , всі кошти на придбання квартири були зароблені нею, а також кошти бралися на придбання квартири у позику у матері та у знайомої. Представник відповідача - позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] підтримує зустрічний позов. Наголошує, що суд повинен врахувати як джерела походження коштів за які придбана спірна нерухомість так і те, що кредитні зобов`язання виконувались [PERSON] особисто. Представник третьої особи АТ «Райффайзен банк «Аваль» у судове засідання не прибув. Надали заяву, просять проводити судовий розгляд за відсутності представника Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 жовтня 2005 року ( т. 1 а.с. 7). рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22 вересня 2014 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбних відносинах подружжям Брянцевих придбана квартира [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна спірна квартира [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 02.03.2006 року, виданого управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради зареєстровано за [PERSON] Договором № 01/1811 про пайову участь в будівництві житла від 18 листопада 2005 року, укладеним між Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] . Предметом цього договору було інвестування будівництва квартири [ADDRESS] під власне житло. З пункту 2.1.1 вказаного договору постає, що пайовик оплачує будівництво 3-х кімнатної квартири, вказаної у пункті 1.3 даного договору шляхом повного розрахунку протягом 10-ти банківських днів після підписання договору в сумі в сумі 130 476 грн. 02 грудня 2005 року здійснено часткову оплату за цим договором в сумі 26 096 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером від 02 грудня 2005 року. Інша частина платежу за квартиру [ADDRESS] здійснена 06 грудня 2005 року за рахунок коштів сумі 104 380 грн., отриманих в рамках кредитного договору № 014/0057/74/37384 від 02 грудня 2005 року, оформленого на ім`я [PERSON] 15 листопада 2005 року за спільною заявою сторін Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надано часткову компенсацію відсоткової ставки кредиту на будівництво трикімнатної квартири для сім`ї в складі 2х осіб. Право на часткову компенсацію передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 р. N 853 «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла». Заява подана подружжям, саме як молодою сім`єю, у порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2003 р. N 853 «Про затвердження Порядку часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла». 6 грудня 2005 року Полтавським регіональним управлінням ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було прийнято рішення № 15-514 від 06 грудня 2005 року «Про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництву (реконструкцію) і придбання житла. В додатку № 1 до цього рішення «Розрахунок кредиту, на який надається часткова компенсація» вказано, що кредит надано на склад сім`ї позичальника: [PERSON] та [PERSON] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 155843344 від 11.02.2019 р., вбачається, що 05 грудня 2005 року приватним нотаріусом Прокопом О.Е. посвідчено договір іпотеки ВСК 514722-ВСК 514725, за реєстрованим № 4469. Іпотекодержатель АППБ «Аваль». Об`єктом обтяження є квартира загальною площею 66,4 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Перед укладенням договору іпотеки [PERSON] надавав згоду своїй дружині [PERSON] на оформлення в іпотеку у АППБ «Аваль» спірної квартири, що встановлено судом. Подружжя [PERSON] спільно проживали у спірній нерухомості з 2006 року та зареєстрували своє місце проживання. Ці беззаперечні факти свідчать про існування шлюбно-сімейних відносин між сторонами, а також підтверджується, що це житло було придбане в інтересах сім`ї. Таким чином, на момент придбання спірної квартири сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство та підтримували шлюбні відносини, вклали у купівлю спільні кошти. Факт реєстрації спірної квартири за [PERSON] не є доказом належності цієї квартири останній. Спірну квартиру придбано подружжям за час шлюбу для задоволення потреб сім`ї і за спільні грошові кошти. Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з частинами першою, третьою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Доводи [PERSON] про те, що спірне житло придбане за її особисті кошти, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Позивач за зустрічним позовом не надала суду доказів того, що перший платіж за квартиру здійснено за рахунок якихось інших коштів, ніж кошти сімейного бюджету. Позивач за зустрічним позовом помилково вважає, що договори дарування на загальну суму 126 200 грн., за якими [PERSON] щомісяця дарувала [PERSON] грошові кошти по 800 грн. для погашення кредиту за договором 014/0057/74/37384 від 02 грудня 2005 року є належним доказом того, що кошти у такій сумі були використані нею для придбання спірної нерухомості. Вказані зобов`язання виникли після укладення договору пайової участі та повної оплати за квартиру. Відповідно до пунктів 1-3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Судом достовірно встановлено, що спірна квартира набута сторонами в період шлюбу, а тому є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та таке майно підлягає поділу. Отримання [PERSON] кредиту для купівлі квартири та укладення договору часткової компенсації відсотком ставки, договору іпотеки за згодою чоловіка є беззаперечним доказом придбання спірного майна за кошти подружжя. договором № 01/1811 про пайову участь в будівництві житла від 18 листопада 2005 року, укладеним між Полтавським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] . Предметом цього договору було інвестування нами будівництва квартири [ADDRESS] під власне житло. Наданий договір позики від 05 вересня 2005 року на суму 5500 доларів для придбання квартири, погашення кредитного зобов`язання після припинення шлюбних відносин не спростовують презумпцію спільного майна подружжя. З урахуванням положень ч.1 ст. 69 СК України, частки сторін у зазначеному майні є рівними.

Outcome: approved