Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Харкові на перехресті вул. Дербентська і вул. Клочківська скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], чим завдав позивачу матеріальну шкоду. Позивач просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», якою було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, суму страхового відшкодування у розмірі 18902, 86 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля. З відповідача [PERSON] позивач просить стягнути суму у розмірі 4555,62 грн., що складається з суми втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, витрат на оцінку і витрат на телеграму. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти постановлення заочного рішення, у зв'язку з неодноразовою неявкою відповідачів в судове засідання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено матеріалами справи, 07.03.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] у м. Харкові на перехресті вул. Дербентська і вул. Клочківська не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.04.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 6) Відповідно до розгорнутої довідки Відділу Державтоінспекції з обслуговування м. Харків ГУ МВС України в Харківській області №9359244, на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль винного [PERSON] - Toyota Corolla, д/н [NUMBER], був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС4430817, терміном дії до 10.08.2014 року, виданий ПрАТ «УТСК» (а. с. 7). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №174 від 15.12.2014 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] на дату дорожньо-транспортної пригоди складає 22854,49 грн. Дана сума складається з вартості відновлювального ремонту - 18902,86 грн. і величини втрати товарної вартості у розмірі 3951,63 грн. (а. с. 12-15). Відповідно до квитанції №233186 від 24.11.2014 року, за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 550,00 (п'ятсот п'ятдесят) грн.(а. с. 11). Відповідно до чеку від 24.11.2014 року позивачем було витрачено 53,99 грн. за подання телеграми із запрошенням на огляд пошкодженого автомобіля (а. с. 10). Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення перешкод, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди чи до місця здійснення ремонту на території України. Разом з тим, відповідно пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таким чином розмір страхового відшкодування відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля і становить 18902 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот дві) грн. 86 коп. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 18902,86 грн. у якості страхового відшкодування. Частиною 3 статті 22 та частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено принцип повного відшкодування збитку потерпілому. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Outcome: approved