Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який є дитиною-інвалідом з діагнозами: розумова відсталість внаслідок «синдрому Дауна» та плосковальгусна деформація стоп. З грудня 2018 року відповідач припинив проживання, відвідування та утримання дитини. Починаючи з 28.12.2018 щомісячно відповідач повинен був сплачувати аліменти, але оплати здійснювались несвоєчасно. Перший платіж здійснено 07.05.2019 на суму 2000,00 грн., потім 17.05.2019 на суму 3000,00 грн. та 17.10.2019 на суму 12 000,00грн. Пеню просить стягнути за період з 28.12.2018 по 01.09.2019 в розмірі 18 318,85 грн. відповідно до розрахунку. Позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст.ст. 180, 196 СК України. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті послуг адвоката, які згідно орієнтовного розрахунку складають 500,00 грн. за участь адвоката у кожному судовому засіданні. Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] оплачувались ним 07.05.2019 на суму 2 000,00 грн., 17.05.2019 на суму 3000,00 грн. та 17.10.2019 на суму 12 000,00 грн. Також, погашення заборгованості з аліментів здійснювалось ним у листопаді та грудні 2019 року. Надав в матеріали справи розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений державним виконавцем Вознесенівського ВДВС за період з 28.12.2018 по 01.01.2020, згідно якого сукупний розмір заборгованості станом на 01.01.2020 складає 0,00грн. У зв`язку з погашенням заборгованості зі сплати аліментів, вважає, що нарахування пені суперечить п. 1 ст. 196 СК України, де зазначено, що розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів не повинен перевищувати 100 % заборгованості. Справа прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів підлягає задоволенню. Так, [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09.06.2010 та не заперечується сторонами. 28.12.2018 позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 22.02.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було ухвалене заочне рішення, за яким [PERSON] зобов`язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Із розрахунку, складеного державним виконавцем Вознесенівського ВДВС, наданому відповідачем в матеріали справи, випливає, що за період з 28.12.2018 по 01.05.2019 боржником було сплачено 0,00 грн. Згідно квитанцій АТ «Укрпошта», наданих відповідачем в матеріали справи 07.05.2019 ним було сплачено 2000,00 грн. аліментів. Тобто, у період з 28.12.2018 по 07.05.2019 платежів не здійснювалось. Але станом на 07.05.2019 борг зі сплати аліментів складав 10 157,7 грн. (із розрахунку 252,45 грн. за період з 28.12.2018 по 31.12.2018; 2339,00 грн. за січень 2019 р.; 2318,25 грн. за лютий 2019 р., 2 624,00 грн. за березень 2019 р., 2 624,00 грн. за квітень 2019 р.). Тобто, сплата аліментів здійснювалась відповідачем не в повному обсязі та з простроченням строків сплати. Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментам, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача майже не сплачував, фактично станом на момент подання даного позову погашення заборгованості з аліментів здійснено частково з простроченням платежів. Дані розрахунки складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені). Доказів фінансового утримання дитини за період з 28.12.2018 по 07.05.2019 відповідач в матеріали справи не надав. Подальше перерахування грошових коштів на утримання дитини [PERSON] також здійснено відповідачем частково та з простроченням, а саме 17.05.2019 перераховано 3000,00 грн., 17.10.2019 перераховано 12 000,00 грн. Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто. Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими. Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки. Кількість днів прострочки порахована до дати фактичного перерахування відповідачем грошових коштів. У випадку, якщо сума пені перевищувала розмір заборгованості зі сплати аліментів у відповідному місяці, позивачкою заявлено до стягнення тільки 100 % заборгованості відповідного місяця. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Застосовуючи дану норму закону, суд згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, суд дійшов висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+ … (An?1%?Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Розрахунок пені: з 28.12.2018 по 31.12.2018: - нарахована сума аліментів 252,45 грн. х пеня (1%) х 126 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 07.05.2019 на суму 2000 грн.) = 318,00 грн. - сума неустойки (пені), але до стягнення можливо тільки 100% , тому сума пені дорівнює 252,45 грн.; - за період з 01.01.2019 по 01.02.2019 нарахована сума аліментів 2339,00 грн. х пеня (1%) х 96 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 07.05.2019 на суму 2000 грн.) = 2245,44 грн. - сума неустойки (пені); - за період з 01.02.2019 по 01.03.2019 нарахована сума аліментів 2318,25 грн. х пеня (1%) х 77 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 17.05.2019р. на суму 3000 грн.) = 1785,05 грн. - сума неустойки (пені); - за період з 01.03.2019 по 01.04.2019 нарахована сума аліментів 2624,00 грн. х пеня (1%) х 199 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 17.10.2019 на суму 12000 грн.) = 5221,76 грн. - сума неустойки (пені); але до стягнення можливо тільки 100%, тому сума пені дорівнює 2624,00 грн. - за період з 01.05.2019 по 01.06.2019 нарахована сума аліментів 2554,00 грн. х пеня (1%) х 138 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 17.10.2019 на суму 12000 грн.) = 3524,52 грн. - сума неустойки (пені); але до стягнення можливо тільки 100%, тому сума пені дорівнює 2554,00 грн.; - за період з 01.06.2019 по 01.07.2019 нарахована сума аліментів 2673,50 грн. х пеня (1%) х 108 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 17.10.2019 на суму 12000 грн.) = 2887,38 грн. - сума неустойки (пені); але до стягнення можливо тільки 100%, тому сума пені дорівнює 2673,50 грн.; - за період з 01.07.2019 по 01.08.2019 нарахована сума аліментів 2673,50 грн. х пеня (1%) х 77 днів (погашення відбулось за рахунок платежу від 17.10.2019 на суму 12000 грн.) = 2058,59 грн. - сума неустойки (пені); - за період з 01.08.2019 по 01.09.2019 нарахована сума аліментів 2462,00 грн. х пеня (1%) х 61 днів (не погашено) = 1501,82 грн. - сума неустойки (пені). Отже, з розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 28.12.2018 по 01.09.2019 пеня становить 18318,85 грн. Доданий позивачем до позову розрахунок пені вимогам закону відповідає, тому суд визнає його, як належний доказ по справі та покладає його в основу судового рішення, оскільки він не викликає сумніву у суду та не спростований відповідачем по справі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зауважує, що відповідачем не надано доказів виконання обов`язків з утримання дитини, окрім як квитанцій від 07.05.2019 на суму 2000,00 грн., від 17.05.2019 на суму 3 000,00 грн. та від 17.10.2019 на суму 12 000,00 грн., які були враховані судом при перевірці розрахунку пені. Квитанції про погашення заборгованості зі сплати аліментів за період з листопада 2019 р. по 01.01.2020 не входять у спірний період за який заявлена до стягнення суму пені. Факт оплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн. підтверджується банківською випискою за 09.01.2020. Сума витрат на професійну правничу допомогу зазначена в орієнтовному розрахунку, наведеному у тексті позовної заяви. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету.

Outcome: approved