Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

У лютому 2019 року Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просило визнати неправомірним одержання [PERSON] коштів, виплачених Управлінням соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, у вигляді державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання, а також стягнути з неї на користь Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради надміру сплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у сумі 26902 грн. 11 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, як отримувач державної соціальної допомоги переміщеній особі на проживання. На підставі її заяви від 13.11.2014 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, що переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, їй було призначено допомогу з 13.11.2014 року по 15.08.2017 року у сумі 26 902,11 грн. В той же час, згідно з даними, отриманими Управлінням від Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта щодо суб`єкта [PERSON] за реєстраційним номером майна 24677399, з`ясовано, що чоловікові відповідачки [PERSON] належить 1/2 частина квартири загальною площею 55,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (підстава виникнення прав власності свідоцтво про право власності, б/н, 14.05.2008 видане КЖЕП «Південне»), та інша 1/2 частина цієї квартири належить її свекрусі [PERSON] . З вищевказаного випливає, що відповідачка порушила умови Постанови № 505, щодо призначення щомісячної адресної допомоги особам, що переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, навмисно не подавши відомості щодо власності чоловіка [PERSON] та свекрухи [PERSON] . Рішенням від 28 серпня 2017 року відповідачці було відмовлено у наданні допомоги як переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням вимог Постанови № 505. Також, Управлінням було направлено їй листа від 21.08.2017 року про відмову у наданні адресної щомісячної допомоги переміщеним особам на проживання у зв`язку із виявленням, наданої відповідачкою недостовірної інформації щодо відсутності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та роз`яснено питання, щодо стягнення переплати бюджетних коштів. Відповідачка 03.10.2017 року була ознайомлена із повідомленням та надала письмове пояснення, що зобов`язується повністю погасити суму переплати 26902,11 грн. на рахунок Управління протягом року за 12 платежів по 2241,85 грн. щомісячно до 25 числа, починаючи з жовтня 2017 року. Проте, на теперішній час відповідачкою не повернуто до бюджету суму надмірно сплаченої державної допомоги. Тому, управління було вимушене звернутися до суду з даним позовом для стягнення вказаних коштів в примусовому порядку. Ухвалою суду до участі у дану цивільну справу було залучено Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради в якості правонаступника позивача - Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивача підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача і зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради, який є правонаступником Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, як отримувач державної соціальної допомоги переміщеній особі на проживання. Зокрема рішеннями Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради у період з 13.11.2014 року по 15.08.2017 року відповідачці була призначена допомога переміщеним особам на проживання і за вказаний період вона отримала допомогу на загальну суму 26902 грн. 11 коп., що підтверджується відповідною довідкою від 14.08.2017 року (а.с.10-11). Як випливає із заяви [PERSON] про призначення щомісячної адресної допомоги особам, що переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вона була повідомлена про обов`язок повідомити органи соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги (а.с.14). Відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Проте, судом встановлено, що чоловікові і свекрусі відповідачки, [PERSON] та [PERSON] , належить на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному з них, квартира загальною площею 55,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, б/н, виданого 14.05.2008 року КЖЕП «Південне», що підтверджується долученими до матеріалів справи інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.08.2017 року за № № 94345972, 94345532 (а.с.12-13). На підставі вищевказаного, Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, було припинено виплату допомоги [PERSON] . Таким чином, у період з 13.11.2014 року по 15.08.2017 року з державного бюджету була надміру перерахована відповідачці сума адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у загальному розмірі 26902 грн. 11 коп. Тому, позивач направив відповідачці повідомлення про повернення надміру виплачених коштів. Проте, станом на час розгляду даної справи належна сума коштів відповідачкою повернута не була, а доказів зворотного суду не представлено. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт того, що відповідачці були неправомірно надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у сумі 26902 грн. 11 коп., які відповідачка на даний час добровільно не повернула, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і вважає за необхідне визнати неправомірним одержання [PERSON] коштів, виплачених Управлінням соціального захисту населення Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, у вигляді державної адресної допомоги переміщеним особам на проживання, а також стягнути з неї на користь Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надміру сплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо-переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у сумі 26902 грн. 11 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved