Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 27.10.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], яким керувала водій [PERSON], та автомобіля «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована згідно Полісу №АЕ/3570057 від 05.06.2015 року. Відповідно до постанови №376/2303/15-п Сквирського районного суду Київської області від 12.11.2015 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], правил дорожнього руху, а саме: здійснюючи рух заднім ходом не звернулася за допомогою до інших учасників дорожнього руху, допустила зіткнення з припаркованим автомобілем «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушила п.2.3 б 10.9 Правил дорожнього руху. Згідно довідки ДАІ №75391306 про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. 28.10.2015 року [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до протоколу-узгодження розміру страхового відшкодування, страхового акту №ДКЦВ-10738 від 15.02.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.02.2016 року, сума страхового відшкодування склала 14126,67 грн., яку виплачено потерпілій згідно платіжного доручення від 03.03.2016 року №3812. 08.04.2016 року відповідачу направлено лист №531 УСГ/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач кошти не сплатила. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 14126,67 грн., 1600,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, просить суд розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 27.10.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], яким керувала водій [PERSON], та автомобіля «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON]. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована згідно Полісу №АЕ/3570057 від 05.06.2015 року. Відповідно до постанови №376/2303/15-п Сквирського районного суду Київської області від 12.11.2015 року, ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ЗАЗ 110378-40, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], правил дорожнього руху, а саме: здійснюючи рух заднім ходом не звернулася за допомогою до інших учасників дорожнього руху, допустила зіткнення з припаркованим автомобілем «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушила п.2.3 б 10.9 Правил дорожнього руху. Згідно довідки ДАІ №75391306 про дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль «Seat Leon», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження. 28.10.2015 року [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до протоколу-узгодження розміру страхового відшкодування, страхового акту №ДКЦВ-10738 від 15.02.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.02.2016 року, сума страхового відшкодування склала 14126,67 грн., яку виплачено потерпілій згідно платіжного доручення від 03.03.2016 року №3812. 08.04.2016 року відповідачу направлено лист №531 УСГ/АГ з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. Відповідач кошти не сплатила. За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За змістом статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п.33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону. Як вбачається з протоколу-узгодження розміру страхового відшкодування, страхового акту №ДКЦВ-10738 від 15.02.2016 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 15.02.2016 року, сума страхового відшкодування склала 14126,67 грн., яку виплачено потерпілій згідно платіжного доручення від 03.03.2016 року №3812. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати на користь позивача стягуються з держави.

Outcome: approved