Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

У листопаді 2017 р. позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] вимогами якого є стягнення аліментів на утримання малолітнього доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11.11.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного тану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що внесено актовий запис № 1723. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2017 р. шлюб розірвано. Позивачка зазначає, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, дитина залишилася проживати разом з нею та вона самостійно займається її вихованням. 22.01.2018 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження та визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. 26.07.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. 07.08.2018 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн. 05.10.2018 р. позивачем надано відповідь на відзив в якій просить задовольнити позовні вимоги, викладені в позовній заяві та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000,00 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у ньому та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає частково (а.с. 30). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.11.2006 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження видане Відділом реєстрації актів цивільного тану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що внесено актовий запис № 1723 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про що зроблено актовий запис № 2570 (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім доньки [PERSON], що могло б вплинути на розмір частки від його доходів, що стягуватиметься на утримання доньки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 гривень. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, донька проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації. За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання сина до його повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 24.11.2017 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved