Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про визнання його власником розташованого по [ADDRESS] житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтував тим, що за життя мати склала заповіт, яким вищевказаний житловий будинок заповіла йому. Спадщину він прийняв в порядку і строки, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України, шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Проте через відсутність реєстрації спадкового будинку у державних органах у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовив, тому реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Технічним паспортом доводиться законність забудови спадкового будинку та відсутність у ньому самочинного будівництва. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Від Вишнівської сільської ради Любомльського району засобами електронного зв`язку надійшла заява про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження матеріалів справи приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1222, 1233, 1235, 1269, 1270, 1297 ЦК України. Зокрема, копією довідки Вишнівської сільської ради від 28 квітня 2020 № 296 та копією спадкової справи № 104/2008 доводяться ті обставини, що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] є спадкоємцем за заповітом; спадщину прийняв шляхом подання 22 лютого 2008 року відповідної заяви в Любомльську державну нотаріальну контору; спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України, відсутні. Згідно посвідченого 31.12.2003 року секретарем Штунської сільської ради Любомльського району заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай), яке перебуває у колективній власності КСП «Колос» [PERSON] , а усе інше належне їй майно - позивачу [PERSON] . Чинність цього заповіту стверджена наявним у спадковій справі витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від 22 лютого 2008 року. Копією витягу з погосподарської книги за 2007 рік села Штунь Любомльського району від 28 квітня 2020 року № 294 стверджено належність житлового будинку, 1967 року будівництва, що знаходяться по [ADDRESS] , спадкодавцю [PERSON] . Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини, а також вищенаведені положення матеріального та процесуального закону, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved