Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про усунення їй перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном будинком № 68 по вул.Шевченка в м.Марганець Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстраційного обліку у зазначеному будинку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 листопада 2017 року за договором дарування вона отримала в дар від [PERSON] будинок № 68 по вул.Шевченка в м.Марганець Дніпропетровської області. Під час укладання договору [PERSON] завірила її, що протягом декількох днів зніметься з реєстрації, проте цього добровільно до даного часу не зробила. Внаслідок реєстрації у будинку відповідача вона позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору дарування від 02 листопада 2017 року [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вулиці Шевченка, 68 в м.Марганець Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0,1000 га (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником будинку № 68 та земельної ділянки по вул.Шевченка в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.7). На день розгляду цивільної справи в домовій книзі для прописки громадян, що проживають в [INFO], за вказаною адресою зареєстрована відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 лютого 2018 року, виданої головою квартального комітету 38 кварталу Марганецької міської ради [PERSON], за адресою: вул.Шевченко, 68 м.Марганець Блінова [PERSON] зареєстрована, але не проживає з 02 листопада 2017 року (а.с.10). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою відділу реєстрації та обліку громадян [PERSON] міської ради Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року (а.с.19). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником будинку № 68 по вул.Шевченко в м.Марганець Дніпропетровської області, і факт реєстрації в будинку відповідача, яка в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує, тягар утримання майна не несе, порушує права позивача, як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved