Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона і відповідач 12 вересня 2010 року уклали шлюб, за час якого у них 18 листопада 2011 року народився син [PERSON]. На даний час дитина перебуває на її повному утриманні. Зважаючи на те, що згідно норм чинного законодавства батьки несуть рівні обовязки щодо утримання дітей, те, що відповідач працевлаштований, тобто має постійний дохід, просить суд постановити рішення котрим стягувати з нього в її користь щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від його заробітної плати до досягнення ним повноліття, але не менше як 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково. З врахуванням того, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, просить визначений позивачкою розмір аліментів зменшити. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони 12 вересня 2010 року уклали шлюб за час якого у них 18 листопада 2011 року народився син [PERSON]. Дані обставини стверджені свідоцтвами про шлюб та про народження дитини (а.с.3, 4). Як ствердила позивачка, що не заперечив відповідач, син сторін з 21 листопада 2015 року проживає разом із матірю. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, про що сам фактично визнав суду, цього свого батьківського обовязку щодо малолітнього сина [PERSON] починаючи з 21 листопада 2015 року, належним чином не виконує. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 згаданого Кодексу розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 цього Кодексу. Як вбачається з довідки про доходи, відповідач працює підсобним робітником ТзОВ «Волма» та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі в межах мінімальної. Зважаючи на те, що він має постійний заробіток, суд виходячи з вимог ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу), як цього просить позивачка. Відповідно до ст.182 СК України враховуючи щомісячний розмір заробітної плати відповідача, який наближений до мінімального, те, що у нього на утриманні перебуває малолітня дитина від іншого шлюбу, яка, як вбачається з рішення Камінь-Каширського районного суду від 19 березня 2015 року, проживає разом із ним, та яку він теж зобовязаний утримувати, суд визначає аліменти на утримання сина сторін в розмірі 1/5 частки від його (батька) заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення її розумних матеріальних потреб. Частково задовольняючи позовні вимоги, відсоток яких становить 60 (1/5 (0,2 задоволена сума позову х 100% : 1/3 (0,33 ціна позову), суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь держави 292 грн. 30 коп. судового збору (487 грн. 20 коп. судовий збір, який необхідно було сплатити при подачі позову до суду х 60% - задоволений відсоток позову : 100%)..

Outcome: partial