Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Актабанк» [PERSON] предявив через суд зазначений позов до [PERSON], посилаючись на те, що 30 жовтня 2012 року з відповідачем укладений договір №0861194501/Т/973817 на споживчі потреби за умовами якого позивачу надано 30000,00 грн. зі сплатою за користування коштами 0,01% річних та щомісячної комісії в розмірі 2,9% від суми кредиту строком повернення до 29 жовтня 2017 року, проте відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не здійснював в результаті чого утворилась заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 24 січня 2017 року в розмірі 37677,17 грн., з яких заборгованість по кредиту 3870,66 грн., прострочена заборгованість по кредиту 15000,92 грн., прострочена заборгованість за відсотками 2,99 грн., прострочена заборгованість по комісії 17102,60 грн., штраф по кредиту 1700,00 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. В поданій через канцелярію суду заяві представник позивача [PERSON] клопотала про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Однією з основних засад цивільного законодавства є свобода договору, а сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами та відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, вибрати на власний розсуд контрагента, про що говорить ст. ст. 3, 6, 627 ЦК України. Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] укладений договір №0861194501/Т/973817 на споживчі потреби, за умовами якого, що є обовязковими для сторін згідно ст. 629 ЦК України, банк надав грошові кошти готівкою через касу банку в сумі 30000,00 грн., що об'єктивно підтверджується випискою по особовому рахунку від 30 жовтня 2012 року (а.с.12), на споживчі цілі, а відповідач зобов'язався сплачувати 0,01% річних за користування коштами, комісію щомісяця в сумі 870,00 грн., що є 2,9% від суми кредиту, повернути кредит в повному обсязі до 29 жовтня 2017 року, здійснюючи погашення кредиту ануїтетними платежами в сумі 1370,00 грн. щомісяця згідно Графіку платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, зазначенням реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту (п.п. 2.1., 2.1.1, 2.1.2, , 2.1.3, 3.1, Графік платежів з детальним розписом сукупної вартості кредиту, зазначенням реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту) (а.с. 10-11, 11-взорот). За змістом ст. ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Дострокове виконання боргових зобов?зянь за ініціативою банку передбачено пп. «б» п.4.2.3 кредитного договору. Досудова вимога про погашення протягом 30 календарних днів заборгованості з дати одержання останньої, направлена банком рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням отримана відповідачем 19 грудня 2016 року, залишена боржником та поручителем без реагування та виконання (а.с.8, 9). Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов'язання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 5-6), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що останнім не заперечувалось та не спростовано. Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ст.ст. 526, 530, 1049, 1054, 10561 ЦК України не сплачував тіло кредиту і з порушенням ст. 529 ЦК України відступив від умов про частину, виконуваного обов'язку, і строків виконання, у зв'язку з чим станом на 24 січня 2017 року прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу частини кредиту в сумі 3870,66 грн., простроченої заборгованості 15000,92 грн., відсотків за користування кредитом 2,99 грн., комісії в сумі 17102,60 грн. Крім того, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, на його користь згідно зі ст. 550 ЦК України та пп.4.2.4 п.4.2 кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити за час прострочення штраф в межах заявлених позовних вимог 1700,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача, стягнувши останні в дохід держави.

Outcome: approved