Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 10 серпня 2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Так як разом сторони не проживають, дочка [PERSON] знаходиться на утриманні позивача і батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивач прохала стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, прохала його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ст.ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Як було встановлено в судовому засіданні, з 10 серпня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 19 вересня 2014 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Як свідчить довідка про склад сім'ї виконавчого комітету Козіївської сільської ради № 396 від 27.02.2018 року, [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як передбачає ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він є платником аліментів на сина [PERSON] та дочку [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. На думку суду, аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, позивач, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved