Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що йому належить частка в ТОВ «Благовіщинське» у розмірі 499 900 грн., що становить 49,99% статутного капіталу товариства. Згодом йому стало відомо про існування договору купівлі-продажу корпоративних прав (частки в статутному капіталі) ТОВ «Благовіщинське» від 20.11.2013 року за яким він нібито продав свою частку відповідачу. Проте, його підпис на цьому договорі був підроблений за допомогою факсиміле, він даний правочин не вчиняв, коштів за продаж частки не отримував та не мав наміру її подавати. У зв'язку з цим просить визнати цей правочин недійсним. В судовоу засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач Компанія Кеффтер Трейдінг Лімітед, оскільки вона зареєстрована в державі Беліз, яка не є учасником Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, про час та місце розгляду справи повідомлялася через ТОВ «Благовіщинське», але в судове засідання представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач та його представник проти цього не заперечували. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з договором купівлі-продажу корпоративних прав (частки в статутному капіталі) від 20.11.2013 року [PERSON] продав Компанії Кеффтер Трейдінг Лімітед свою частку в статутному капіталі підприємства, яка складає 499 900 грн., що становить 49,99 % статутного капіталу підприємства. Проте, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №682-687/14-24, проведеної в рамках кримінального провадження №12014270270000045 від 17.01.2014 року за заявою [PERSON], за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України, підпис на цьому договорі від імені [PERSON] нанесений за допомогою рельєфного кліше підпису - факсиміле. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За нормами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частини 3 та 5 ст.203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, оскільки позивач не бажав відчужувати свою частку в статутному капіталі товариства, свого підпису під договором не ставив, а використання факсиміле не було обумовлено між сторонами та у цьому випадку не передбачено актами цивільного законодавства, то його волевиявлення не було вільним, а правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків. Тобто в момент вчинення правочину не були додержані вимоги ч.3 та ч.5 ст.203 ЦК України, а тому його необхідно визнати недійсним. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved