Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу батька. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовувала тим, що23 серпня 2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який 21 листопада 2013 року було розірвано рішенням Святошинського районного суду м.Києва. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , 2008 року народження. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2015 року визначено постійне місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] кошти на утримання дочки не сплачує, по виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2014 року про стягнення аліментів має значну заборгованість. 27.08.2015 року між [PERSON] та громадянином Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії -[PERSON] було укладено шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]. Чоловік Позивачки, враховуючи її інтереси та інтереси її малолітньої дочки, запропонував приїхати до Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії з метою отримання [PERSON] освіти в початковій школі Роуз Хілл (Rose Hill Primary school) Стокпорт. Вищевикладена пропозиція була обговорена з [PERSON] , яка теж виявила бажання навчатись за кордоном, та в майбутньому здобути освіту за кордоном за фахом ветеринар. Своє побажання [PERSON] повідомила в розмові батьку [PERSON] , на що останній відповів, що її не відпустить, причини відмови не обгрунтував. 02.03.2016 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича, [PERSON] [PERSON] було передано заяву з проханням з`явитись за вказаною в заяві адресою 16 березня 2016 року для наданя дозволу (підписання заяви про згоду) на виїзд малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на навчання. 16.03.2016 року Відповідач прибув за вказаною адресою, та відмовився від підписання заяви про згоду . [PERSON] була вимушена подати позовну заяву до суду з вимогами про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.08.2016р. по 01.06.2017р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Заочним рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2016 року по справі №369/3045/16-ц позовні вимоги задоволено у повному обсязі і надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.08.2016р. по 01.06.2017р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішення набрало законної сили 18.10.2016 року відповідно до ухвали апеляційного суду Київської області. Також 18 січня 2017 року [PERSON] було надано заяву згоду на тимчасовий виїзд дочки за кордон на навчання у період з 01.08.2017р. по 01.06.2018р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Прибувши до Сполученого Королівства Великої Британії [PERSON] була зарахована до 3 класу початкової школи Роуз Хілл (Rose Hill Primary school) Стокпорт. Всього термін навчання в початковій школі складає 6 навчальних років. Чоловік позивачки [PERSON] має у власності приватний будинок за адресою: [ADDRESS], відтак забезпечив дочці позивачки [PERSON] , окрему кімнату, з необхідними для проживання, навчання та відпочинку речами. Разом з цим, оскільки [PERSON] є власником компанії [INFO] що займається розробкою та встановленням знаків та графічних зображень для всіх видів господарської діяльності, то компанія працевлаштувала позивачку на посаду помічника менеджера з заробітною платою в розмірі 1280 фунтів щомісяця. По закінченню 3 класу початкової школи Роуз Хілл, [PERSON] та [PERSON] влітку 2017 року прибули в Україну за постійним місцем проживання на час шкільних канікул. Зустрівшись з батьком, [PERSON] повідомила про свої успіхи у навчанні, показала похвальні грамоти та листи і попросила у [PERSON] надати згоду на тимчасовий виїзд хоча б до закінчення початкової школи. [PERSON] згоду на тимчасовий виїзд на навчання не надав і в серпні 2017 року [PERSON] у супроводі матері [PERSON] відбули до Сполученого Королівства Великої Британії за попередньою згодою батька від 18.01.2017 року. Оскільки необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий виїзд до Сполученого Королівства Великої Британії до закінчення [PERSON] початкової школи не відпала, 25.09.2017 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича [PERSON] , представником [PERSON] , [PERSON] було передано заяву з проханням з`явитись за вказаною в заяві адресою 16 жовтня 2017 року для наданя дозволу (підписання заяви про згоду) на виїзд малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на навчання. 16.10.2017 року відповідач не прибув за вказаною адресою. 20.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським Олегом Олександровичем було видано свідоцтво, в якому зазначено про належне повідомлення відповідача про заяву [PERSON] , оскільки згідно зворотнього поштового повідомлення таку заяву [PERSON] отримав 03.10.2017 року. За таких обставин [PERSON] була вимушена знову подати позовну заяву до суду з вимогами про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 20.08.2018р. по 01.08.2019р. та з 20.08.2019р. по 01.08.2020 року до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2017 року по справі №369/11810/17 позовні вимоги задоволено частково і надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 20.08.2018 р. по 01.08.2019 р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішення набрало законної сили 12.04.2018 року відповідно до постанови апеляційного суду Київської області. По закінченню 4 класу початкової школи Роуз Хілл, [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 2018 року прибули в Україну за постійним місцем проживання на час шкільних канікул. Одразу після прибуття [PERSON] повідомила відповідача про те, що 14.08.2018 року останній може зустрітись з [PERSON] та повідомила час та місце зустрічі. [PERSON] на зустріч з дитиною не прибув, про причини відсутності не повідомив. На звернення щодо надання згоди на наступний навчальний рік дитині [PERSON] не відповів. 20 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] відбули до Сполученого Королівства Великої Британії без дозволу та супроводу батька відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2017 року по справі №369/11810/17 на навчальний рік 2018-2019. [PERSON] станом на день подачі позову навчається в 5 класі початкової школи Роуз Хілл. Враховуючи, що документи на виїзд дитини подаються завчасно та за межами нашої країни 14.08.2018 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича, [PERSON] , [PERSON] було передано заяву з проханням з`явитись за вказаною в заяві адресою 14 вересня 2018 року для наданя дозволу (підписання заяви про згоду) на виїзд малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на навчання до закінчення початкової школи «Роуз Хілл» у проміжок часу з 15.08.2019р. по 01.08.2020 р. 14.09.2018 року відповідач прибув за вказаною адресою та відмовився від підписання заяви про згоду . 14.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським Олегом Олександровичем було видано свідоцтво, в якому зазначено про належне повідомлення відповідача про заяву [PERSON] , оскільки згідно зворотного поштового повідомлення таку заяву [PERSON] отримав 15.08.2018 року. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за межі України, в супроводі матері [PERSON] , [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландіїна періоди з 15.08.2019 р. по 01.08.2020 р.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі. Зокрема, відповідач вважає недоведеною наявність права позивача на захист, та на відсутність доказів на обґрунтування такого права. Також відповідач вказав, що якщо відповідач виконає його вимоги щодо спілкування з дитиною, він надасть дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон на навчання. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Судом встановлено, що 23 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , 2008 року народження. 21 листопада 2013 року згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва шлюб між сторонами був розірваний. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2015 року визначено постійне місце проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2014 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] . [PERSON] кошти на утримання дочки не сплачує по виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2014 року про стягнення аліментів та має значну заборгованість. 27.08.2015 року між [PERSON] та громадянином Сполученого королівства Великої Британії та Північної Ірландії -[PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до вимог ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» порядок перетинання кордону здійснюється відповідно до Правил перетинання державного кордону України які встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Згідно з п.2 та п.5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Частиною 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Частиною третьою статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Судом встановлено, що 02.03.2016 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича, [PERSON] , [PERSON] було передано заяву з проханням з`явитись за вказаною в заяві адресою 16 березня 2016 року для наданя дозволу (підписання заяви про згоду) на виїзд малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на навчання. 16.03.2016 року Відповідач прибув за вказаною адресою та відмовився від підписання заяви про згоду . [PERSON] подала позовну заяву до суду з вимогами про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.08.2016р. по 01.06.2017р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2016 року по справі №369/3045/16-ц позовні вимоги задоволено у повному обсязі і надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 01.08.2016р. по 01.06.2017р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішення набрало законної сили 18.10.2016 року відповідно до ухвали апеляційного суду Київської області. Також 18 січня 2017 року [PERSON] було надано заяву- згоду на тимчасовий виїзд дочки за кордон на навчання у період з 01.08.2017р. по 01.06.2018р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії Прибувши до Сполученого Королівства Великої Британії [PERSON] була зарахована до 3 класу початкової школи Роуз Хілл (Rose Hill Primary school) Стокпорт. Всього термін навчання в початковій школі складає 6 навчальних років. По закінченню 3 класу початкової школи Роуз Хілл, [PERSON] та [PERSON] влітку 2017 року прибули в Україну за постійним місцем проживання на час шкільних канікул. Зустрівшись з батьком, [PERSON] повідомила про свої успіхи у навчанні, показала похвальні грамоти та листи і попросила у [PERSON] згоду на тимчасовий виїзд хоча б до закінчення початкової школи. [PERSON] згоду на тимчасовий виїзд на навчання не надав і в серпні 2017 року [PERSON] у супроводі матері [PERSON] відбули до Сполученого Королівства Великої Британії за попередньою згодою батька від 18.01.2017 року. Оскільки необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий виїзд до Сполученого Королівства Великої Британії до закінчення [PERSON] початкової школи не відпала, 25.09.2017 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Красовського Олега Олександровича, [PERSON] , представником [PERSON] , [PERSON] було передано заяву з проханням з`явитись за вказаною в заяві адресою 16 жовтня 2017 року для наданя дозволу (підписання заяви про згоду) на виїзд малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за кордон до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на навчання. 16.10.2017 року Відповідач не прибув за вказаною адресою. 20.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красовським Олегом Олександровичем було видано свідоцтво, в якому зазначено про належне повідомлення Відповідача про заяву [PERSON] , оскільки згідно зворотнього поштового повідомлення таку заяву [PERSON] отримав 03.10.2017 року. За таких обставин [PERSON] була вимушена знову подати позовну заяву до суду з вимогами про надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 20.08.2018р. по 01.08.2019р. та з 20.08.2019р. по 01.08.2020р до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2017 року по справі №369/11810/17 позовні вимоги задоволено частково і надано дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] на період з 20.08.2018 р. по 01.08.2019 р. до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії. Рішення набрало законної сили 12.04.2018 року відповідно до постанови апеляційного суду Київської області. По закінченню 4 класу початкової школи Роуз Хілл, [PERSON] та [PERSON] 11 серпня 2018 року прибули в Україну за постійним місцем проживання на час шкільних канікул. Одразу після прибуття [PERSON] повідомила Відповідача про те, що 14.08.2018 року останній може зустрітись з [PERSON] та повідомила час та місце зустрічі. [PERSON] на зустріч з дитиною не прибув, про причини відсутності не повідомив. На звернення щодо надання згоди на наступний навчальний рік дитині [PERSON] не відповів. 20 серпня 2018 року [PERSON] та [PERSON] відбули до Сполученого Королівства Великої Британії без дозволу та супроводу батька відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2017 року по справі №369/11810/17 на навчальний рік 2018-2019. [PERSON] станом на день подачі позову навчається в 5 класі початкової школи Роуз Хілл. Ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на зазначене, суд має визначитись із правовою підставою надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, зазначити конкретну країни, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька; та з урахуванням визначеної 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України можливості ухвалення судом рішення на разовий виїзд без згоди батька, не позбавленого батьківських прав. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і слід надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за межі України, в супроводі матері [PERSON] , [INFO] , без згоди та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландіїна періоди з 15.08.2019 р. по 01.08.2020 року. Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.. Враховуючи викладене,

Outcome: approved