Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.04.2000 р. вона уклала договір купівлі - продажу з гр. [PERSON] відповідно до якого набула права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Незалежності,9 смт Машівка Полтавська область, даний договір був зареєстрований на Полтавській універсальній аграрно - промисловій біржі у квітні 2000 р. та в Полтавському бюро технічної інвентаризації. За нормами законодавства яке діяло на час укладення договору було достатньо реєстрації права власності на даний житловий будинок проведеної у Полтавському БТІ «Інвентаризатор» за позивачем та посвідченого біржею. Натомість, 15.01.2018 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Машівської РДА позивачці було відмовлено у проведенні державної реєстрації, у звязку з втратою правовставновлюючого документу про що винесено відповідне рішення. Інша сторона договору, [PERSON] помер, що виключає можливість переукладення угоди та реєстрації за позивачем права власності на нерухомість відповідно до чинного законодавства на даний час. Зважаючи на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 72,6 кв.м., із яких 36,2 кв.м. житлової площі, сарай площею 30,1 кв.м., погріб площею 6 кв.м., вбиральню площею 2,3 кв.м., літній душ площею 11,4 кв.м, вбиральню площею 2 кв.м, що розташовані по вул. Незалежності,9 в смт Машівка Полтавської області. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили позов задовольнити в повному обсязі (а.с.55). Представник відповідача та третьої особи не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с.42,43). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що згідно договору купівлі\~продажу № 400-Н від 05.04.2000 року, оформленого Полтавською Універсальною Аграрно-Промисловою біржою, позивач [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в смт Машівка, вул. Леніна,9 Полтавської області (а.с.9). За даними довідки №12548 від 01.12.2017 р. ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації» «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 р. в реєстраційній книзі №7 зареєстровано за №879 за [PERSON] позивачем по справі одноосібне право власності на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами підставою виникнення якого вказано договір купівлі-продажу (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради №60 від 16.06.2016 р. «Про розпорядження голови Полтавської облдержадміністрації №206 від 20.05.2016 р. «Про перейменування топонімічних назв у населених пунктах області та демонтажу памятників і памятних знаків» вулицю Леніна в смт Машівка Полтавської області перейменовано на вулицю Незалежності (а.с.19). За заявою позивача [PERSON] Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 27.11.2017 р. було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по вул.. Незалежності,9 смт Машівка Полтавської області, власником якого зазначено саме [PERSON] позивач по справі (а.с.12-16). Власницею земельної ділянки, що знаходиться за адресою смт Машівка, вул. Незалежності,9 Полтавської області є також [PERSON], що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.17). Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Машівської селищної ради Полтавської області №293 від 26.01.2018 р. [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 27.06.2000 р. та разом з нею зареєстровані: [PERSON], 1956 р.н, [PERSON], [INFO] (а.с.18). Так, договір купівлі-продажу житлового будинку було укладено та в послідуючому зареєстровано у квітні 2000 р., а тому для врегулювання правовідносин щодо даної угоди варто регулюватись ЦК УРСР в редакції 1963 р. Згідно\~ст.227 ЦК України\~(в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими спорудами, повинен бути нотаріально посвідчений якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до ст.ст. 128,153 ЦК УРСР в редакції 1963 р. право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнанні такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї із сторін повинно бути досягнуто згоди. За змістом ст.224 ЦК УРСР в редакції 1963 р. за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Сторонами було виконано умови договору від 05.04.2000 року, що підтверджується тим, що позивач користується придбаним майном. Згідно вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, реєстрація житлового будинку Полтавським БТІ «Інвентаризатор» посвідченого біржею, а не нотаріусом на підставі договору купівлі-продажу станом на 2000 рік не суперечило чинному законодавству. Натомість, 18.01.2018 р. державний реєстратор прав на нерухоме майно Машівської РДА винесено рішення про відмову у державній реєстрації вищевказаного житлового будинку за позивачкою, що порушує її право на володіння і розпорядження нерухомістю, яку вона придбала у квітні 2000 році відповідно до вимог чинного на той час законодавства та є її власником. Можливість переукладення договору купівлі-продажу нерухомості відсутня, так як продавець [PERSON] помер 31.05.2016 р., що стверджується повідомленням начальника Машівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] (а.с.28). Згідно з п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться в т.ч. на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутисьдо суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. За таких обставин, оскільки позивачем було придбано житловий будинок по вул. Незалежності,9 в смт Машівка Полтавської області у відповідності з чинним на час його придбання законодавством, відмова компетентних органів у проведенні реєстрації права власності перешкоджає позивачу [PERSON] в реалізації такого права на вказаний житловий будинок, суд приходить до висновку про задоволення позову. Позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, а тому суд,

Outcome: approved