Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У листопаді 2017 року Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що відповідач є одинокою матір'ю та повністю усунулась від виховання своїх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому звернувся із вказаним позовом до суду та просив: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], стягнути аліменти з [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі і до повноліття дітей на їх користь. В обґрунтування позову зазначено, що з 22.09.2017 діти перебувають на обліку служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Зазначено, що 23.11.2016 до служби у справах дітей надійшло повідомлення з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА)) про влаштування 22.11.2016 до закладу малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкали за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказав, що 29.11.2017 до служби у справах дітей з'явилася мати дітей [PERSON] та повідомила, що залишила [PERSON] та [PERSON] на декілька годин під нагляд брата [PERSON], у квартирі за вищевказаною адресою, де разом з ними проживала, та пішла на роботу, а коли повернулася дітей вдома не виявила. Співробітниками служби їй було доведено до відома місце перебування її сина та доньки та роз'яснено права та обов'язки відносно них. Пояснено, що 30.11.2016 до служби у справах дітей надійшов лист з служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON], які залишилися без батьківського піклування. Також в листі зазначалося, що 22.11.2016 діти, згідно з актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про дитину підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, влаштовані до ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА). Оскільки малолітні залишилися без батьківського піклування, вони були вилучені з квартири за адресою: [ADDRESS], де проживали разом з матір'ю [PERSON] В черговому листі вказаної вище служби, що надійшов 09.12.2016 до служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації зазначалося, що з 21.08.2015 по 29.11.2016 малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку служби як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, оскільки їх мати не здійснювала за ними відповідного догляду та не виконувала свої батьківські обов'язки відносно дітей належним чином. У зв'язку з тим, що [PERSON] на території Солом'янського району м. Києва не проживала та тим, що діти були влаштовані в Центр працівниками служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, з метою вирішення питань, що стосуються дітей, відповідачки, було скоординовано до вказаної вище служби, де малолітні перебували на профілактичному обліку. Як зазначено позивачем, 07.12.2016 [PERSON], на підставі реєстрації місця проживання на території Солом'янського району міста Києва, звернулася з заявою до служби у справах дітей про надання дозволу на відвідування дітей у Центрі та повідомила, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Також вона пояснила, що постійно проживає за вказаною вище адресою, куди має намір забрати дітей. Позивач зазначив, що 19.12.2016 [PERSON] вкотре з'явилася до служби у справах дітей та надала інформацію, що вона за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS], протягом тривалого часу не проживає. [PERSON] зазначила, що тимчасово мешкає у співмешканця в с. Діброва Васильківського району Київської області, проте в подальшому планує повернутись для проживання за адресою: [ADDRESS], куди і має намір забрати дітей з Центру. Зазначено, що 30.01.2017 до служби надійшов лист з ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА) щодо припинення зустрічей [PERSON] з дітьми, так як вони несуть негативний вплив на психоемоційний стан дітей та заважають повноцінному процесу соціально-психологічної реабілітації. З 19.12.2016 по 14.08.2017 [PERSON] до служби у справах дітей не з'являлася. Як посилається у своєму позові позивач, 14.08.2017 мати дітей звернулась до служби з заявою про обстеження умов проживання за місцем її реєстрації. Проте, під час неодноразових відвідувань співробітником служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи Солом'янського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, інспектором сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві та залученим спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації квартири [ADDRESS], обстежити її не вдалося, оскільки, двері помешкання ніхто не відчинив. Під час бесіди членів комісії з братом [PERSON] - [PERSON], який до квартири членів комісії не впустив, останній повідомив, що відповідачка за місцем своєї реєстрації не проживає та постійно мешкає у Київській області. З метою отримання відомостей про факт та умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], службою було зроблено відповідний запит до служби у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області. Із відповіді на запит стало відомо, що на території Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області [PERSON] не проживає. В подальшому, [PERSON] взагалі перестала виходити на зв'язок та питання про повернення дітей їй на виховання не порушувала. Як стверджує позивач, 22.09.2017 до служби у справах дітей надійшла інформація з ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА), де станом на сьогодні перебувають діти, про взяття малолітніх на облік служби як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах. Також в листі зазначалося, що [PERSON] та [PERSON] при влаштуванні не мали навичок самообслуговування та гігієни, не вміли чистити зуби та користуватись туалетним папером, справляли потреби одразу в білизну або ліжко. Після зарахування дітей в Центр, у них були виявлені серйозні проблеми зі здоров'ям, а саме: у [PERSON] виявлено - пупкову килу, амбліопія, у [PERSON] - амбліопія, гострий вульвовагініт, та в обох дітей були серйозні стоматологічні проблеми. На прохання працівників Центру купити ліки необхідні для дітей, [PERSON] повідомляла, що у неї немає коштів. Пояснено, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в Центрі, [PERSON] відвідувала їх не регулярно, з великими проміжками часу між відвідуваннями, а саме: 13.12.2016, 19.12.2016, 27.12.2016, 30.12.2016, 16.01.2017, 27.01.2017, 24.02.2017, 24.05.2017, 03.08.2017, 01.09.2017, 08.09.2017, 20.09.2017. Позивач вказав, 30.10.2017 спеціалістам служби у справах дітей та фахівцям Солом'янського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вдалось обстежити житлово-побутові умови [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час відвідування було встановлено, що квартира перебуває у вкрай занедбаному стані: потребує ремонту та прибирання, відчувається дуже неприємний запах. Кімнати та коридор захаращені речами, побутовими предметами, що ускладнює вільне пересування по квартирі. Зі слів [PERSON], вона разом з дітьми займатиме одну із кімнат, яка на момент відвідування була також захаращена речами та побутовими предметами. На неодноразові запити служби у справах дітей до Солом'янського УП ГУНП у м. Києві отримано інформацію про те, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації фактично не проживає, що підтверджують її родичі, зокрема сестра, [PERSON] та брат [PERSON] Позивач стверджує, що згідно інформації Солом'янського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, фахівцями Центру [PERSON] запропоновано соціальний супровід її родини, на який вона погодилася. Позивач вказує, що з метою вирішення подальшої долі дітей, [PERSON] запрошувалася 17.10.2017 на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, на яке вона не з'явилася. Позивач пояснив, що з моменту влаштування дітей в ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА) та по цей час [PERSON] не порушила питання про їх повернення їй на виховання, а також [PERSON] повністю усунулась від виховання та утримання дітей, їх долею цікавиться вкрай рідко. Ухвалою судді від 15.11.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання 28.03.2018 не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання 28.03.2018 відповідач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, повноважного представника в судове засідання не направила, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила, про час розгляду справи повідомлена належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку сторони позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Від представника третьої особи надійшла заяви про розгляд справи без їх присутності, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно відповіді Солом'янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві №9095/16.11-09 від 27.09.2017, реєстрація народження [PERSON] та [PERSON] проведена на підставі ст. 135 СК України. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є одинокою матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач звернувся із вказаним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідачка повністю усунулась від виховання своїх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторона позивача на підтвердження своїх вимог посилається на письмові докази. Як вбачається з наказу Служби у справах дітей Солом'янської РДА у м. Києві №31-с від 22.09.2017 малолітній [PERSON], [INFO], був взятий на облік в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах, а також відповідно наказу Служби у справах дітей Солом'янської РДА у м. Києві №32-с від 22.09.2017 малолітня [PERSON], [INFO], була взята на облік в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як дитина, що опинилася у складних життєвих обставинах Встановлено, що до служби у справах дітей надійшов лист з служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON], які залишилися без батьківського піклування. Також в листі зазначалося, що 22.11.2016 діти, згідно з актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про дитину підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, влаштовані до ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА). Оскільки малолітні залишилися без батьківського піклування, вони були вилучені з квартири за адресою: [ADDRESS], де проживали разом з матір'ю [PERSON] В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON], на підставі реєстрації місця проживання на території Солом'янського району міста Києва, звернулася з заявою до служби у справах дітей про надання дозволу на відвідування дітей у Центрі та повідомила, що фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Також вона пояснила, що постійно проживає за вказаною вище адресою, куди має намір забрати дітей. [PERSON] зазначила, що тимчасово мешкає у співмешканця в с. Діброва Васильківського району Київської області, проте в подальшому планує повернутись для проживання за адресою: [ADDRESS], куди і має намір забрати дітей з Центру. Встановлено, що до служби надійшов лист з ЦСПРД ССДС ВО КМР (КМДА) щодо припинення зустрічей [PERSON] з дітьми, так як вони несуть негативний вплив на психоемоційний стан дітей та заважають повноцінному процесу соціально-психологічної реабілітації. Вбачається, що за час перебування [PERSON] та [PERSON] в Центрі, [PERSON] відвідувала їх не регулярно, з великими проміжками часу між відвідуваннями, а саме: 13.12.2016, 19.12.2016, 27.12.2016, 30.12.2016, 16.01.2017, 27.01.2017, 24.02.2017, 24.05.2017, 03.08.2017, 01.09.2017, 08.09.2017, 20.09.2017. З матеріалів справи також вбачається, що спеціалістам служби у справах дітей та фахівцям Солом'янського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вдалось обстежити житлово-побутові умови [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час відвідування було встановлено, що квартира перебуває у вкрай занедбаному стані: потребує ремонту та прибирання, відчувається дуже неприємний запах. Кімнати та коридор захаращені речами, побутовими предметами, що ускладнює вільне пересування по квартирі. Зі слів [PERSON], вона разом з дітьми займатиме одну із кімнат, яка на момент відвідування була також захаращена речами та побутовими предметами. Також, на неодноразові запити служби у справах дітей до Солом'янського УП ГУНП у м. Києві, отримано інформацію про те, що [PERSON] за місцем своєї реєстрації фактично не проживає, що підтверджують її родичі, зокрема сестра, [PERSON] та брат [PERSON] Згідно інформації Солом'янського районного у місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, фахівцями Центру [PERSON] запропоновано соціальний супровід її родини, на який вона погодилася. Зазначено, що з метою вирішення подальшої долі дітей, [PERSON] запрошувалася 17.10.2017 на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації, на яке вона не з'явилася. Згідно висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-18867 від 10.11.2017, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], виходячи з наявних матеріалів справи та інтересів дітей, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в місті Києві державної адміністрації. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Частиною 3 цієї статті визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відтак, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка самоусунулась від виховання власних дітей, а тому суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Що стосується вимоги про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. При вирішенні цієї вимоги враховується, що такий захід спрямований на захист інтересів дітей, з метою забезпечення їх належного виховання, розвитку, медичного та соціального нагляду. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У частині 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З позову вбачається, що утриманням та вихованням дітей мати не займається. З огляду на те, що, відповідач зобов'язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісяця. Враховуючи, що діти будуть передані на опікування Органу опіки та піклування Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої будуть перебувати діти. Час стягнення аліментів необхідно рахувати з дня влаштування дітей на утримання юридичної чи фізичної особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з того, що обставини визначенні п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України судом встановлені, та позивачем належним чином доведені і відповідачем не спростовані. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: approved