Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.09.2002 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя і збереження шлюбу неможливо. В останні роки між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вказала, що вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Шлюбні відносини фактично припиненні. Спору про майно та місце проживання дітей не мають. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.09.2002 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за номером 1932. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020 року визначено головуючого суддю [PERSON] (а.с.13) 22.01.2021 року представником позивачки [PERSON] адвокатом Хвістані Кариною Вікторівною подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів. Ухвалою від 29.01.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.03.2021 відповідачем [PERSON] до суду подана заява про надання часу на примирення строком у 6 місяців. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021, цивільну справу № 758/12688/20 (номер провадження 2/758/3521/21), передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., в зв`язку із звільненням з посади судді, згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08 квітня 2021 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку». Ухвалою від 01.06.2021 цивільну справу прийнято до провадження судді Петрова Д.В. та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, щодо примирення категорично заперечувала, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що спорів про майно подружжя та місце проживання дитини не має. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про визнання позову, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти примирення категорично заперечував, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 05.09.2002 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, [PERSON] та [PERSON] 05.09.2002 зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 1932. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . (а.с. 16) Наявність у подружжя неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 21 жовтня 2011 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 02.10.2003, [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою на дату розгляду справи в суді. З позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та вона не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачка вказує в позовній заяві, що за домовленістю з відповідачем, діти залишаються проживати з нею. В поданій заяві від 30.09.2021 ще раз підтверджує, що спору відносно місця проживання дитини не має, це підтверджує і відповідач в своїй заяві від 30.09.2021. За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд вирішує питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Відповідач не подав до суду заперечень щодо залишення проживання їх спільних дітей з матір`ю після розірвання шлюбу. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення питання щодо залишення проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 провадження № 61-14859св19. Водночас, відповідно до ст. 161 СК України за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина суд роз`яснює, що даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1988862852.1 від 22.01.2021 у сумі 908,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору у сумі 454,00 грн. та повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved