Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2014 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Під час спільного проживання з останнім у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка проживає разом із нею. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року стягнуто з [PERSON] на її користь на дочку [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Останній не сплачує аліменти у повному розмірі, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 1 5771,64 грн. З урахуванням викладеного просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з червня 2018 року по грудень 2019 року у розмірі 41 402,82 грн. Ухвалою судді від 28 лютого 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, при цьому від останньої надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Клопотань від учасників справи не надходило. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони є колишнім подружжям, які відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року розірвали шлюб (а.с. 11). Від спільного проживання у шлюбі в останніх [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , після чого їй було присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 32). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження, складеного за участю депутата Ічнянської міської ради [PERSON] , сусідів (свідків) [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , фактично проживає разом із [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 13). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Ніжинського МВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) видно, що за виконавчим листом № 2/733/775/16 від 04 жовтня 2016 року [PERSON] має заборгованість по аліментах на дитину за період з червня 2018 року по грудень 2019 року у розмірі 15 771,64 грн (а.с. 14). Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16 та враховується судом в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Однак відповідач не зазначив жодних поважних причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти та не надав жодних доказів, які б свідчили про вище зазначені причини. Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2018 року по грудень 2019 року становить 41 402,82 грн. Оскільки зазначений розмір неустойки (пені) перевищує 100 відсотків заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 771,64 грн у зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial