Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

у лютому 2020 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили у 2014 році, з того часу мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги. Від шлюбу одну малолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2020 року зазначена позовна заява в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області, куди надійшла 28 квітня 2020 року (а.с. 25-26, 29). Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 29 квітня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі (а.с. 33). Позивачка, належним чином повідомлена про розгляд справи до суду не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.38). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився. Надав до суду заяву, в якій проти розірвання шлюбу не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності (а.с. 37). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 8). Сімейні відносини сторони припинили у 2014 році, мешкають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON] .

Outcome: approved