Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2019 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Васильченку О.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 05.02.2020 зазначена позовна заява, прийнята до розгляду та призначена у судове засідання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021, цивільну справу № 758/14909/19 (номер провадження 2/758/1953/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю Васильченка О.В. згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. 01.06.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено зазначену цивільну справу до розгляду у підготовче судове засідання. 11.08.2021 до Подільського районного суду м. Києва від представника позивача надійшла заява про залишення позовної заяви [PERSON] до [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав без розгляду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2021 заява представника позивача адвоката Коваленка Я.О. в частині залишення позовної заяви про позбавлення батьківських прав без розгляду задоволена. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 вересня 2009 року він та [PERSON] (далі - відповідачка) зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами по всіх питаннях, що виникають у житті. Відповідачка в жовтні 2018 року покинула місце реєстрації свого проживання та виїхала за кордон. Малолітні діти запишися на повному утриманні та забезпеченні батька - позивача. Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду від його представника Коваленка Я.О. надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачка своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб реєстраційний № [NUMBER] , виданого адміністрацією міста Мекелле (Ефіопія), перекладеного з англійської мови на українську мову, вірність якого засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сиротюк О.В. Як встановлено у судовому засіданні сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідачка не має. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітніх дітей. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ураховуючи те, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, що вона у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки аліментів та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідачки на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Ураховуючи, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, що вона у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.11.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved