Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23 листопада 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19-Ф/06-11. За умовами договору був отриманий кредит в розмірі 118 944,00 грн. на придбання автомобіля марки OPEL, зі сплатою відсотків річних в розмірі 15,6 % річних, та з процентною ставкою в розмірі 20,60 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк. Кінцевий термін повернення кредитних коштів 22 листопада 2017 року. 23 листопада 2011 року між банком та відповідачкою [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу.\~Згідно п. 3.3.4 якого відповідачка [PERSON] на час дії договору зобовязалася застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копію договору страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування.\~Однак відповідачка свої зобовязання не виконала.\~\~Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка [PERSON] в свою чергу не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості станом на 17 грудня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 51\~251,81 грн., яка складається з: 51\~251,81 грн. заборгованість по кредиту строкова; 5\~264,55 грн. заборгованість по кредиту прострочена; 441,61 грн. заборгованість по процентах поточна; 811,93 грн. заборгованість по процентах прострочена. Банком було повідомлено [PERSON] про виникнення заборгованості за договором, однак остання не вжила необхідних заходів для її погашення, в звязку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору 1218,00 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 57\~769,90 грн, а також стягнути з [PERSON] на користь позивача штраф за невиконання умов договору застави за несвоєчасне укладання договору страхування у розмірі 2\~973,60 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст.\~169\~ч. 4, ст.\~224 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 23 листопада 2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19-Ф/06-11. За цим договором [PERSON] отримала кредит у розмірі 118\~944,00 грн. з процентною ставкою в розмірі 15,6 % річних, та з процентною ставкою в розмірі 20,60 % річних за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (п.1.4.1 1.4.2 договору). Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що кредит надається на придбання автомобіля марки OPEL, модель CORSA, 2010 року випуску, який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях. Пунктом 1.3.1. кредитного договору визначено кінцевий термін повернення кредитних коштів 22 листопада 2017 року. Згідно п. 1.5 кредитного договору, кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр на Кільцевій» №26008005214001, відкритий в АТ «Брокбізнесбанк», МФО 300249, код ЄДРПОУ 33911471 з призначенням платежу «214212-Y011399» зг. рах. 214212-Y01399/2 від 21/11/2011 25 за а/м Corsa D. К.044558 від [PERSON], в т.ч. ПДВ 19\~824,00 грн. Також п. 4.1.1. кредитного договору передбачено, що банк зобовязується відкрити позичальнику позичковий рахунок № 220320170575.980 та рахунок №373950170575.980 для внесення планових платежів по кредиту, дострокового погашення заборгованості, процентів за користування кредитними коштами та всіх комісійних платежів, передбачених договором. Встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 118\~944,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 220320170575.980 за період з 23 листопада 2011 року по 17 грудня 2015 року. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобовязується використати кредит на зазначені в п. 1.2. цього договору цілі. Повернути банку отриманий кредит та сплатити проценти за користуванням кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно цього договору. Положенням п. 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 20,6% річних. Також позивачем доведено, що [PERSON] повідомлялася про виникнення заборгованості за договором, зокрема 24 березня 2015 року останній була направлена претензія про повернення заборгованості по кредиту №50013/858. Зі зворотнього поштового повідомлення №0816100142830 вбачається, що 09 квітня 2015 року [PERSON] отримала вищезазначену вимогу особисто. Відповідачка не вжила необхідних заходів для погашення для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК\~України\~ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] скориставшись кредитними ресурсами, свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 57 769 грн. 90 коп., яка складається з: 51 251 грн. 81 коп. заборгованість по кредиту строкова; 5 264 грн. 55 коп. заборгованість по кредиту прострочена; 441 грн. 61 коп. заборгованість по процентах поточна; 811 грн. 93 коп. заборгованість по процентах прострочена. \~ На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що боржник не виконав своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором від 23 листопада 2011 року, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню,а саме 57\~769,90 грн. Вирішуючи заявлені позовні вимоги щодо\~стягнення суми штрафу за несвоєчасне укладання договору страхування,\~суд враховує, що згідно п. 3.3.4 Договору застави відповідачка [PERSON] на час дії договору зобовязалася застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати банку копію договору страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування. Пунктом 4.2 договору застави передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання п. 3.3.4 цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф. Розмір штрафу встановлюється залежно від строку протягом якого заставодавець порушує вимоги п. 3.3.4 цього договору та становить 1,5% від заставленої вартості предмета застави, визначеного п. 2.3 цього договору, який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця , що слідує за місяцем порушення, при цьому сплата штрафу не звільняє заставодавця від виконання своїх зобовязань за вказаними пунктами. Згідно розрахунків суми штрафу за несвоєчасне укладання договору страхування та невиконання п. 3.3.4 договору застави штраф становить 2\~973,60 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в стягнення штрафу за несвоєчасне укладання договору страхування з відповідачки [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме 2\~973, 60 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №9497-1033 від 09 лютого 2016 року. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача судового збору у розмірі 1378,00 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved