overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1355грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, [PERSON], 27.09.2011р., на утримання якого відповідач батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, відповідач просив про зменшення розміру аліментів до 800грн. щомісяця, посилаючись на матеріальний і сімейний стан, наявність обовязків по утриманню ще двох неповнолітніх синів - [PERSON], 05.01.2003р.народження, [PERSON],02.07.2014р.народження. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010р., який розірвано 02.10.2014року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 27.09.2011р.народження. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матірю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що вимагається стягнення на утримання одної дитини, що відповідач працездатного віку, фізично здоровий, має нерегулярний, мінливий дохід, має ще двох утриманців неповнолітніх синів: [PERSON], 05.01.2003р.народження, [PERSON], 02.07.2014р.народження. Враховуючи зазначені дані (наявність інших дітей, відсутність постійного заробітку), суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн щомісяця. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У лютому 2017 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання їх повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона згідно довідки МСЕК серія 12ААА № 075487 від 15.02.2017 р. визнана інвалідом 2-ї групи та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1227 грн. 50 коп.. Інвалідність встановлена безстроково. Відповідно, дочка є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач, яка утримує дочку, має середній заробіток в розмірі 1281 грн.. Позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність, та підтримку позову. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації вул.. Гастелло, 70/3м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача, визнана інвалідом 2-ї групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААА № 075487 від 15.02.2017 р. (а.с.5) та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1227 грн. 50 коп.. Позивач має середній заробіток в розмірі 1281 грн., що слідує з довідки № 175 від 30.03.2017 р. та отримує пенсію в розмірі 1747 грн. згідно довідки від 04.05.2017р. Відповідач, що є батьком [PERSON], пенсіонер, відповідно може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст.ст. 182, 200 СК України, бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дитини, яка одержує пенсію, матеріальне становище позивача, , а також матеріальне становище відповідача, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1\\4 частини доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У лютому 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на ті підстави, що спільне життя не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 26). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надавши заяву і якій стосовно розірвання шлюбу не заперечуває та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 28). Cуд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 16.07.2011р. укладено шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1601 (а.с. 3). Від шлюбу у сторін є діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У лютому 2018 [PERSON]звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 09 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склалися погано, причиною тому стало те, що у них із відповідачем різні погляди на життя, неможливість дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, в зв»язку з чим у травні 2016 року відповідач залишив сім»ю та проживає окремою. Зусилля, які докладались нею для збереження сім»ї та шлюбу виявились марними, нехтуючи її намаганнями зберегти сім»ю, відповідач продовжує проживати за власними інтересами, примирення між ними виключається, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним, позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть тривалий час, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить відновити її дошлюбне прізвище « Шибінська».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], заявник) звернулася до суду із заявою про призначення її другим опікуном недієздатної [PERSON] (далі по тексту - [PERSON]). Заява обґрунтована такими обставинами. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2006 зведену сестру заявника [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном матір [PERSON] Однак за станом здоров'я матері важко самостійно виконувати обов'язки опікуна. Заявник допомагає матері доглядати за сестрою, піклується про неї, забезпечує її всім необхідним, тобто фактично виконує обов'язки опікуна. За результатами розгляду заяви [PERSON] 23.01.2018 опікунська рада Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації ухвалила подання про доцільність призначення заявника другим опікуном недієздатної [PERSON] В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. З урахуванням психічного стану [PERSON] суд вважав за можливе розглянути справу без її виклику в судове засідання. [PERSON] та представник органу опіки та піклування підтримали заяву та подання про призначення заявника другим опікуном [PERSON] Вислухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2006 [PERSON] визнано недієздатною. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] страждає тяжкою розумовою відсталістю і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, у зв'язку з чим є потреба встановленні над нею опіки. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2007 над недієздатною [PERSON] встановлено опіку та призначено її опікуном мачуху [PERSON] Згідно положень статей 41, 58, 60 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, суд встановлює опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування було внесене подання від 23.01.2018 про призначення другим опікуном [PERSON] її зведену сестру [PERSON] Судом встановлено, що мати та батько [PERSON] померли і інших родичів, окрім мачухи та зведеної сестри, у неї немає. Спір щодо опікунства над недієздатною [PERSON] відсутній і обставин, які перешкоджають [PERSON] виконувати обов'язки опікуна, не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування про призначення заявника другим опікуном суд вважає обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.03.2013 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 326. Подружжя має сина [PERSON], [INFO] З 2015 р. сторони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, а тому немає сенсу зберігати шлюб. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач належним чином не забезпечував сім'ю і не приділяв уваги вихованню сина, з приводу чого виникали сварки. Дитина проживає з позивачем. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач - про визнання позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2009 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1936. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через постійні непорозуміння та сварки, розходження поглядів на сімейні відносини. Подружні відносини між сторонами припинилися з червня 2017 р., спільне господарство не ведеться. Ухвалою від 12 грудня 2018 р. позов [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2009 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1936. Подружжя має сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на шлюб, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 05.02.2010 року постійно діючим Третейським судом при юридичній корпорації «Принцип» по справі № СЗ-14-02/2010 прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ласка Лізинг» 1640338,36 грн. заборгованості, 500 грн. судових витрат по сплаті реєстраційного збору, 16403,38 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. При цьому Оболонським р/с м. Києва видано виконавчий лист № 6-85 від 09.04.2010 р., на підставі якого, 25.06.2010 р. ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 19951326. Як вказано у заяві 05.02.2013 р. між ТОВ «Ласка Лізинг», що є стягувачем у виконавчому провадженні № 19951326 та ТОВ «Мега Торг ЛТД» укладено договір відступлення права вимоги. № 65/11-2013. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, заявник просить суд замінити стягувача ТОВ «Ласка Лізинг» у виконавчому провадженні № 19951326, що перебуває в Оболонському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо виконання рішення постійно діючого Третейського суду при юридичній корпорації «Принцип» по справі № СЗ-14-02/2010 від 05.02.2010 р., його правонаступником - ТОВ «Мега Торг ЛТД». Заявник в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надіслав до суду заяву, в якій просив провести розгляд заяви у його відсутність та підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясував суд, 05.02.2010 р. постійно діючим Третейським судом при юридичній корпорації «Принцип» по справі № СЗ-14-02/2010 прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ласка Лізинг» 1640338,36 грн. заборгованості, 500 грн. судових витрат по сплаті реєстраційного збору та 16403,38 грн. судових витрат по сплаті третейського збору. 09.04.2010 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист № 6-85, на підставі якого, 25.06.2010 р. ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження № 19951326. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, 05.02.2013 р. між ТОВ «Ласка Лізинг», що є стягувачем у виконавчому провадженні № 19951326 та ТОВ «Мега Торг ЛТД» було укладено договір відступлення права вимоги № 65/11-2013. Суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved