Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що з 10 листопада 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинились з січня 2016 року та з того часу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не приймає участі у його вихованні. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засіданні не з'явилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам, про судове засідання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 ч. 3 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 10 листопада 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №242920, виданий Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис - 1560. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 437748, виданий Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 07 червня 2013 року. На час вирішення справи у суді позивачка з відповідачем припинили сімейні та шлюбні відносини. Після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає разом з позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі, досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач не надав суду доказів про наявність у неї на утриманні інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved