Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час (за останні роки) та в подальшому до досягнення сином повноліття. Вказуючи на те, що починаючи з 27 жовтня 2000 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що фактично припинений в 2012 році та від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на її утриманні. Оскільки матеріальної допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, маючи таку можливість, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Позивач, будучи належно повідомленою про день, час та місце слухання справи, 06 травня 2015 року надіслала до суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позов підтримує (а.с.19). Відповідач, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, 06 травня 2015 року подав до суду заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов визнає (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 27 жовтня 2000 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 548, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 27 жовтня 2000 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 31 липня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 1222 (а.с. 5). Як вбачається із довідки № 240 виданої 17 лютого 2015 року виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради, на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], який разом з матір'ю проживає в [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що неповнолітній син сторін від спільного шлюбу проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, відповідач, в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, має постійне місце роботи та заробіток, враховуючи його матеріальний стан, а також те, що він згоден сплачувати на дитину 1/2 частину від свого заробітку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження на користь позивачки з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вимоги про стягнення аліменти за минулий час до задоволення не підлягають, оскільки позивач належно не довела вживання нею починаючи з 2012 року заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також те, що не змогла одержати аліменти в зв'язку з ухиленням [PERSON] від їх сплати. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial