overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON], яка за життя склала заповіт, котрим спадкоємцем належного їй майна вона призначила її. Після смерті баби вона шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняла спадщину від неї, в тому числі і належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS]. Оскільки у останньої відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі вона не може отримати на них у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просила суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на зазначені будівлі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказані будівлі, які вона успадкувала не від баби [PERSON], а від дядька [PERSON], який помер [INFO]. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд з сільської ради в користь позивачки судового збору не стягує, оскільки нею право власності на спадкові будівлі не оспорюється і не оспорювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на її майно у тому числі і на земельну ділянку площею 0,0816 га. га. надану їй для будівництва і обслуговування житлового будинку і господаських будівель, що по [ADDRESS] (кадастровий номер 0721410100:01:003:0765), приватизацію якої матір за життя не змогла завершити. Вона як спадкоємець спадкового майна спадкодавця не має можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку, оскільки на неї відсутні правовстановлюючі документи. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею в порядку спадкування право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на неї. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд з міської ради в користь позивачки судового збору не стягує, оскільки нею право власності на спадкові будівлі не оспорюється і не оспорювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] року помер [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS], який той за життя заповів їй. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, вона не може у нотаріальній конторі на них отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за ним в порядку спадкування право власності на зазначені будівлі. Сторони в судове засідання на розгляд справи не з'явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з будинкової книги, зведеного оціночного акту на домоволодіння, інформаціїї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що по [ADDRESS] права власності на які він не реєстрував. З складеного [PERSON] заповіту, який посвідчений 27 березня 2003 року приватним нотаріусом [PERSON] вбачається, що вказані будівлі останній заповів [PERSON], позивачці у справі. [INFO] року [PERSON] помер (а.с.4). З цього дня відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на спадкові будівлі, яку згідно ст.1223 цього Кодексу мають право успадкувати спадкоємці за заповітом. Позивачка прийняла спадщину від спадкодавця, що стверджено спадковою справою до майна померлого №166/2014 Камінь-Каширської держнотконтори та рішенням Камінь-Каширського районного суду від 16 липня 2014 року про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст.1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивачку слід визнати власницею цих будівель. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідача судового збору в користь позивача не стягує, оскільки сільрада права власності на спадкове майно не оспорювала і не оспорює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. У лютому 2015 року під час перегляду у будинку діда документів вона виявила складений ним заповіт, яким він все своє майно заповів їй. У зв'язку з тим, що про наявність вказаного заповіту вона дізналась лише на початку 2015 року у шестимісячний строк з дня смерті діда не подала до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від нього. Просить суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк до трьох місяців для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини від [PERSON] Ухвалою суду до участі у рохгляді справи як співвідповідачку залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Представник Тоболівської сільської ради Борбич К.Ф. та співвідповідачка [PERSON] позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так як визнання представником відповідача, співвідповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про задоволення позову. Задовольняючи позовні вимоги суд з сільської ради та співвідповідачки у користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору не стягує, оскільки вона від такого стягнення відмовилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що [INFO] року померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] Камінь-Каширського району, який та за життя заповіла їй. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, вона не може у нотаріальній конторі на них отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею в порядку спадкування право власності на зазначені будівлі. Сторони в судове засідання на розгляд справи не з'явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з витягу з погосподарської книги Новочервищанської сільської ради №1046 від 17 червня 2014 року (а.с.8), її довідок (а.с.9, 10, 11), інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що по [ADDRESS] Камінь-Каширського району, права власності на які вона не реєструвала. З складеного [PERSON] в Новочервищанській сільській раді 02 січня 2013 року заповіту, який міститься в спадковій справі №101/2014 до майна цієї особи вбачається, що вказані будівлі остання заповіла [PERSON], позивачці у справі. [INFO] року [PERSON] померла (а.с.4). З цього дня відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на спадкові будівлі, яку згідно ст.1223 цього Кодексу мають право успадкувати спадкоємці за заповітом. Позивачка прийняла спадщину від спадкодавця шляхом подачі в шестимісячний строк у Камінь-Каширську державну нотаріальну контору відповідної заяви, що стверджено вже згаданою спадковою справою. Відповідно до ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст.1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивачку слід визнати власницею цих будівель. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідача судового збору в користь позивачки не стягує, оскільки сільрада права власності на спадкове майно не оспорювала і не оспорює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона є студентом денної форми навчання Інституту філософської освіти і науки за напрямком підготовки «Культорологія». Її батько [PERSON] на її утримання ніякої матеріальної допомоги не надає, а матір не має можливості самостійно її утримувати так як крім неї на її утриманні перебуває менша дочка [PERSON], [INFO]. Посилаючись на ст.198 СК України просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача у її користь аліменти на її утримання у розмірі 600 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Сторони до суду не зявились. Позивачкою подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі Відповідач також до суду не зявився. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.3), 21 листопада 1996 року народилась позивачка [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. 21 листопада 2014 року вона досягла повноліття. Як вбачається з довідки Інституту філософської освіти і науки Національного педагогічного університету ім.М.П. Драгоманова від 22 травня 2015 року №1423 (а.с.4), [PERSON] є студентом 1-го курсу вказаного навчального закладу денної форми навчання. Відповідно до ст.198, ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином відповідач як батько позивачки зобов'язаний брати участь у її утриманні і на час її навчання. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, наявність у нього інших утриманців, а саме дочки [PERSON], [INFO], від першого шлюбу, дитини від другого шлюбу, суд визначає аліменти в розмірі по 350 грн. щомісячно, вважаючи, що відповідач саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати. Частково задовольняючи позовні вимоги суд дане рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допускає до негайного виконання, а також пропорційно до задоволених позовних вимог, відсоток яких становить 58,33 (350 задоволена сума позову х 100% : 600 ціна позову), стягує з відповідача в користь держави 142 грн. 10 коп. судового збору (243 грн. 60 коп. - сума судового збору, яку необхідно було б сплатити х 58,33% : 100%).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона з лютого 1997 року по 03 жовтня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем за час якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. З 01 вересня 2015 року син став студентом Рівненського національного університету водного господарства та природокористування на денній формі навчання. Термін навчання до 30 червня 2019 року. Так як відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає хоча має можливість її надавати так як часто виїжджає на сезонні роботи, вона не має можливості самостійно його утримувати, просила суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання сина у розмірі по 500 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила. Просить суд стягувати з відповідача у користь сина [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі по 450 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.367 ЦПК України допускає виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. Суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона і відповідач 05 листопада 2000 року зареєстрували шлюб, який 03 лютого 2014 року заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду розірвано. За час перебування у шлюбі [INFO] року народилась дочка [PERSON], а [INFO] року - дочка [PERSON]. Батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та у добровільному порядку надавати її відмовляється. Просила суд постановити рішення, котрим стягувати з нього в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила. Просить суд стягувати з відповідача щомісячно в її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки відповідач має 111 групу інвалідності, а тому має постійний дохід. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.367 ЦПК України допускає виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. Суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона і відповідач 12 липня 2002 року уклали шлюб, за час якого у них народилось шестеро дітей, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народжень. Зважаючи на те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає та надавати відмовляється, просила суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі по 450 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила. Так як відповідач є пенсіонером, тобто має щомісячний дохід, просить суд стягувати з нього у її користь щомісячно аліменти на утримання шістьох дітей у розмірі 1/2 від його заробітку (доходу), але не менше як 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Відповідач, його представник позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем, його представником позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.367 ЦПК України допускає виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. Суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона і відповідач 29 травня 2012 року уклали шлюб, за час якого у них [INFO] цього ж року народилась дочка [PERSON]. З вересня 2013 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача і з цього часу утримує її одна. Зважаючи на те, що згідно норм чинного законодавства батьки несуть рівні обов'язки щодо утримання дітей, просить суд постановити рішення котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки від його заробтної плати щомісячно. до досягнення дочкою повноліття. Сторони в останнє судове засідання не з'явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх часткове визнання. Відповідач просить суд зменшити розмір аліментів визначений позивачкою з 1/3 до 1/4 частки від його заробітку (доходу). Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони 29 травня 2012 року уклали шлюб за час якого у них [INFO] того ж року народилась дочка [PERSON]. Дані обставини стверджені відповідними записами в паспортах сторін, свідоцтвом про народження дитини (а.с.2-зворот, 3). Як вбачається з довідки Камінь-Каширської міської ради (а.с.4), дочка сторін перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.141 згаданого Кодексу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дітей. Виходячи з цього, відповідач як батько зобов'язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дочки наряду з позивачкою. Як вбачається з довідки ДП «Камінь-Каширський лісгосп» №124 від 31 січня 2014 року, відповідач працює у вказаному підприємстві та отримує за це заробітну плату. Зважаючи на те, що він має постійний заробіток, суд виходячи з вимог ст. 183 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу), як цього просить позивачка. Відповідно до ст.182 СК України враховуючи розмір заробітної плати відповідача, яка більш як у два рази перевищує її законодавчо встановлений мінімальний розмір, відсутність у нього інших утриманців, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення її розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що вона після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] успадкувала належний їм житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул.Лесі Українки,85 с.Ворокомле Камінь-Каширського району. На даний час у вказаному будинку зареєстрована однак понад чотири роки не проживає [PERSON] Зважаючи на це та те,що що відповідачка добровільно припинити її реєстрацію у вказаному будинку відмовляється, просить суд постановити рішення, котрим визнати її такою, що втратила право користування цим житлом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що після смерті у 2010 році її чоловіка вона з січня 2012 року без реєстрації проживає в [INFO] у будинку свого співмешканця. Вважає, що має право на проживання у спірному житлому будинку, у якому вона зареєстрована за місцем свого проживання. Її представник фактично теж позовні вимоги не визнав і пояснив, що будинок після смерті батьків успадкував нині покійний чоловік відповідачки, а остання у свою чергу успадкувала його від нього. Позивачка успадкувала вказані будівлі за рішенням суду, строк оскарження якого відповідачка пропустила і фактично таким чином втратила право на оформлення спадщини на нього. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Камінь-Каширського районного управління юстиції 07 жовтня 2015 року (а.с.4), нині чинного рішення Камінь-Каширського районного суду від 07 жовтня 2013 року (а.с.49-50), [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по вул.Лесі Українки с.Ворокомле Камінь-Каширського району, які вона успадкувала від своєї матері [PERSON]. З будинкової книги на цей житловий будинок та довідки Ворокомлівської сільської ради (а.с.5) вбачається, що у ньому за місцем проживання зареєстрована, однак протягом останніх чотирьох років не проживає [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідачка понад один рік без поважних на те причин не проживає у будинку позивачки, домовленості між ними з приводу збереження за нею права користування вказаним будиноком не було, суд визнає її такою, що втратила право на користування цим житлом. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки в користь позивачки 637 грн. 20 коп. документально підтверджених судових витрат, із яких 487 грн. 20 коп. - витрати по сплаті судового збору та 150 витрати за поміщення судового оголошення у газеті «Волинь-нова».

Outcome: approved