Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів по щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що згідно заяви відповідача йому було призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на суму 884гривень щомісячно. В результаті проведення перевірки відділом соціальних інспекторів Управління отримано інформацію, що [PERSON] перетинав державний кордон України у період з 14.05.2016р. по 27.07.2016р., виїзд з пункту пропуску Гнутове о 07 год. 38 хв., в`їзд через пункт пропуску Гоптівка (пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Росією) о 14год. 43хв., в результаті чого встановлено, що в порушення абз.2, п.3, ч.2. ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (зі змінами), за три дні до дня виїзду до покинутого місця проживання або за кордон не повідомив Управління про перетин державного кордону. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача в його користь 2138,72 грн. надміру виплаченої допомоги. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно довідки від 12.10.2014 року №6117000284 громадянин [PERSON] взятий на облік Управління соціальної політики Тернопільської міської ради як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції. Тимчасовим місцем проживання відповідача було [ADDRESS] . Згідно Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 з наступними змінами і доповненнями, [PERSON] 12.05.2016 року звернувся із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням Управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 18.05.2016р., відповідачу була призначена Допомога з 12.05.2016р. по 11.11.2016р. у розмірі 884 грн. При призначенні допомоги [PERSON] був попереджений спеціалістами Управління про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. У заяві від 12.05.2016р. [PERSON] власноруч ставив свій підпис, усвідомлюючи, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України та одночасно давав згоду на збір інформації про сім`ю та доходи, що необхідно для призначення Допомоги. 11.07.2016року соціальним інспектором Управління соціальної політики Тернопільської міської ради під час обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] за адресою [ADDRESS] , було встановлено його відсутність за даною адресою, в телефонному режимі було встановлено, що він знаходиться в м.Київ, про що складено Акт №60 від 12.07.2016року. В результаті проведення перевірки відділом соціальних інспекторів Управління, 14 липня 2016 року було надіслано запит на одержання інформації щодо виїзду внутрішньо переміщених осіб за кордон, на тимчасово - окуповану територію України або до населених пунктів на території яких орган державної влади не здійснюють своїх повноважень, даний запит було надіслано Голові Державної прикордонної служби України [PERSON] 02 серпня 2016 року на поштову адресу Управління надійшов лист (інформація) Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.07.2016 № 0.64-15941/0/15-16, що підтверджується вхідним штемпелем Управління на даному листі. Згідно вищезазначеного листа, зазначено, що [PERSON] перетинав державний кордон України у період з 14.05.2016 по 27.07.2016, виїзд з пункту пропуску Гнутове о 07 год. 38 хв., в`їзд через пункт пропуску Гоптівка (пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Росією) о 14 год. 43 хв. Вищезазначеною інформацією підтверджується, що [PERSON] , якому призначено щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в окремі (вищезазначені) періоди перебував за межами України і перебував на вищезазначеній території. Таким чином в результаті перевірки виявлено, що відповідач [PERSON] в порушення абз.2, п.3, ч.2. ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (зі змінами), за три дні до дня виїзду до покинутого місця проживання не повідомив Управління. Відповідно до ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч.1 ст.9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права у пошуку та возз`єднанні членів сімей, які втратили зв`язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров`я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно пункту 11 зазначеного Порядку передбачено обов`язок уповноваженого представника сім`ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органам факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Також, згідно п.п.5. п.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підставою вважати, що переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання є її відсутність понад 60 днів. Згідно п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції 21.02.2016р.) внутрішньо переміщена особа зобов`язана, у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання ,повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Відповідачем [PERSON] допущено порушення зазначеної норми, так як ним не виконано свій обов`язок щодо повідомлення Управління про добровільне повернення до покинутого постійного місця проживання не пізніш як за три дні до дня від`їзду. Згідно абз.5 п.12 Порядку визначено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Внаслідок зазначеного, Управлінням було видано Розпорядження від 07.10.2016 №1390 про зняття переплати з [PERSON] за періоди: 14.05.2016 по 26.07.2016 у сумі 2 138,72 грн. [PERSON] був письмово повідомлений Управлінням про необхідність повернення надміру нарахованої щомісячної адресної допомоги згідно повідомлення-вимоги від 10.10.2016 №1710/13.7, проте відповідачем добровільно кошти не повернуто. У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто не може бути витребувано у особи, як безпідставно набуте майно, грошові кошти, сплачені їй у якості встановленої законодавством грошової допомоги, якщо їх виплачено добровільно, відсутні рахункові помилки та недобросовісність з боку набувача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки не виконав обов`язки, покладені на нього п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, щодо інформування державних органів про зміну обставин, які впливають на виплату коштів допомоги, а саме в 3-х денний термін не повідомив Управління про зміну обставин, які впливають на виплату коштів, а саме виїзд до покинутого місця проживання або за кордон, отже в силу ст. 1212 ЦК України, одержані ним внаслідок вказаної недобросовісності кошти допомоги мають бути повернуті, як такі, що одержані без належної правової підстави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління соціальної політики Тернопільської міської ради є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved