Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки майна, що є в спільній частковій власності та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою. На обгрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року вона є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Власником іншої 1/3 частини будинку є відповідач. За будинковолодінням закріплена земельна ділянка. Оскільки між ними існує спір про порядок користування частками, просила провести поділ зазначеного будинковолодіння шляхом виділу в натурі їй 2/3 частини житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у домоволодінні. У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та просила виділити їй в окремий об»єкт (житловий будинок) та визнати право власності на 1/3 частину будинковолодіння відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07.11.2017 року, а саме: кімнату 1-4 площею 11,3 кв.м., кімнату 1-5 площею 12,5 кв.м., прихожу 1-6 площею 13,3 кв.м., погріб Пг. Порядок користування земельною ділянкою просила встановити відповідно до варіанту № 4 висновку експерта за результатами проведеної додаткової земельно-технічної експертизи № 483/18-22 від 29 серпня 2018 року. 17 березня 2016 року за клопотанням [PERSON] Кременецьким районним судом Тернопільської області винесено ухвалу про призначення у даній цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 03 липня 2017 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] - Шмайхеля А.К. ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області призначено додаткову судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 20 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] - Шмайхеля А.К. ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області призначено додаткову земельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 19 грудня 2018 року [PERSON] подала відзив на зустрічний позов [PERSON] пославшись на те, що по запропонованому [PERSON] варіанту розподілу будинку кімнати останньої будуть обігріватися двома грубками і новим газовим котлом, придбаним за її рахунок. А у її приміщеннях залишиться старий твердопаливний котел, який в будь-який час може перестати функціонувати через зношення та одна грубка котра буде обігрівати і її кімнату 1-4. Крім того, її частка є більшою. В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги, зустрічний позов не визнала та просила виділити їй в окремий об»єкт (житловий будинок) та визнати за нею право власності на 2/3 частини будинковолодіння відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12.10.2016, а саме: коридор І площею 7,6 кв.м, кладова ІІ площею 8,8 кв.м, підвал ІІІ площею 6,5 кв.м, підвал ІV площею 7,4 кв.м, коридор 1-1 площею 7,6 кв.м, кімнатау 1-2 площею 20,5 кв.м, кімнату 1-5 площею 12,5 кв.м, прихожу 1-6 площею 13.3 кв.м, вхідну площадку а1, сарай Б, погріб. Порядок користування земельною ділянкою просила встановити згідно варіанту №4 висновку експерта №307 від 12.10.2016. Судові витрати по справі просила покласти на сторони в межах ними понесених. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свій позов та заперечила проти вимог [PERSON] вказавши, що по запропонованому [PERSON] варіанту розподілу будинку два котли будуть у [PERSON], розташування грубок і топки не відповідають розташуванню кімнат, топки не придатні для опалення, дві кімнати значно менші від її частини, а її сім»я складається з чотирьох чоловік. Судові витрати по справі просила покласти на сторони в межах ними понесених. Вислухавши вступне слово учасників судового розгляду, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане завідуючою Почаївської державної нотаріальної контори Суль Г.М. 11 січня 2001 року [PERSON] на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON], яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстроване в реєстрі за №30 частково недійсним в частині визнання права на 1/3 частину домоволодіння. Визнано реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, видане Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 07 лютого 2001 року [PERSON], що посвідчує її право на будинковолодіння в цілому, яке розташоване в [ADDRESS] частково недійсним в частині посвідчення права [PERSON] на 1/3 частину будинковолодіння. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 113,7 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м., сарай (літера Б), погріб (літера Пг) загальною вартістю 106 806,00 грн.. Згідно ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 26.06.2015 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.05.2015 року залишено без змін. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року, рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.05.2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25.06.2015 року залишено без змін. Відповідно до положень ч.4 ст.82 КПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд вважає, що обставини справи щодо права власності сторін є чітко визначеним рішенням суду, а тому такі доказуванню не підлягають. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України, дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13. Як вбачається із висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12.10.2016 (а.с.78-115 т.1), експертом при розподілі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в натурі по 1/3 до 2/3 ідеальних часток кожному із співвласників домоволодіння запропоновано чотири варіанти розподілу. Згідно варіанту №1 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 17/50 і більша від належної частки на 2019 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 33/50 і менша від належної частки на 2019 гривень. Згідно варіанту №2 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 39/100 і більша від належної частки на 10780 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 61/100 і менша від належної частки на 10780 гривень. Згідно варіанту №3відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 7/20 і більша від належної частки на 3653 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 13/20 і менша від належної частки на 3653 гривень. Згідно варіанту №4 відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 8/25 і більша від належної частки на 3019 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 17/25 і менша від належної частки на 3019 гривень. Як вбачається із висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07.11.2017 (а.с.228-240 т.1), експертом при розподілі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в натурі по 1/3 до 2/3 ідеальних часток кожному із співвласників домоволодіння з виділенням кожному приміщень в яких встановлені котли опалення, які є наявні в цьому будинку та знаходяться в приміщеннях 1-1 та 1-6, запропоновано один варіант розподілу де відступ від ідеальних часток становить: для співвласника 1/3 частки частка становить 17/50 і більша від належної частки на 705 гривень; для співвласника 2/3 частки частка становить 33/50 і менша від належної частки на 705 гривень. Проаналізувавши висновок експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12.10.2016 та висновок експерта за результатами проведеної додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 726/16-22 від 07.11.2017, суд вважає, що найсправедливішим варіантом розподілу спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд є запропонований експертом варіант №1висновку додаткової судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №726/16-22 від 07.11.2017 року, оскільки він найбільше відповідає ідеальним часткам співвласників (2/3 у [PERSON] та 1/3 у [PERSON]), різниця ідеальних часток у вартісному виразі складає 705,00 гривень. Інші, визначені в зазначених висновках експерта, варіанти ставлять одного власника в нерівне становище порівняно з іншим, оскільки передбачають значно більший відступ від ідеальних часток та більший розмір компенсації у зв'язку з різницею у ідеальних частках. Крім того, у всіх запропонованих варіантах висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12.10.2016 газовий і твердопаливний котел залишаються в частині будинку, яка пропонується виділенню [PERSON]. Пічне опалення в будинку облаштоване так, що топка, яка має обігрівати приміщення 1-4 знаходиться в приміщенні 1-6, яке експерт пропонує виділити [PERSON], а у випадку присудження частки [PERSON] по варіантах 1 і 2 частина приміщення 1-5(1) обігріватися не буде. Вказані обставини підтвердив і експерт, допитаний в судовому засіданні. Суд не бере до уваги доводи [PERSON], що по запропонованому [PERSON] варіанту розподілу будинку кімнати останньої будуть обігріватися двома грубками, оскільки [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що пічне опалення не придатне до користування, топки заклеєні шпалерами. Доводи [PERSON] підтверджуються висновком експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №307/16-22 від 12.10.2016, де в переліку конструктивних елементів житлового будинку та їх технічних характеристик зазначено: «опалення від газового і твердопаливного котлів». У вказаному переліку відсутні такі інженерні мережі як пічне опалення. Не заслуговують уваги доводи [PERSON] про те, що кімнати [PERSON] будуть обігріватися новим газовим котлом, придбаним за її рахунок, оскільки [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що котел придбаний і встановлений за її та її чоловіка [PERSON] кошти, що підтверджується накладною від 12.09.2013 року на ім»я [PERSON]. Даних доводів [PERSON] в судовому засіданні не спростувала. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не зважаючи на заперечення [PERSON] та її представника Остапчука В.М., суд вважає, що такі жодним чином не мотивовані, жодних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надано. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За правилом частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно висновку експерта земельно-технічної експертизи №483/18-22 від 29 серпня 2018 року загальна площа земельної ділянки домоволодіння по [ADDRESS] становить 0,5815 га, з них - 0,2500 га - площа земельної ділянки для обслуговування. Площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування належних [PERSON] відповідно до 2/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами становить 0,1666 га. Площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування належних [PERSON] відповідно до 1/3 ідеальних частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами становить 0,0834 га. Оскільки сторони, які є співвласниками житлового будинку, дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою не можуть, а тому слід встановити порядок користування земельною ділянкою, виходячи з варіанту 4 до висновку №726 від 07.11.2017 згідно висновку експерта земельно-технічної експертизи №483/18-22 від 29 серпня 2018 року, який враховує інтереси позивача та відповідача, оскільки за цим варіантом сторони користуються земельними ділянками, що відповідають їх часткам у праві власності у домоволодінні, права співвласників домоволодіння щодо користування нерухомим майном не порушуються та з врахуванням розміщення на земельній ділянці майна [PERSON] - паркану та кованої брами. Визначення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту 4 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи №314/16-22 від 31.10.2016, як просить [PERSON], є неможливим, оскільки цей висновок порушує права співвласників домоволодіння щодо користування нерухомим майном. На підставі викладеного та

Outcome: partial