Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про визнання громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецька, останнє місце проживання якого [ADDRESS] , безвісно відсутнім. В обґрунтування вимог зазначила, що її син [PERSON] , який до встановлення батьківства батьком [PERSON] мав прізвище [INFO] , з 1998 року по 2000 рік проживав разом з заявницею, яка в офіційному шлюбі з батьком дитини не перебувала. На підставі ухвали Добропільського міського суду від 21 листопада 2000 року про укладення мирової угоди між батьками, сина [PERSON] передано на виховання батькові, та змінено місце проживання на адресу проживання батька, тобто у м. Донецьк. З 2005 року зв`язок із сином остаточно було припинено. Зараз не знає де знаходиться її син. Ніякого зв`язку вона та її родичі ні з батьком дитини, ні з самим [PERSON] не підтримують. Чула тільки, що в сина вже є нова сім`я. Зараз заявниця з 20 травня 2005 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . На підставі договору міни квартири від 26 вересня 2000 року вона та її син стали співвласниками у рівних частках будинку [ADDRESS] . На даний момент заявниця проживає разом зі своєю сім`єю чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] , [INFO] , проживає за вищевказаною адресою. У зв`язку з тим, що син є співвласником Ѕ частини будинку, вона не може без його згоди зареєструвати за цією адресою свою неповнолітню доньку. У зв`язку з наведеним, просила визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, просила суд її задовольнити та пояснила, що у зв`язку з тим, що її син пропав, зв`язок не підтримується, а він є співвласником житлового будинку, тому визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для неї юридичне значення, оскільки це дасть можливість їй зареєструвати місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та дасть змогу уникнути багатьох питань у процесі навчання доньки та пересування її по території України. З заявою про реєстрацію місця проживання неповнолітньої доньки за вищевказаною адресою до органів реєстрації місця проживання вона не зверталася. Зазначила, що спілкувалася із сином останній раз у 2005 році. А при спробі у 2015 році знайти його за останньою відомою їй адресою проживання сина в м . Донецьку для вирішення питання щодо продажу квартири, виявилося, що він там не проживає. Представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві про визнання громадянина безвісно відсутнім та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертався. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності представника заінтересованої особи. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14 грудня 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.11), яка після укладення двох шлюбів остаточно має прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження з [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2000 року Виконкомом Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с.25), свідоцтвом про розірвання шлюбу з [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 19 квітня 2005 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.26), свідоцтвом про шлюб з [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 20 травня 2005 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.27). Батьком [PERSON] записано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії [NUMBER] , виданим 19 червня 1998 року Куйбишевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька (а.с.12), та виданим повторно вищезгаданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.11). Ухвалою від 24 листопада 2000 року було затверджено мирову угоду між [PERSON] , тобто батьком [PERSON] , та заявницею, відповідно до якої останнього передано на виховання до настання повноліття батькові та визначено його місце проживання разом з батьком у м. Донецьку. (а.с.13) На підставі договору міни квартири на житловий будинок від 26 вересня 2000 року, [PERSON] та син [PERSON] є співвласниками у рівних частках житлового будинку з присадибними спорудами [ADDRESS] , що також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] (а.с.15-20) Неповнолітня донька заявниці [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою проживає, але зареєстрованою не значиться, що підтверджується витягом з домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] . (а.с.14, 21-22) [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою зареєстрованим не значиться, що підтверджується довідкою відділу реєстрації Добропільської міської ради від 04 березня 2019 року. Згідно довідок № 4691/403/05-2019 від 05 березня 2019 року, 5113/403/06-2019 від 13 березня 2019 року та №5319/403-05-2019 від 15 березня 2019 року Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , в розшуку як безвісно зникла особа або особа, що ухиляється від органів слідства, згідно інтегрованої бази даних «Армор», не значиться, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. (а.с. 57, 66-69) Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації, за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», відомостей про перетинання державного кордону України громадянином [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено. (а.с.70) Як вбачається з довідки за місцем проживання [PERSON] від 12 грудня 2018 року, посвідченої Виконавчим комітетом Добропільської міської ради, в будинку [ADDRESS] зареєстрована заявниця та разом з нею проживають члени її сім`ї: чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON] , [INFO] . Її син [PERSON] , [INFO] , не проживає разом з нею за вказаною адресою з 2000 року. (а.с.14). В Міністерстві соціальної політики інформація щодо [PERSON] в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня. (а.с.81, 83) Згідно інформації наданої Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актових записів про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та смерть відносно [PERSON] , [INFO] , у архіві відділу не виявлено. (а.с.82) Згідно інформації з Державного реєстрі фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів: [PERSON] за 2013 - 2014 роки отримував дохід у вигляді стипендії в м.Донецьку, з другого кварталу 2014 року інформація щодо отримання [PERSON] доходів відсутня. (а.с. 64-65) В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є подругою заявниці, а щодо заявлених [PERSON] вимог, то сказала, що відомості відносно сина заявниці [PERSON] вона знає лише зі слів свого брата та його дружини - заявниці, з їх же слів знає, що [PERSON] проживав з [PERSON] деякий час, а потім проживав з батьком у м. Донецьку. Їй відомо, що заявниця зі своїм чоловіком їздили в м. Донецьк шукати її сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що особисто [PERSON] вона не знає, але зі слів заявниці їй відомо, що остання шукала сина в родичів та батька дитини, але не знайшла. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідність до ч. 1 статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. З аналізу указаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Крім того, Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2018 року у справі № 225/882/17, провадження № 61-34068св18, підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Так, згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17, «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». З аналізу наведеної норми закону випливає, що безвісну відсутність фізичної особи можна встановити лише за її відсутності понад один рік саме за місцем її постійного проживання. Однак, як вказує сама позивач та підтверджується показаннями свідків і матеріалами справи, фізична особа [PERSON] , безвісну відсутність якого встановлює заявниця за адресою свого місця проживання [ADDRESS] , з дворічного віку на підставі рішення суду постійно проживав разом з батьком у м. Донецьку України. Будь-яких доказів на підтвердження відсутності відомостей про перебування [PERSON] у місці його постійного проживання, зокрема, в м.Донецьку, суду не надано. Не здобуто судом доказів на підтвердження того, що заявником вживалися заходів щодо розшуку свого сина і що цими заходами неможливо встановити його місце перебування, оскільки [PERSON] з офіційною заявою про розшук свого сина [PERSON] до органів поліції не зверталася. Крім того, звертаючись до суду з заявою, заявниця вказує, що метою визнання безвісти відсутнім [PERSON] є неможливість зареєструвати місце проживання її неповнолітньої дочки за місцем її проживання без дозволу співвласника житлового будинку, а саме [PERSON] . Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02. березня 2016 року № 207 передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, в тому числі, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як зазначила [PERSON] , що вона з заявою про реєстрацію місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON] за вищевказаною адресою до органів реєстрації місця проживання офіційно не зверталася. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що причина, через яку заявник просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім є неповажною, тобто у заявника відсутня наявність правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутнім. У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання громадянина безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed