Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

у лютому 2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позивач мотивувала свої вимоги тим, що між нею та [PERSON] 28 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, за актовим записом № 189 зареєстровано шлюб. В обґрунтування позову зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. У позивача та відповідача різні погляди на сімейне життя та обов'язки, різні інтереси. Позивач та відповідач перестали взаєморозуміти та довіряти один одному, із-за чого відбувалися постійні сварки та суперечки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Відповідач зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, веде аморальний образ життя, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Шлюбні відносини припинені з 2014 р. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу та примирення неможливе. Також, позивач зазначає, що спільних неповнолітніх дітей з відповідачем не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлені, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 грудня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, за актовим записом № 189 (а.с. 5). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з 2014 року, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved