Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. На доведеність заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона познайомилась з відповідачем в 2003 році. З грудня 2003 року вона стала проживати разом із відповідачем в будинку його матері за адресою: [ADDRESS]. Проживали однією родиною, підтримували фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство. В лютому 2005 року вона завагітніла, батьком дитини є відповідач. Після чого вони вирішили зареєструвати шлюб та в лютому 2005 року подали заяву до виконкому Артемівської міської ради м. Дзержинська. Реєстрація шлюбу була призначена на 09 березня 2005 року. Однак відносини між ними погіршились і відповідач не побажав з'явитись на реєстрацію шлюбу. З квітня 2005 року вони стали мешкати окремо. 02 квітня 2005 року вона стала на облік з приводу вагітності та пологів до жіночої консультації ЦМЛ м. Дзержинська. В обмінній карті в графі «чоловік» було зазначено відповідача. В жовтні 2005 року ще до пологів вони знову стали мешкати з відповідачем разом в будинку за адресою: [ADDRESS]. [INFO] народилась донька, відповідач забирав її та дитину з пологового будинку. Відповідач визнав себе батьком дитини, купував все необхідне для неї та дитини, допомагав у догляді за дитиною. 16 листопада 2005 року вона зареєструвала народження дитини. Запис про народження дитини був зроблений відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто дитина зареєстрована як [PERSON], в графі батько записано - [PERSON] (її прізвище на момент реєстрації народження дитини), ім'я та по-батькові відповідача, мати - [PERSON]. З відповідачем разом проживали до червня 2006 року. Відносини між ними погіршились та відповідач пішов з родини. Знову разом стали проживати з вересня 2006 року по липня 2010 року. З липня 2010 року відповідач знову пішов з родини і більше налагодити відносини не вдалось. 14 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] від спільного шлюбу мають дитину [PERSON]. Зазначила, що оскільки біологічним батьком [PERSON], [INFO] є відповідач, вона має намір визнати його батьківство у судовому порядку та стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON]. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд розглядає справу на підставі ст.. 224 ЦПК України - заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 128 ч. 2 Сімейного Кодексу України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Отже, доказами можуть бути будь - які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом без державної реєстрації шлюбу на момент народження доньки [PERSON] батьком якої є відповідач. При реєстрації народження дитини в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записані за її вказівкою (а.с. 10). З акту вуличного комітету від 17.02.2014 року вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживала однією сім'єю в період з грудня 2003 року по березень 2005 року та з вересня 2006 року по липень 2010 року тобто в період вагітності позивача та в період народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с.11,12). Як вбачається з обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні в графі «прізвище, ім'я, по-батькові чоловіка» вказано «[PERSON]» (а.с.15). Отже, суд вважає позовні вимоги в частині визнання батьківства доведеними, тому вони підлягають задоволенню. Одночасно з вимогою про визнання батьківства позивач пред'явила вимогу про стягнення аліментів. Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, яка її утримує. Батько дитини відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини і на даний час матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved