Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У лютому 2021 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання з моменту подачі позову до досягнення дитиною 23 років. Зазначала, що від шлюбу з позивачем має повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час [PERSON] навчається на денному відділенні на 1 курсі Полтавського юридичного коледжу Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за контрактом за спеціальністю 081 «Право освітньо-професійного ступеня, фаховий молодший бакалавр». Термін закінчення навчання - 30.06.2022 р. Ухвалою судді від 12 квітня року було відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. (а.с. 32). Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання не прибули, позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, які були викладені у позовній заяві, про що надали письмові заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, про що надав письмову заяви. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів»N3,від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.200Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2002 року, що постає з копії свідоцтва про шлюб. Від сімейно-шлюбних відносин мають повнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З копії витягу з демографічного реєстру № 53281554062-2018 постає, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 125-40-40 від 05.02.2021 року, виданої Полтавським юридичним коледжем Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за підписом директора коледжу Старостіної Л. вбачається, що [PERSON] на даний час навчається на денній формі навчання та є студентом 1 курсу за спеціальністю 081 «Право освітньо-професійного ступеня, фаховий молодший бакалавр» та навчається за рахунок коштів фізичних/юридичних осіб, з терміном навчання 2 роки, Дата закінчення навчання - 30.06.2022 року (наказ про зарахування №475-С від 14.09.2020 р.). Повнолітній син сторін не працює, перебуває на утриманні у матері, яка працює та має середній дохід. Вказані обставини постають з матеріалів справи. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, наявність на утриманні інших осіб та про те, що дохід його повнолітньої дитини перевищує дохід кожної із сторін у справі. Позов визнав у повному обсязі. У законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Для повнолітніх осіб, які продовжують навчання, законом не встановлюється мінімальний розмір щомісячної суми аліментів, а норма щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно застосовується для дітей віком до 18 років. На підставі встановлених фактів, а також враховуючи матеріальне становище позивача, третьої особи - [PERSON] , який навчається на денному відділенні, відповідача, який має можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги позивачеві на утримання дитини, яка навчається, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який на даний час навчається, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 18.02.2021 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років, і на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. за ставкою згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на день подання позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини та позивача.

Outcome: partial