Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що 02 листопада 2020 року між нею та [PERSON] шлюб розірвано. Від шлюбу у них є син - [PERSON] , [INFO] . Вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя для її соціального розвитку, який не може бути меншим ніж прожитковий мінімум. Внаслідок того, що вона одна не зможе забезпечити такий рівень, а батько дитини - [PERSON] є здоровим та працездатним, а тому зможе оплачувати аліменти на рівні ј частки з усього його доходу. Також зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, є працездатним, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб та його стан здоров`я дозволяє працювати. Для визначення місця проживання дитини вважає що варто враховувати оточення дитини любов`ю і опікою, а у зв`язку з тим, що [PERSON] працює і періодично виїжджає до Республіки Польща і не зможе достатньо часу приділити сину, тому вважає за доцільне визначити суду місце проживання дитини разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Представник позивачки - адвокат Волощука Б.І. у судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки щодо задоволення позовних вимог. Представник відповідача - адвоката Тунського А.Р. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя у відзиві на позовну заяву. У поданому відзиві, відповідач [PERSON] зазначає, що позов є необґрунтованим, оскільки вважає за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісяця, так як така сума є достатньою для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Крім того, зазначає, що слід врахувати що його батьки є пенсійного віку і потребують матеріальної допомоги. Щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, то не заперечує проти визначення такого разом з матір`ю, проте без визначення конкретного місця проживання, а саме: [ADDRESS] , оскільки за вказаною адресою позивачка не проживає. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, заслухавши учасників судового засідання, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 171, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Як вбачається з копії рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 02 листопада 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, де батьком вказано [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно зі ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання їх малолітньої дитини, при встановленні розміру аліментів, суд з урахуванням вимог ст. 182 СК України та те, що кожен з батьків рівноцінно несе обов`язок щодо утримання дитини, те, що дитина проживає спільно з матір`ю, яка нею опікується постійно, і об`єктивно несе більші витрати на її утримання, те, що позивач є працездатного віку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, на користь позивачки, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. Суд не бере до уваги доводи відповідача у відзиві на позовну заяву від 12 березня 2021, в якому він просить відмовити у позові в частині розміру аліментів, щодо того, зокрема, що в нього є батьки пенсійного віку, оскільки доказів того, що вони перебувають на його утриманні і доказів матеріальної допомоги батькам відповідачем не надано. Вирішуючи питання щодо місця проживання малолітньої дитини, суд з враховує, що як позивачкою так і відповідачем не заперечується місце проживання [PERSON] з матір`ю, а також з врахуванням позиції Верховного суду України в Постанові від 12 лютого 2020 року, що місцем проживання дитини є саме визначення місця проживання з кимось із батьків, без вказівки конкретної адреси, оскільки така може змінюватись. А тому, наведені обставини дають суду підстави вважати, що в інтересах дитини, які будуть сприяти її всебічному та гармонійному розвитку, місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , слід визначити разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 14 грудня 2020 року, а тому аліменти стягувати від дня пред`явлення позову - з 14 грудня 2020 року. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України, звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Враховуючи те, що позивачкою заявлено дві позовні вимоги, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 1681,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial