Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18 липня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського місткрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 356. Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] - [INFO], та [PERSON] - [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх семи років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз це спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Позивач вказує, на те, що відповідач дозволяє собі використовувати ненормативну лексику та фізичну силу відносно неї та дітей. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дітей та у позивача, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Старший син переймає зразок поведінки батька у відношеннях з братом, товаришами та однокласниками, використовуючи агресивну фізичну силу, та ненормативну лексику. Крім того, не припустиме формування у дітей батьківського шаблону ставлення до жінки. Позивач зазначає, що від початку сімейного життя сторони проживали у її квартирі, іншого житла та родичів, здатних надати притулок чи захист, позивач не має. Вона та діти потребують відділення від відповідача аби діти отримали спокійне мирне життя та відновлення психічних та фізичних сил від щоденних жахливих криків, бійок, страху, стресу та погіршення здоров`я. Але відповідач повністю ігнорує багаторазові вимоги звільнити житлову площу. На даний момент за позивач вказує, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області від 30 листопада 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 21 березня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області подружжю надавався строк на примирення на два місяці до 21 травня 2019 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 18 липня 2019 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Суду зазначила, що навіть після надання строку на примирення вони із відповідачем не знайшли спільної мови. Між ними так і залишились напружені відносини, які впливають на їх дітей. Вони із відповідачем не можуть знайти взаємопорозуміння. Позивач вказує, що поведінка та дії відповідача суперечать як її інтересам, так і інтересам дітей. Зокрема відповідач заперечує проти підробіток позивача, не намагається вирішити побутові проблеми, коштів вистачає тільки на харчування та комунальні послуги, в іншому сім`я повинна собі в чомусь відмовляти. Відповідач не хоче шукати постійну роботу, а тільки вдома редагує тексти, і постійно перебуває за комп`ютером. З дітьми взагалі не грається, а лише в пізній час дивиться з ними фільми, які не відповідають віку дітей, що впливає на їх психіку, діти потім погано сплять вночі. Також пояснила, що під час сварки, відповідач зривається на крик, застосовує не нормативну лексику, та ламає при цьому меблі, про що надала відповідні фото із зображеними поламаними меблями та побитим холодильником. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що всі зазначені позивачем обставини надумані, та трактуються позивачем на свій лад. Заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки це вплине на дітей. Суду пояснив, що він постійно намагається забезпечити сім`ю всім необхідним, сплачує за комунальні послуги, купує продукти харчування. Приблизно на сім`ю витрачає близько 7000 грн. на місяць. Щодо дітей, то він постійно ними займається, ходить в парк та ліс, грається в різні ігри. Не заперечував, що дійсно в них різні погляди на виховання дітей, але це ніяким чином не впливає на їх спільне сімейне життя. Суд вислухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 18 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, у Броварському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 356, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 3). Від спільного шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] - [INFO] народження (свідоцтво про народження від 03 жовтня 2009 року), та [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про народження від 06 січня 2012). (а.с. 9-10) [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , з нею також проживають та зареєстровані: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - син, що підтверджується довідкою форми № 3 виданої житлово-експлуатаційною конторою № 3 від 24 жовтня 2018 року за № 1008. (а.с. 11) Вказана квартира належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим 19 серпня 1996 року представництвом фонду держмайна у м.Бровари на підставі розпорядження від 19 серпня 1996 року за № 669, з відповідними відмітками про набуття права на частку квартири. (а.с. 12) Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України). Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлені фактичні обставини щодо взаємин подружжя, які свідчать, що розлад в сім`ї не має тимчасового характеру, подружжя довгий час не можуть знайти порозуміння щодо побуту та спільних відносин у сім`ї, позивач категорично не бажає проживати разом із відповідачем, шлюб між сторонами фактично носить формальний характер, і тому подальше спільне життя є неможливим. Установивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Outcome: approved