Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 26.12.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них [INFO] р. народилася донька [PERSON]. Життя з відповідачем не склалося через те, що вони легковажно підійшли до створення сім'ї. Кожен з них є індивідуальністю зі своїми звичками і поступатися один одному вони не бажали. З часом стало зрозумілим, що жити разом вони не можуть. У вересні 2016 року вони припинили з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки та ведення спільного господарства. З цього часу не проживають разом. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 27.03.2019 року ухвалою суду вирішено закінчити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, проте представник позивача подала до суду заяву, в якій зазначено, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність та відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України, про що свідчать матеріали справи, однак наданими йому процесуальними правами не скористався, відзив на позовну заяву не подавав, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 2423 (а. с. 7). У шлюбі у них [INFO] р. народилася донька [PERSON] (а. с. 7). Як вбачається з позовної заяви, сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство з вересня 2016 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Спору про поділ спільного майна на даний час не має. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що сторони не підтримують подружні стосунки, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved