Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.06.2011 року до управління з заявою про призначення допомоги на дітей одиноким матерям звернулася [PERSON], надавши необхідні документи. Згідно з Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Законом України про Державний бюджет на відповідний рік відповідачу на доньку [PERSON], [INFO], була призначена допомога на дітей одиноким матерям з 01.06.2011р. по 30.06.2029 року. 22.06.2016 року до їх управління надійшло повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську про внесення 04.04.2013 року до актового запису відомостей про батька дитини на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду про визнання батьківства від 28.02.2013 року. Оскільки були внесені дані про батька в актовий запис про народження дитини, відповідач вже не мала права на отримання допомоги як одинока матір. Також позивач зазначив, що виплата вищевказаної допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли ті обставини, тобто відповідач не мала права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з 01.04.2013 року, тому за період з 01.04.2013р. по 31.12.2015р. відповідач не законно отримала допомогу на дітей одиноким матерям у сумі 10232,80 грн.. На вимогу їх управління до теперішнього часу відповідачем суму боргу не повернено. Просять стягнути з [PERSON] суму надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 10232,80 грн. на їх користь. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 04.01.2016р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач при оформленні допомоги на дітей одиноким матерям надавала розписку та зобовязувалась повідомити УПСЗН у разі змін у складі сімї або про інші обставини, які впливають на призначення такої допомоги. Відповідно до п.46 [PERSON] призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми відповідачка при встановленні факту батьківства втрачає статус одинокої матері, а відповідно і право на таку допомогу. Управлінням було направлено повідомлення відповідачці про необхідність повернення суми боргу, але добровільно вона борг не сплатила. Просила суд позов задовольнити, а також стягнути з відповідачки на їх користь суму сплаченого судового збору в розмірі 1378,00 грн. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що після того як вона встановила факт батьківства [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON], рішенням суду його позбавили батьківських прав та було стягнуто аліменти. Цей процес продовжувався 2-3 роки. Зараз виконавчий лист перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки адвокат [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 07.11.2016р.) позовні вимоги не визнав. Просив суд застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду лише в жовтні 2016 року про стягнення суми надмірно сплаченої допомоги за період з 01.04.2013 року по 31.12.2015 року, тобто з пропуском позовної давності. Просив застосувати строк позовної давності за період з 01 квітня 2013 року по жовтень 2013 року на суму 1746,60 грн. Крім того зазначив, що у п. 36 [PERSON] призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 відсутня така причина для припинення виплати такої допомоги у разі встановлення факту батьківства. [PERSON] не передбачено припинення допомоги при встановленні батьківства. Вважає, що відповідачу не було виплачено надмірно допомогу, це поточні платежі допомоги від держави. Законодавством визначено, що отримувач допомоги повинен повідомити про зміну сімейного стану, але не про встановлення батьківства. У відповідачки був відсутній умисел на неправомірне отримання допомоги. Крім того зазначив, що [PERSON] не передбачено повернення допомоги. Вважає позов необґрунтованим, просив відмовити в його задоволенні. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2011 року до Управління праці та соціального захисту населення звернулася відповідачка [PERSON] з заявою про призначення соціальної допомоги на дитину одиноким матерям у звязку із народженням дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту вказаної заяви, відповідач зобов'язалась своєчасно повідомити органи праці та соціального захисту населення про всі зміни у сім'ї (а.с. 3). З матеріалів справи вбачається, що згідно з Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» відповідачці на доньку [PERSON] була призначена допомога на дітей одиноким матерям з 01.06.2011р. по 30.06.2029р. Згідно положень\~ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 49 [PERSON] призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, на осіб, яким виплачується державна допомога, покладається обовязок та відповідальність за надані ними відомості або за не надання інформації про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань громадянином (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно ст. 18-1 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 33 [PERSON] призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають, зокрема, одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька або запис про батька проведено в установленому порядку за вказівкою матері. Згідно ст. 18-2 вищезазначеного Закону допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз. 1 ч. 1\~ст. 135 Сімейного кодексу України, або документу про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. В судовому засіданні також встановлено, що до актового запису № 471 від 10.06.2011 року про народження дитини [PERSON] на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про визнання батьківства від 28.02.2013 року (рішення суду набрало чинності 12.03.2013р.) внесені відомості про батька дитини (а.с.7-8). Про що позивачу стало відомо з повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області №596/02-04-92 від 04.02.2013 року (а.с.6). Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність тверджень позивача про те, що відповідач не повідомила Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання батьківства щодо її дочки, чим порушила взяті на себе зобов'язання повідомляти про зміну обставин, що впливають на призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям згідно чинного законодавства України, внаслідок чого надмірно отримала призначену допомогу з квітня 2013 року по 31.12.2015 року. Тобто відповідачка, як особа якій виплачується державна допомога, не повідомила орган, що призначив і виплачував їй зазначену допомогу, про зміну обставин, які впливають на виплату такої державної допомоги, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів на суму 10232 грн. 80 коп.. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати суму безпідставно виплаченої допомоги, що підтверджується і позицією її та представника в судовому засідання. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід стягнути надмірно виплачену суму державної допомоги. Разом з тим представник відповідача просив застосувати строки позовної давності, що передбачено\~ст. 267 ЦК України. Представник позивача [PERSON] заперечувала проти застосування строків позовної давності, мотивуючи тим, що управлінню тільки в червні 2016 року стало відомо про встановлення факту батьківства, тому вважала, що перебіг строку давності починається з цього часу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, про порушене право позивачу стало відомо з повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, №596/02-04-92 від 04.02.2013 року (а.с.6), проте до суду звернулися лише у жовтні 2016 року. Таким чином, стягненню підлягає лише надмірно виплачена допомога за період з жовтня 2013 року до грудня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності, та становить суму у розмірі 8485 грн. 20 копійок (10526,40 грн. 2041,20 грн). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у\~ розмірі 1378,00 грн. (платіжне доручення № 10554 від 17.10.2016 р.), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1142 грн. 64 коп. (1378 грн. х 82,92%).

Outcome: partial