Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку №20 по вул. Червоноармійській у с. Сартана м. Маріуполя, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 червня 2013 року на підставі договору дарування від 14 червня 2013 року. У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який вже тривалий час, а саме з січня 2014 року, не проживає у будинку, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у утриманні будинку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у зазначеному будинку не дозволяє йому розпорядитися його власністю. Актом від 19 січня 2016 року, який посвідчений секретарем селищної ради, підтверджується факт не проживання відповідача у даному домоволодінні з січня 2014 року. На підставі зазначеного, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Червоноармійська, буд. 20. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Згідно частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. У матеріалах справи міститься оголошення про виклик [PERSON] до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, і опубліковане у газеті «Урядовий кур'єр» №38 від 26 лютого 2016 року. Отже, судом було вжиті всі можливі та передбачені діючим процесуальним законодавством заходи для забезпечення прав відповідача на участь у судовому процесі. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, с. Сартана, вул. Червоноармійська, буд. 20, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серія ВАС №010563 від 14 червня 2013 року. Згідно копії домової книги, в зазначеному будинку зареєстрований [PERSON]. У Акті від 19 січня 2016 року, за підписом квартальної вулиці Червоноармійської та секретаря Сартанської селищної ради, зазначено, що при обстеженні житлового будинку №20 по вул. Червоноармійській в с. Сартана, встановлено, що в даному житловому будинку зареєстрований [PERSON], якій з січня 2014 року і то теперішній час за даною адресою не проживає. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком №20 по вул. Червоноармійській в с. Сартана м. Маріуполя Донецької області, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не мешкає за місцем реєстрації більше одного року. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивача було звільнено від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved