Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, мотивуючи тим, що 1 грудня 2014 року відповідач від імені позивача, але без її згоди та відому, на підставі договору найму нерухомого майна передала квартиру [ADDRESS], що належала позивачу на праві власності, в найм [PERSON] з щомісячною платою за оренду квартири у розмірі 43 000 грн., що еквівалентно 2 900 доларам США. Оскільки позивачем 24 грудня 2014 року вказана квартира була передарована [PERSON], то позивач просила стягнути з відповідача на її користь безпідставно отримані кошти за здачу в найм квартири за період з 1 по 23 грудня 2014 року з розрахунку 2 151,61 доларів США, що станом на 9 лютого 2016 року з розрахунку Національного банку України (100 доларів США - 2 591 грн.) становить 54 721 грн. 44 коп., а також суму гарантійного депозиту з розрахунку 2 900 доларів США, що становить 75 139 грн. станом на 9 лютого 2016 року, а всього 5 800 доларів США, що становить 150 278 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач повторно до судового засідання не з'явилася. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у її відсутність в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], яку подарувала 24 грудня 2014 року [PERSON], що стверджується договором дарування квартири від 24 грудня 2014 року. Разом з тим, 1 грудня 2014 року від імені позивача [PERSON] відповідач [PERSON] на підставі договору найму (оренди) нерухомого майна передала в найм [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Щомісячна плата за оренду квартири становить 43 500 грн., що еквівалентно 2 900 доларам США, строк договору з 1 грудня 2014 по 1 грудня 2015 року (а.с. 7-9). Передача квартири в найм підтверджується і актом прийому-передачі (а.с. 10-11). Договір оренди квартири укладений від імені [PERSON], підписаний відповідачем [PERSON], що стверджується самим договором, а також підписом відповідача, вчиненому в її паспорті громадянина України (а.с. 15). Передача коштів за найм квартири підтверджується п. 3.2.1 договору найму нерухомого майна. Крім того, відповідно до п. 3.2.2 вказаного договору відповідач отримала 2 900 доларів США як гарантійний депозит. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки відповідач безпідставно отримала майно - грошові кошти від [PERSON], за здачу в найм квартири, яка їй не належить та позивач на це не уповноважувала відповідача, то суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів, отриманих відповідачем від [PERSON] за здачу в найм квартири. Разом з тим, оскільки права [PERSON] як власника квартири були порушені в період з 1 по 23 грудня 2014 року, що складає 23 дні, то суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення безпідставно отриманої орендної плати за вказаний період, що становить 2 151,61 долар США (2 900 доларів США / 31 днів у грудні х 23 дні). Отже, всього до стягнення підлягає сума у розмірі 5 051,61 доларів США (2 151,61 долар США + 2 900 доларів США гарантійного депозиту). Оскільки умовами договору найму нерухомого майна сторонами визначено орендну плату в доларах США, то вказана сума підлягає стягненню в доларах США. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 128 689 грн. 98 коп., що еквівалентно 5 051,61 доларів США з розрахунку курсу Національного банку України станом на 18 квітня 2016 року (100 доларів США = 2 547,5042 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1 286 грн. 90 коп. пропорційно сумі задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial