Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі правонаступником якого є Тернопільське обєднане управління пенсійного фонду України Тернопільської області звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно набутої пенсії в сумі 52234,71грн. посилаючись на те, що відповідач по справі внаслідок подання недостовірних даних до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі безпідставно отримала пенсію за період з листопада 2004 року по червень 2013 року в сумі 52234,71 грн., яка підлягає стягненню у судовому порядку. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки не зважаючи на те, що вона перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ на загальній системі оподаткування як субєкт підприємницької діяльності фізична особа з 23.08.2000року, вона вважається непрацюючим громадянином, так як доходів не отримувала та діяльності не здійснювала. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 30.11.2004 року відповідач звернулась в управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі із заявою про призначення їй пенсії за інвалідністю, надавши довідку про те, що є непрацюючою та згідно заяви про призначення пенсії зобов'язувалася про всі зміни, які викликають зміну розміру виплачуваної пенсії повідомляти в Управління Пенсійного фонду. В подальшому відповідач неодноразово своїм підписом на пам'ятках пенсіонеру засвідчувала свою обізнаність про те, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім'ї. У своїй заяві до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі від 30.06.2011 року в зв'язку із зміною адреси проживання відповідач зазначила, що не працює. З 30 листопада 2004 року [PERSON] призначено соціальну пенсію по III групі інвалідності відповідно до поданої нею 30.11.2004 року заяви. Згідно даних реєстру страхувальників [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності з 20.05.2004 року. Однак звітність до Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі відповідачем не подавалась. Розпорядженням 178649 від 09.07.2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі припинило виплату пенсії в зв'язку з тим, що [PERSON] не має права на пенсію. Таким чином переплата виникла за період з листопада 2004 року по червень 2013 року в сумі 52234,71 грн. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV). Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до частини 1 та 2 статті 5 Закону України № 1058 всі відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються виключно зазначеним законом, яким також визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Згідно ст. 16 Закону № 1058 застрахована особа (працююча) зобов'язана повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну її статусу, в тому числі і про працевлаштування, протягом 10 днів з моменту їх виникнення. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону №1058, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється,: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено ст.50 Закону України №1058-IV, частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695 (далі - Порядок). Згідно з п.3 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії провадиться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст.93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію, зокрема інвалідам III групи. На підставі п.25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України №224/30 від 30 квітня 2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 року за №536/6824 за документ, який підтверджує, що особа не працює, приймаються: трудова книжка та довідка податкових органів про відсутність доходів від підприємницької діяльності. При відсутності трудової книжки - довідки уповноважених органів з місця проживання, у тому числі органів місцевого самоврядування, та довідка податкових органів про відсутність доходів від підприємницької діяльності. Зі змісту вказаних положень випливає, що непрацюючим громадянином також вважається особа, яка хоч і зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, однак не отримує доходів від неї. Відповідно до довідки №13046/17-а від 27 травня 2014 року, виданої Головним управлінням Міндоходів у Тернопільській області, [PERSON] перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ на загальній системі оподаткування як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа з 23 серпня 2000 року. Згідно поданих декларацій про майновий стан і доходи за 2000-2013 рр. остання доходів не отримувала (діяльності не здійснювала). Враховуючи той факт, що [PERSON] має право на соціальну пенсію, так як згідно положень ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Пенсійного фонду України № 224/30 від 30 квітня 2002 року, вважається непрацюючим громадянином, суд приходить до висновку що вимоги позивача до задоволення не підлягають. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed