Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначено, що між банком та [PERSON] 03.10.2008 року укладено кредитний договір № МR14GK12410006, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 32105,70 доларів США на термін до 03.10.2017 року. В забезпечення виконання зобовязання за вказаним договором між позивачем та [PERSON] та [PERSON] укладено договори поруки. Відповідачі свої зобовязання за договором належним чином не виконали, внаслідок чого станом на 11.11.2016 року мають заборгованість за кредитним договором у розмірі - 18\~100,08 доларів США, яка складається з наступного 252,37 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 16\~777,34 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1070,37 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом Тому позивач просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій також зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини відсутності не повідомили. Ухвалою Апостолівського районного суду від 06 липня 2017 року справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині вимог позову до [PERSON] закрито. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.224 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 627 ЦК Українипередбачено, що відповідно\~до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.\~1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного кредитного договору № МR14GK12410006 від 03.10.2008 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 32\~105,70 доларів США (а.с. 15-18). В забезпечення виконання зобовязань за договором № МR14GK12410006 між ПАТ КБ «Приатбанк» та [PERSON] укладено договір поруки № МR14GK12410006/1 від 03 жовтня 2008 року, згідно п. 4 якого визначено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с. 19). Матеріалами справи підтверджується що станом на 11.11.2016 року відповідачі мають заборгованість за кредитним договором у розмірі - 18\~100,08 доларів США, яка складається з наступного 252,37 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 16\~777,34 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1070,37 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом Відповідно до ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) договір є підставою для виникнення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регламентують договір позики, якщо інше не встановлено ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 3 статті 554 ЦК України встановлено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, що встановлено ч. 1 ст. 543 ЦК України. Згідно із ч. 2 ст. 543 ЦК України, солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином, зважаючи на те, що зобов'язання за кредитним договором досі не виконані, а заборгованість досі не сплачена, то договір поруки є діючим, а поручитель зобов'язаним, як солідарний боржник. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)\~(ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України). Також слід зазначити, що в силу ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання такого грошового зобовязання, а кредитний договір відповідно до\~ст.629 ЦК Україниє обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, відповідачами в розумінні положень ст.ст.10,60 ЦПК Українинаданий банком розрахунок суми заборгованості належними та допустимими доказами не спростовано, а також не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов'язань за договором. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачі не виконали взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідачі не заперечували у будь-якій формі щодо дотримання банком строків звернення до суду за захистом порушених прав. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти станом на 06.07.2017 року вартість 100 доларів США складає 2611.9317 грн. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості в розмірі 18\~100,08 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 06 липня 2017 року складає 472\~761 гривня 72 копійки. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Згідно ч.\~1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Таким чином з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3472 гривні 50 копійок та з [PERSON] на користь позивача з стягнути судовий збір в сумі 3472 гривні 50 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved