Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва, Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову вказує, що 04 липня 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» набуло право власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. Проте, у вказаній квартирі значаться зареєстрованими та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON]. У зв'язку з цим, позивач обмежений у здійсненні свого права власності на квартиру, тому просить задовольнити позов в заявлений спосіб. 20 лютого 2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява від представника позивача Шевченка А.М. про зміну предмету позову, в якій вказує вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідачів [PERSON], [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав письмову заяву в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, також просив включити сплачену суму витрат за подачу оголошення в газету, (а.с. 43). Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, проте на адресу суду повернулись конверти з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.106-107), крім того відповідачі повідомлялись про розгляд даної справи шляхом оголошення в газеті « Урядовий кур'єр»(а.с. 47). Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлені належним чином.(а.с.108-109) Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив та заяви про розгляд справи у його відсутність. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру за адресою [ADDRESS], яке було предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 23.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І. за реєстровим номером 646.(а.с. 7-12) Так, відповідно до акту Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 27.03.2017 року про реалізацію предмета іпотеки, проведено електронні торги та реалізовано квартиру за адресою [ADDRESS].(а.с.18) 04.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. видано свідоцтво за яким право власності зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «РОДОВІД БАНК», про що внесено відомості до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.19-20). Згідно довідки у вказаній квартирі зареєстрованими значаться відповідачі [PERSON], [PERSON]. (а.с.21-22) 10.11.2017 року Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» направило на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] вимогу про виселення, однак вказану вимогу відповідачами проігноровано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, відповідно до Інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, [PERSON] володіє на праві приватної власності домоволодінням за адресою [ADDRESS] загальною площею 369,7 кв.м. на підставі договору дарування Р№ 522 від 18.03.2011 року зареєстрованим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пелих Ю.В. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном. Як зазначено у ч.3 ст. 109 ЖК Української РСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1, 3 ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на спростування вищевказаних доводів відповідачами не надано. На підставі вищевикладеного вбачається, що відповідачі в добровільному порядку звільнити житло відмовляються та своїм проживанням порушують права позивача як власника спірної квартири, перешкоджаючи йому володіти, користуватись та розпоряджатись належною йому на праві власністю квартирою, тому вимоги щодо виселення та зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. та витрати понесені позивачем в ході розгляду сумі 630 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved