Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

У лютому 2017р. [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТзДВ «СТ «Домінанта»), [PERSON] про відшкодування збитків, завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути на її користь: - з ТзДВ «СТ «Домінанта» страхове відшкодування у розмірі 9 678,51 грн., пеню у розмірі 6 238,71 грн., 3% річних у розмірі 516,00 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 2 239,24 грн. та витрати за проведення незалежної експертизи у розмірі 500,00 грн., що разом становить 19 172,4 6грн.; - з [PERSON] різницю між сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди у розмірі 9 221,40 грн. Судові втрати Позивачка просила стягнути з Відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог. Вказані позовні вимоги Позивач обґрунтовувала тим, що 31.07.2015р. у м.Одеса по вул.Миколаївська дорога 281 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки Хонда, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Мазда, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної ДТП автомобілю Хонда було завдано механічних ушкоджень. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.08.2015р. у справі №504/3064/15-п встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем Мазда, державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Мазда на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4102512 від 23.04.2015р. 03.08.2015р. Позивач звернулася до ТзДВ «СТ «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, завдану майну одного потерпілого. З урахуванням дати подачі заяви про виплату страхового відшкодування, Позивачка стверджує, що виплата мала бути здійснена не пізніше 02.11.2015р. Однак, на рахунок Позивачки страхове відшкодування було перераховано ТзДВ «СТ «Домінанта» лише 31.12.2016р. у сумі 4 287,10 грн. В той же час згідно зі звітом експерта автотоварознавчого дослідження №702 від 06.08.2015р. вартість матеріального збитку автомобіля Хонда, номерний знак [NUMBER] складає 23 187,01 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу 13 965,61 грн. Позивач стверджує, що ТзДВ «СТ «Домінанта» на її користь недоплачено 9 678,51 грн., а також витрати на проведення експертизи у розмірі 500,00 грн. Крім того, за порушення строків виплати страхового відшкодування з вини страховика згідно зі ст.37 Закон Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) на її користь мало бути виплачено пеню, виходячи з суми відшкодування 13 965,00грн. за період з 03.11.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 5 964,01 грн., а виходячи з недоплаченої суми 9 678,00 грн. за період з 31.12.2016р. по час звернення з позовом до суду - 06.02.2017р., 274,70 грн., що разом становить 6 238,71 грн. Також, з урахуванням положень ст.625 ЦК України зі страхової компанії підлягають стягненню 3% річних, виходячи з суми 13 965,00грн. за період з 03.11.2015р. по 31.12.2016р. у розмірі 487,00 грн., а виходячи з недоплаченої суми 9 678,00 грн. за період з 31.12.2016р. по час звернення з позовом до суду - 06.02.2017р., 29,00 грн., що разом становить 516,00 грн. Інфляційні втрати за вказаний період, виходячи із зазначених вище сум разом становлять 2 239,24 грн. (за період з листопада 2015р. по грудень 2016р. виходячи з суми 13 965,00 грн. - 2 152,14 грн., за період з грудня 2016р. по січень 2017р. виходячи з суми 9 678,00 грн. - 87,10 грн.). Таким чином, за підрахунками Позивачки загальна сума, яка підлягає стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта» на її користь становить 19 172,46 грн. Обґрунтовуючи суму грошових коштів, яка підлягає стягненню на її користь з [PERSON] , Позивачка вказала, що вона розраховується відповідно до ст.1194 ЦК України та становить різницю між фактичним розміром шкоди, (23 187,01 грн.) та вартістю матеріального збитку з урахуванням зносу (13 965,61 грн.), встановленими у звіті експерта автотоварознавчого дослідження, і дорівнює 9 221,40 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва Малинникова О.Ф. від 24.02.2017р. за вказаною позовною заявою [PERSON] . відкрито провадження у цивільній справі. 23.08.2017р. до суду надійшли заперечення Відповідача 2 - [PERSON] , на позовну заяву, в яких він просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Свою позицію обґрунтував тим, що його цивільно-правова відповідальність як водія автомобіля Мазда, станом на час ДТП - 31.07.2015р., була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілих, згідно полісу становить 50 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн. При цьому, як стверджує Відповідач - [PERSON] , ним було сплачено розмір франшизи 1 000,00 грн. і, як йому повідомили у страховій компанії, це дає можливість здійснити повне відшкодування потерпілій особі, а він жодних сплат проводити більше не повинен. Вартість відновлювального ремонту, заявленого Позивачкою, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, не перевищує ліміту відповідальності за полісом ОСЦПВНТЗ, а тому підстави для стягнення з нього грошових коштів відсутні. Щодо заявленої Позивачкою суми, яка підлягає стягненню з відповідачів, то [PERSON] вважає, що вона є безпідставною, оскільки, Позивачкою не надано до суду доказів на підтвердження витрат, в тому числі, рахунку автосервісу, який проводив відновлювальний ремонт та підтверджені витрати. З урахуванням звіту про визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Хонда, наданого до суду Позивачкою, фактично встановлено, що вартість матеріальних збитків складає 13 965,61 грн., яка співпадає з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля (п.б, п.в розділу 4 Звіту №702 від 06.08.2015р.). Також наголосив на тому, що Позивачкою пропущено строки позовної давності в частині пені, причин поважності пропуску строку не наведено, а положення ст.625 ЦК України для таких правовідносин не застосовуються. 21.11.2017р. до суду надійшли заперечення ТзДВ «СТ «Домінанта» на позовну заяву, в яких Відповідач1 просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовував тим, що страховою компанією на рахунок Позивачки було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4 823,69грн. та пеня у розмірі 2 042,62грн. Так, після отримання повідомлення Позивачки про настання ДПТ, страховою компанією відповідно до положень Закон № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків організовано та проведено 03.08.2015р. огляд пошкодженого автомобіля позивачки. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу відшкодовуються з урахуванням зносу. Згідно Звіту від 27.08.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда становить 6 988,43 грн. з ПДВ та 5 823,69 грн. без ПДВ. Без урахування ПДВ та франшизи, розмір якої згідно договору - 1000,00 грн., страхове відшкодування склало 4 823,69 грн. та платіжним дорученням 29.12.2016р. на рахунок Позивачки перераховано частину відшкодування у розмірі 3002,25 грн. разом з пенею у розмірі 1 319,42 грн. Згодом, 21.02.2017р., перераховано залишок страхового відшкодування у розмірі 1 821,44 грн. разом з пенею у розмірі 723,20 грн. Обґрунтованість розміру страхового відшкодування перевірялась Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. При проведенні перевірки Звіт направлявся для рецензії до Фонду державного майна України і до Страхової компанії не надходило жодної інформації щодо невідповідності звіту вимогам законодавства. Крім того, Позивачкою не надавалось до Страхової компанії жодних документів на підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, відсутні такі документи і в матеріалах справи, а тому, підстави для доплати позивачеві суми ПДВ відсутні. З урахуванням наведеного, ТзДВ «СТ «Домінанта» просило відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та проводити розгляд справи за відсутності її представника. У червні 2018р. у зв`язку з довготривалим перебуванням судді Малинникова О.Ф. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду, проведено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справа надійшла у провадження судді Кондратенко О.О. 18.09.2018р. до суду надійшла заява представника позивача, в якій вказувалось про те, що представник позивача просить провести судове засідання за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення суду. Протокольною ухвалою суду від 16.01.2019р. явка позивачки у судове засідання визнана обов`язковою, однак позивач до суду не з`явився. 11.05.2019р. до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] , в якому він просив долучити до матеріалів справи копію квитанції ПриватБанку від 23.11.2015р., по якій ним було перераховано на рахунок позивачки [PERSON] франшизу. У судове засідання 02.08.2019р. сторони у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, і про те, що він наполягає на задоволенні позову в повному обсязі, з підстав, викладених у позові, а проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач1 - ТзДВ «СТ «Домінанта», в судове засідання свого представника для участі у розгляді справи не направило, проте в запереченнях на позов вказано про розгляд справи за відсутності представника та про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідач2 - [PERSON] , в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив. Виходячи з положень ч.3 ст.223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились, з урахуванням того, що вони були належним чином повідомлені про судове засідання. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, а також документи, надані відповідачами, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.п.22.1. ст.22 Закону №1961-IV ). Згідно абзацу 2 п. 12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Статтею 29 Закону №1961-IV зокрема, визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.1 - п.34.2 ст.34 Закону №1961-IV). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту (п. 36.2. ст.36 Закону №1961-IV). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п.36.5 ст.36 Закону №1961-IV). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 31.07.2015р. о 13 год. 10 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем Мазда, номерний знак [NUMBER] , по вул.Миколаївська дорога, 281, м. Одеси , не врахував дорожню обстановку в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Хонда, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.08.2015р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави (а.с.12-13). Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вищезазначеної ДТП автомобіль Хонда, номерний знак [NUMBER] , було пошкоджено та заподіяно матеріальної шкоди. Із довідки виданої відділом державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Одеса, [PERSON] , вбачається, що 31.07.2015р. о 13 год. 10 хв. транспортний засіб Хонда, номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження: - деформований задній бампер, заднє ліве крило (а.с. 35). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Мазда, номерний знак [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ТзДВ «СТ «Домінанта» згідно полісу №АЕ/ [NUMBER] обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 23.04.2015р. по 22.04.2016р., ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну - 50 000,00 грн., а франшиза в розмірі 1000,00 грн. (а.с.100). 03.08.2015р. до ТзДВ «СТ «Домінанта» звернувся власник транспортного засобу Хонда, номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, - [PERSON] (а.с.35), з повідомленням про настання ДТП по договору ОСЦПВВНТЗ від потерпілої особи (а.с. 14-16, 101-102). Того ж дня, 03.08.2015р., експертом ТОВ «Експертум -АВЕ», направленим ТзДВ «СТ «Домінанта», проведено огляд транспортного засобу, про що складено відповідний протокол із зазначенням пошкоджень автомобіля Хонда, який підписаний [PERSON] (а.с. 118-120). Згідно Звіту №67-D13/1 від 27.08.2015р. про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Хонда (державний номер [NUMBER] ), складеного оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ» на замовлення ТзДВ «СТ «Домінанта», вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда внаслідок пошкодження складає 11 805,25 грн. На підставі виконаних досліджень, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику автомобіля Хонда, внаслідок його пошкодження станом на 27.08.2015р. складає 6 988,43 грн. з урахуванням ПДВ, а без врахування ПДВ 5 823,69 грн. (а.с. 103-110). Зі Звіту вбачається, що автомобіль Хонда має рік випуску 2006, термін експлуатації на дату оцінки 9,59, пробіг 75421, розрахований оцінювачем коефіцієнт фізичного зносу деталей автомобіля Хонда складає 0,635. Отже, страховиком дотримано положень п.34.1 - п.34.2 ст.34 Закону №1961-IV, зокрема протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направлено представника та проведено огляд пошкодженого майна - автомобіля Хонда, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003р. №142/5/2092 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395 (далі - Методика), значення значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: - 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; - 7 років - для інших легкових КТЗ; - 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; - 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; - 5 років - для фототехніки (п.7.38 Методики). Відповідно до п.8.6.2 а Методики величина втрати товарної вартості (ВТВ) колісного транспортного засобу (КТЗ) не нараховується, якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ. Щодо невідповідності вказаного Звіту вимогам чинного законодавства чи обставинам справи, стороною позивача в позовній заяві не вказано. Отже, згідно вказаного Звіту на рахунок Позивачки страховою компанією мало бути перераховано вартість матеріального збитку без урахування ПДВ та зменшену на суму франшизи, яка згідно полісу №АЕ/4102512 становила 1000,00 грн., що в підсумку складало 4 823,69грн. За умови надання Позивачкою документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, страхова компанія мала провести доплату в розмірі, що не перевищує суми податку. 02.10.2015р. [PERSON] подала до ТзДВ «СТ «Домінанта» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просила розрахувати суму матеріального збитку у розмірі 13 965,61грн на підставі Звіту про оцінку №702, виконаного на її замовлення (а.с.18). Платіжним дорученням від 29.12.2016р. страхова компанія перерахувала на рахунок ПАТ «Мафін Банк» грошові кошти в сумі 4 321,67грн. для зарахування на картковий рахунок [PERSON] як страхове відшкодування по транспортному засобу Хонда, номерний знак [NUMBER] (а.с.121). У позовній заяві Позивачка вказує, що 31.12.2016р. на її рахунок від страхової компанії надійшла частина грошових коштів. Платіжним дорученням від 21.02.2017р. страхова компанія знову перерахувала грошові кошти в сумі 2 544,64 грн. як доплату до страхового відшкодування по автомобілю Хонда на карту [PERSON] (а.с.122). З листа ТзДВ «СТ «Домінанта» від 21.02.2017р, адресованого Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, директору Департаменту страхового регулювання та нагляду, вбачається, що на вимогу вказаного адресата від 13.02.2017р. страховою компанією надано інформацію та копії документів щодо події, яка сталася 31.07.2015р. між автомобілями під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 02.10.2015р. СТ «Домінанта» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3002,25 грн. та у відповідності до п.36.5 ст.36 Закону сплачено пеню у розмірі 1319,42 грн. Після отримання страховою компанією звернення [PERSON] про незгоду з виплаченою сумою, 20.02.2017р. було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 1 821,44 грн. та пеню у сумі 723,20 грн. (а.с.123). Отже, дослідженими судом матеріалами справи підтверджується, що страховик провів виплату страхового відшкодування [PERSON] з порушенням вимог п. 36.2. ст.36 Закону №1961-IV, тобто пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, яка згідно наявних в матеріалах судової справи документів була нею подана 02.10.2015р., а виплата мала бути проведена до 30.12.2015р. Доказів подання Позивачкою заяви про виплату страхового відшкодування за іншу дату сторонами суду не надано і матеріали справи не містять. Твердження Позивачки про те, що заяву про виплату страхового відшкодування нею подано до страхової компанії 03.08.2015р., матеріалами справи не підтверджуються, оскільки сторонами надано до суду лише копію Повідомлення про настання ДТП від 03.08.2015р., а не заяву про виплату страхового відшкодування за вказану дату. За таких обставин Позивачці за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика згідно з п.36.5 ст.36 Закону мала бути сплачена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що страхова компанія 29.12.2016р., тобто через рік після дати, в яку мала бути проведена виплата страхового відшкодування, сплатила Позивачці на її рахунок грошові кошти в сумі 4 321,67 грн., з яких 3002,25грн. страхове відшкодування, а 1 319,42 грн. пеня за прострочення строків виплати, про що вказано в листі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Недоплачена сума страхового відшкодування у розмірі 1821,44 грн. була доплачена страховою компанією на рахунок Позивачки 21.02.2017р. платіжним дорученням на суму 2 544,64 грн, в яку входила пеня у сумі 723,20 грн., як вказано в листі до Національної комісії. Дослідженими судом документами підтверджується, що загальна сума страхового відшкодування, сплаченого страховою компанією Позивачці, без врахування ПДВ (1 164,74 грн.) та франшизи (1 000,00 грн.), становить 3002,25 грн. +1821,44 грн. = 4 823,69 грн. Перевіривши суму пені, сплачену страховою компанією на рахунок Позивачки, за період з 30.12.2015р. по 29.12.2016р. (виходячи з суми 4 823,69 грн.) з урахуванням ставок НБУ, які діяли за вказаний період (з 30.12.2015р. - по 21.04.2016р. - 22% річних (113днів); з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. - 19% річних (35 днів); з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. - 18% річних (28 днів); з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. - 16,5% річних (35днів); з 29.07.2016р. по 15.09.2016р. - 15,5% річних (49днів); з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. - 15% річних (42дні); з 28.10.2016р. по 29.12.2016р. - 14% річних (63дні)), а також суму пені за період з 30.12.2016р. по 21.02.2017р. (виходячи з недоплаченої суми страхового відшкодування 1821,44 грн. з урахуванням ставки НБУ за вказаний період (з 31.12.2016р. по 21.02.2017р. 14 % річних (53 дні)), суд приходить до висновку, що Відповідачем1- ТзДВ «СТ «Домінанта», повністю сплачено Позивачці пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування згідно з п.36.5 ст.36 Закону на загальну суму 2042,62 грн. Враховуючи те, що Страховою компанією добровільного сплачено на рахунок Позивачки, окрім страхового відшкодування, пеню на загальну суму 2042,62 грн., що охоплює суму розраховану судом, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача1 на користь Позивачки пені за прострочення строків виплати страхового відшкодування. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України, розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі 686/21962/15-ц, постанова від 16.05.2018р. Відповідно до ст.625 ЦК України, за період з 30.12.2015р. по 29.12.2016р., виходячи з суми страхового відшкодування 4 823,69 грн., яка підлягала виплаті Позивачці не пізніше 30.12.2015р. і з вказаної дати почалось прострочення грошового зобов`язання, ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь Позивачки підлягає стягненню сума 3% річних - 145,11 грн., інфляційні втрати (індекс інфляції 1,124) - 596,28 грн. За період з 30.12.2016р. по 21.02.2017р., виходячи з недоплаченої Позивачці суми страхового відшкодування у розмірі 1 821,44 грн., зі страхової компанії на користь Позивачки підлягає стягненню сума 3% річних - 8,08 грн., інфляційні втрати (індекс інфляції 1,021) - 38,45 грн. Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь Позивачки на підставі ст.625 ЦК України, за весь період прострочки грошового зобов`язання, яке виникло з 30.12.2015р. (від дня подачі заяви від 02.10.2015р. про виплату страхового відшкодування 90 днів), становить 787,92 грн. Щодо посилання Позивачки на Звіт №702 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Хонда, який був виготовлений оцінювачем [PERSON] 06.08.2015р., то суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка - [PERSON] , 04.08.2015 р. самостійно уклала договір на проведення автотоварознавчого дослідження для визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Хонда. 06.08.2015р. у її присутності оцінювачем [PERSON] проведено огляд транспортного засобу Хонда та проведено автотоварознавче дослідження, про що вказано у складеному ним Звіті (а.с.33, 19). Зі Звіту №702 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Хонда, реєстраційний номер [NUMBER] , власник - [PERSON] , станом на 06.08.2015р., вбачається, що автомобіль Хонда має рік випуску 2006, термін експлуатації на дату оцінки 9 років, пробіг 75421, розрахований оцінювачем коефіцієнт фізичного зносу складає 0,55. Втрата товарної вартості не розраховувалась, оскільки строк експлуатації автомобіля перевищує 7 років. Вартість відновлювального ремонту складає 23 187,01 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Хонда, в результаті ДТП, станом на 06.08.2015р., складає 13 965,61 грн. (а.с. 19-25). За проведення автотоварознавчого дослідження Позивачка сплатила ФОП [PERSON] 500,00грн. (а.с.36). Щодо вказаного Звіту, складеного на замовлення Позивачки, суд виходить з того, що виходячи з положень п.34.2, п.34.3 ст.34 Закону №1961-IV потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди і страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише у разі якщо представник страховика не з`явився протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП для огляду пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак, матеріалами справи підтверджується, що в день подачі Позивачкою до страхової компанії повідомлення про ДТП, представником страховика (03.08.2015р.) було проведено огляд її автомобіля Хонда. Таким чином, у Позивачки були відсутні підстави для самостійного залучення оцінювача. Крім того, Позивачкою у Позовній заяві не наведено жодних аргументів з приводу того чому Звіт №67-D/13/1, складений 27.08.2015р. оцінювачем [PERSON] на замовлення ТзДВ «СТ «Домінанта» у ТОВ «Експертум-АВЕ», не може бути прийнято як доказ. Не містить позовна заява і жодних доводів про те, що вказаний звіт не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи чи містить дані, які не відповідають дійсності. Не надано Позивачкою і доказів того, що проведений нею ремонт автомобіля Хонда перевищує розмір вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу (згідно Звіту №67-D/13/1 та калькуляції до нього - 11 805,25 грн.). Питання про призначення експертизи судом сторонами не ставилось, а висновок експерта в порядку ч.3 ст.102 ЦПК України не подавався. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що для стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь Позивачки вказаної нею суми страхового відшкодування на підставі Звіту №702 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Хонда, який був виготовлений на її замовлення оцінювачем [PERSON] 06.08.2015р., правові підстави відсутні. Відсутні законні підстави і для стягнення зі страховика на користь Позивачки вартості, самостійно замовленого нею у експерта, автотоварознавчого дослідження у розмірі 500,00 грн. В частині позовних вимог [PERSON] до Відповідача2 - [PERSON] , судом встановлено наступне. Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом №АЕ/4102512, становить 1000,00 грн. Згідно з п.36.6 ст.36 Закону №1961-IV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. 23.11.2015р. винуватець ДТП [PERSON] сплатив на картковий рахунок Позивачки - [PERSON] , 1000,00 грн., з яких 2,00 грн. було знято банком як комісія за проведення платежу, що підтверджується дублікатом квитанції, наданим до суду вказаним відповідачем разом з клопотанням, зареєстрованим в суді 11.05.2019р. В той же час, як вбачається зі Звіту №67-D/13/1, складеного оцінювачем ТОВ «Експертум-АВЕ» [PERSON] на замовлення ТзДВ «СТ «Домінанта» 27.08.2015р., вартість відновлювального ремонту автомобіля Хонда, номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження, визначена за витратним підходом і складає 11 805,25 грн., а розрахований коефіцієнт фізичного зносу деталей становить 0,635. Вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику автомобіля Хонда, внаслідок його пошкодження станом на 27.08.2015р. складає 6 988,43 грн. з урахуванням ПДВ, а без врахування ПДВ 5 823,69 грн. Виходячи з положень ч.1, ч.2, ч.3 ст.22 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Як встановлено судом, ТзДВ «СТ «Домінанта» на рахунок Позивачки було сплачено старахове відшкодування у розмірі 4 823,69 грн. без врахування ПДВ (1 164,74 грн.) та франшизи (1 000,00 грн.), передбаченої Полісом. Отже, вказана страхова виплата є недостатньою для проведення відновлювального ремонту автомобіля Позивача, а Відповідач2 - [PERSON] , має сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Доводи Відповідача2 - [PERSON] , про те, що заподіяна Позивачці майнова шкода не перевищує ліміт відповідальності ТзДВ «СТ «Домінанта» як страховика, тому покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, не заслуговують на увагу з огляду на таке. Вказані відносини регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки ТзДВ «СТ «Домінанта» виплатило Позивачці страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі №686/17155/15-ц (провадження №61-18840св18). Щодо посилань Відповідача2 на пропуск Позивачем строку позовної давності, то суд дослідивши матеріали судової справи приходить до висновку, що Позивач звернулась з позовом до суду в межах строку позовної давності, встановленого ЦК України. Таким чином, враховуючи, що вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля Хонда, номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталася з вини Відповідача2 - [PERSON] , перевищує виплачений Позивачці розмір страхового відшкодування, суд доходить висновку про те, що з [PERSON] як з винної особи на користь Позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, виходячи з такого розрахунку: 11 805,25 грн. - 1 164,74 грн. (ПДВ) - 4 823,69 грн. = 5 816,82 грн. Враховуючи те, що вказаним Відповідачем 2 на рахунок Позивачки було сплачено франшизу у розмірі 1000,00 грн., то з нього підлягає стягненню сума - 4 816,82 грн. Щодо суми ПДВ, то за умови надання Позивачкою документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, страховик - ТзДВ «СТ «Домінанта» відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону №1961-IV має здійснити їй доплату в розмірі, що не перевищує суми податку. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджується, що Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 640,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги Позивачки до обох відповідачів на загальну суму 5 604,74 грн. (787,92 грн.+4816,82 грн.). Отже, сума судового збору, який підлягає стягненню з Відповідачів на користь Позивачки, пропорційно до задоволених позовний вимог та розподіляється між відповідачами наступним чином: з Відповідача1- ТзДВ «СТ «Домінанта» - 89,97 грн., з Відповідача2- [PERSON] - 550,03 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial