Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області звернулось до суду з позовом в інтересах держави в особі Жукинської сільської ради Вишгородського району Київської області до відповідача [PERSON] про стягнення збитків, спричинених рибним запасам України, посилаючись на те, що відповідач, грубо порушив правила рибальства, а саме: 11 квітня 2013 року о 17 годині 00 хвилин [PERSON] , перебуваючи на затоці р.Десна, в районі с.Жукин Вишгородського району Київської області проводив вилов риби в заборонений (нерестовий) період забороненим знаряддям лову - виробом із сіткоснастевого матеріалу «ятір» без належного дозволу органів рибохорони, при цьому була виловлена риба цінного виду - щука - 1 шт., чим завдано збитків рибним запасам України на загальну суму 340 ,00 грн. Своїми діями відповідач порушив вимоги статей 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил рибальства. Постановою судді Вишгородського районного суду від 31.05.2013 року відповідача було визнано винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, проте питання відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству України, не вирішено. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди становить 340,00 гривні. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 340 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Представник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області та представник Жукинської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини на які посилається позивач в позові, пояснив, що він штраф в розмірі 340 грн., а про сплату заподіяної шкоди не знав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року о 17 годині 00 хвилин [PERSON], перебуваючи на затоці р.Десна, в районі с.Жукин Вишгородського району Київської області проводив вилов риби в заборонений (нерестовий) період забороненим знаряддям лову - виробом із сіткоснастевого матеріалу «ятір» без належного дозволу органів рибохорони, при цьому була виловлена риба цінного виду - щука - 1 шт. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги статей 52-1, 63 Закону України «Про тваринний світ», пункту 3.15 Правил рибальства. Згідно пункту 3.15. Правил забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Також, стаття 52-1 Закону України «Про тваринний світ» передбачає, що для добування об'єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 31.05.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення. Вказана постанова набрала законної сили.(а.с.8). Таким чином, вина [PERSON] є доведеною і, відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено. Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної [PERSON] ресурсам держави, що розрахована у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить 340 грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки неправомірними діями [PERSON] рибному господарству нанесені збитки, тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода в сумі 340 грн. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача з необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved