Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві ПАТ «Укрсоцбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту від 07 грудня 2007 року № 40.29-48/587 у сумі 2 319 517,35 грн (85 841,51 доларів США), з яких: заборгованість за кредитом - 64 904,00 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 1 753 766,38 грн, заборгованість за процентами - 20 937,51 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 565 750,97 грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 07 грудня 2007 року № 40.29-48/587 у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 85841,51 доларів США, що складається з 64904,00 доларів США основного боргу за кредитом, 20937,51 доларів США заборгованості за відсотками. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у частині позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з [PERSON] за договором кредиту від 07 грудня 2007 року № 40.29-48/587 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 64 904 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 9 579,33 доларів США - закрито. Закриваючи провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь банку 64 904 доларів США заборгованості за тілом кредиту і 9 579,33 доларів США заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з наявності рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 10 листопада 2015 року в справі № 1653/15, предметом якої було стягнення ПАТ «Укрсоцбанк» із [PERSON] заборгованості за договором кредиту від 07 грудня 2007 року № 40.29-48/587, і яким було стягнуто 1 617 590,60 грн, з яких заборгованість за кредитом - 64 904 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 1 409 551,58 грн, заборгованість за процентами у сумі 9 579,33 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 208 039,02 грн. Суд першої інстанції вказав, що указаним рішенням третейського суду вирішено спір між тими самими сторонами і про той самий предмет спору, таке рішення третейського суду не скасовано і не відкрито провадження про перегляд такого рішення, що згідно з вимогами пункту 6 частини першої статті 255 і пункту 4 частини першої статті 186 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 24.07.2019 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В подальшому, матеріали справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 64 904 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 9 579,33 доларів США передано на розгляд іншому складу суду та справі присвоєно номер 761/36485/19. В процесі розгляду справи залучено АТ «Альфа-Банк» як правонаступника позивача ПАТ «Укрсоцбанк». Ухвалою суду від 07.04.2020 року у справі № 761/36485/19 позов до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 64 904 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 9 579,33 доларів США залишено без розгляду. Матеріали справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення суми процентів в розмірі 9579,33 доларів США на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-406 від 15.01.2020 року було передано для розгляду судді Рибаку М.А. у зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Ухвалою суду від 17.01.2020 року справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення суми залишку процентів в розмірі 11358,18 доларів США було прийнято до провадження судом та призначено у справі підготовче судове засідання на 24.03.2020 року. 24.03.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про об`єднання справ № 761/5944/17 та № 761/36485/19 в одне провадження. 24.03.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 21.05.2020 року. 21.05.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 21.05.2020 року представник відповідача подав клопотання про відмову від раніше поданого клопотання про об`єднання справ № 761/5944/17 та № 761/36485/19 в одне провадження. 21.05.2020 року представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі. Ухвалою суду від 21.05.2020 року було залучено АТ «Альфа-Банк» як правонаступника позивача. Розгляд справи відкладено на 05.06.2020 року. 05.06.2020 року від представника АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 24.07.2020 року. 24.07.2020 року розгляд справи було відкладено на 16.09.2020 року. 16.09.2020 року від представника АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 16.09.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду справи по суті на 06.10.2020 року. Ухвалою суду від 16.09.2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі було відмовлено. 06.10.2020 року від представника АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку. 06.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 20.10.2020 року та визнано явку представника АТ «Альфа-Банк» в судове засідання обов`язковою. 19.10.2020 року від представника АТ «Альфа-Банк» повторно надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку. 20.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 16.12.2020 року у зв`язку із наданням судді дня відпочинку у зв`язку із чергуванням у вихідний день. 16.12.2012 року розгляд справи було відкладено на 11.01.2021 року за клопотанням представника АТ «Альфа-Банк» про надання можливості надати додаткові пояснення по справі, а також витребувано матеріли справи № 761/36485/19 для дослідження в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, зазначених в раніше поданому 09.03.2018 року відзиві. зазначав, що позивач після звернення із вимогою про дострокове погашення кредитної заборгованості не мав права продовжувати нараховувати відсотки за користування кредитом. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 07.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 40.29-48/587. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру у використання грошові кошти у сумі 95000,00 Доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 06.12.2027 року. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту містяться в додатку №1 до Договору та доведено до відома позичальника. При цьому, наступний порядок погашення суми заборгованості із зазначенням часу та розміру щомісячних платежів чітко визначені в п.1.1.1 Договору. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кошти в іноземній валюті у розмірі 95000,00 Доларів США, що підтверджується, крім іншого, заявою на видачу готівки від 07.12.2007 року. В порушення умов кредитного договору, [PERSON] не виконав у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором та не здійснював своєчасну сплату кредитних коштів та процентів за користування кредитом. Згідно наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] станом на 10.01.2017 року складає 85 841,51 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 64 904,00 доларів США та заборгованість за процентами в сумі 20 937,51 доларів США. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В процесі розгляду справи судом встановлено, що Ухвалою суду від 07.04.2020 року у справі № 761/36485/19 позов до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 64 904 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 9 579,33 доларів США залишено без розгляду. Також представник відповідача зазначав, що позивач скористався своїм правом на дострокове погашення кредитної заборгованості, зірнувшись в 2015 року до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, отримавши рішення від 10.11.2015 року про стягнення суми боргу в розмірі 64 904 доларів США та 9579,33 доларів США заборгованості за процентами. Предметом розгляду у даній справі є сума нарахованих процентів в розмірі 11358,18 доларів США, які були нараховані позивачем після звернення до третейського суду. Відповідно до п. 4.4. укладеного між сторонами кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником умов договору протягом більше ніж десять робочих днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. Такі саме умови передбачені і щодо сплати процентів в пункті 4.5. договору, який передбачає, що у випадку їх несплати протягом 90 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив. З огляду на зазначене, і це не заперечується представником позивача, банк скористався своїм правом на захист порушеного права шляхом дострокового повернення частини позики, що залишилася та стягнення процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до висновків, які містяться в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у Справі № 444/9519/12 (Провадження № 14-10цс18): «після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». З огляду на зазначене, вбачається, що пред`явивши вимогу про дострокове стягнення суми боргу на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, банк втратив право в подальшому нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. Також Верховний Суд у своїй постанові від 05 травня 2020 року у справі № 607/4222/18 дійшов висновку про те, що банк використав своє право надане йому частиною другою статті 1050 ЦК України та змінив строк виконання основного зобов`язання звернувшись до Третейського суду при Асоціації Українських банків про стягнення заборгованості за кредитним договором, за наслідками якого Третейський суд при Асоціації українських банків ухвалив рішення. Таким чином, вимоги банку про стягнення суми процентів в розмірі 11358,18 доларів США, які були нараховані позивачем після звернення до третейського суду із вимогою достроково погасити суму заборгованості, задоволенню не підлягають. Разом із тим, банк не позбавлений, на виконання вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України, звернутись із позовом про стягнення заборгованості в сумі 64 904 доларів США та заборгованості за процентами у розмірі 9 579,33 доларів США, які ухвалою суду від 07.04.2020 року були залишені без розгляду. А також пред`явити вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed