Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає і знаходиться на її утриманні, вона займається його вихованням. Батько дитини не займається вихованням дитини, не цікавиться його долею, не забезпечує матеріально. Фактично самоусунувся від виховання дитини ще з 2013 року. Відповідач ухиляється від виконання обов'язків як батько щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовки до самостійного життя, спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших цінностей, створення умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати аліменти. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засіданні позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Представник позивачки надав суду письму заяву про розгляд справи у їх відсутність. Просив суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У судове засідання представник служби в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 02 червня 2016 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до характеристики дитини [PERSON], виданої Софіївсько-Борщагівським навчально-виховним комплексом «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів», дитина навчається в школі з четвертого класу. Батько [PERSON] у вихованні сина участі не бере. 24 квітня 2018 року рішенням комісія з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 27 квітня 2018 року орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських батька [PERSON] щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення ним своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 26 лютого 2018 року, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved