Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно. При цьому зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , крім позивача, яка є донькою від першого шлюбу, є вдова останнього [PERSON] та їх спільна донька [PERSON] . За твердженням позивача після розлучення її батьків вона залишилась проживати у м. Луцьку, при цьому ніколи не втрачала зв`язок зі своїм батьком [PERSON] і, при можливості, завжди відвідувала його у м. Києві. 13.04.2017 року [PERSON] виїхала по контракту на роботу в державу Катар і кожні пів року по приїзду в Україну відвідувала батька. Напередодні чергового від`їзду [PERSON] з України за домовленістю з [PERSON] останні мали комунікувати з приводу стану здоров`я [PERSON] . Напередодні чергового від`їзду 19.04.2018 року [PERSON] на роботу в державу Катар [PERSON] перестала виходити на зв`язок, а спроби позивача налагодити контакт не дали бажаного результату. При цьому, лише 23.10.2018 року шляхом СМС [PERSON] повідомила [PERSON] , що її «батька вже немає», але що трапилось і коли, відомостей не надала. За твердженнями позивача 25.10.2018 року вона виїхала з Луцьку до м. Києва та намагалася розшукати [PERSON] і [PERSON] , які не виходили на контакт. Лише 28.10.2018 року від сусідки по дачній ділянці в садовому товаристві «Дніпровське-2» [PERSON] отримала інформацію про смерть свого батька з орієнтовною датою в травні 2018 року. Зі слів позивача приватним нотаріусом Харковою О.В. не прийнято її заяву про прийняття спадщини датовану 29.10.2018 року з тих підстав, що спадкова справа щодо спадкового майна померлого [PERSON] відкрита Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою. При цьому, згідно відповіді Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заява [PERSON] про прийняття спадщини датована 30.10.2018 року є такою, що подана з пропуском строків для прийняття спадщини. Таким чином, позивач, посилаючись на об`єктивні причини, на її думку, поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини просила про визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у позовній заяві при цьому акцентувала увагу на тому, що з 19.04.2018 року по 15.10.2018 року знаходилась за межами України, не була байдужою до долі [PERSON] , намагалася, але з об`єктивних причин не могла отримати інформацію про батька, оскільки відповідачі навмисно приховували від неї факт, дату та причину смерті останнього. Відповідачі заперечили проти позову, свою позицію обґрунтовували тим, що на їх думку [PERSON] не достатньо переймалася станом здоров`я свого батька і вони не зобов`язані були повідомляти про його смерть доньці від попереднього шлюбу. На їх думку навіть перебування за межами України не виключало можливість [PERSON] оформити довіреність на представництво інтересів і вчасно подати заяву про прийняття спадщини, більше того про смерть спадкодавця вона все ж таки була повідомлена 23.10.2018 року. Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, подали пояснення до позову та клопотання про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на позицію позивача та відповідачів, подані пояснення Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності останніх. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] про що здійснено актовий запис №7382 Відідлом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28.04.2018 року. З копії спадкової справи №629/2018 Одинадцятої київської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] , їх спільна донька - [PERSON] , [INFO] та донька від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] . Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Статтею 1270 Цивільного кодексу України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні з`ясовано та не заперечувалося [PERSON] і іншими учасниками справи, що зареєстрованим місцем проживання позивача є [ADDRESS] , яке відмінне від місця проживання спадкодавця. На час відкриття спадщини [PERSON] перебувала по контракту на роботі в державі Катар де працює з 13.04.2017 року і повернулася в Україну лише 15.10.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 30.10.2018 року , при цьому листом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 30.10.2018 року за вих. №7181/02-14 їй повідомлено про пропуск строку для прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на положення ст. 1270 ЦК України та зміст відповіді Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Кухарєва К.М. звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини лише з дводенним пропуском строку на прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З долучених до матеріалів справи роздруківок СМС переписки між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивач після повернення в Україну з 18.10.2018 року намагалася вийти на контакт з [PERSON] та попереджала про бажання зустрітися, однак не отримувала будь-яких прямих повідомлень щодо смерті [PERSON] , більше того [INFO] [PERSON] відповідала що «зателефонує коли зможе», «ні з ким не спілкується і буде в Києві в середині листопада». При цьому, лише 23.10.2018 року на прямі запитання [PERSON] [PERSON] в режимі СМС повідомлень вказала про те, що «Папы уже нет» (а.с. 21). З відзиву на позов та заперечень відповідачів вбачається, що у останніх склалося неприязне ставлення до [PERSON] у зв`язку тим, що вона вибрала роботу, а не залишилася в Україні, не розділила з [PERSON] і [PERSON] тягар догляду за спадкодавцем не надавала їм бажаної матеріальної та моральної допомоги. Суд погоджується з твердженням [PERSON] про те, що вона не зобов`язана була повідомляти [PERSON] , яка зареєстрована в іншому місті та тривалий час знаходилась за межами України про смерть [PERSON] , однак з огляду на реальне коло спадкоємців, відсутність інших джерел інформації для [PERSON] , окрім як повідомлення дружини та доньки [PERSON] , нечіткий зміст текстових сповіщень та відповідей повідомлень СМС, розцінює дії [PERSON] , як недобросовісні та спрямовані на приховування інформації. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] повідомила суду, що є подругою [PERSON] з якою, після повернення останньої з Катару , спільно намагалася розшукати [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивач не могла зв`язатися з батьком і лише після відвідування садового товариства «Дніпровське-2» від сторонньої людини отримали відомості щодо смерті [PERSON] з орієнтовною датою в травні 2018 року. Вирішуючи питання про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини суд виходить з вимог Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Таким чином, знаходження спадкоємця поза межами України, свідоме приховування заінтересованими особами відомостей про смерть спадкодавця, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, наявні в матеріалах справи докази, підтвердження вчинення [PERSON] після повернення в Україну активних дій по розшуку [PERSON] та його близьких, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved