Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

У лютому 2020 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилалися на те, що вона є громадянкою Туркменістану, в Україні знаходиться на законних підставах, розпочинаючи із 1999 року. 22.06.2000 р. отримала посвідку на тимчасове проживання в Україні. Надалі, у 12.08.2004 р. отримала посвідку на постійне проживання на території України. Розпочинаючи із 06.01.1973 р. знаходилась у шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] та захоронений на території України, у м. Одеса. Від шлюбу має доньку, [PERSON] , [INFO] , яка, після укладення шлюбу, 15.04.1994 р [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] ». Донька заявниці є громадянкою України, що підтверджується відповідним паспортним документом. У вересні 2019 р. [PERSON] звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області, з метою набуття громадянства України, на що отримала відповідь, що підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків, тощо. На теперішній час [PERSON] бажає отримати паспорт громадянина України. У зв`язку з викладеним, заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що донька заявниці [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), починаючи із 01.09.1990 року та по теперішній час безперервно проживала і проживає на території України, в тому числі і станом на День незалежності України, 24.08.1991 року. 18.03.2020 р. на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала. 28.02.2020 р. на адресу суду надійшло клопотання [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободита інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначенийзаконом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Туркменістану, в Україні знаходиться на законних підставах, розпочинаючи із 1999 року. 22.06.2000 р. отримала посвідку на тимчасове проживання в Україні. Надалі, у 12.08.2004 р. отримала посвідку на постійне проживання на території України. Розпочинаючи із 06.01.1973 р. знаходилась у шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] та захоронений на території України, у м. Одеса. Від шлюбу має доньку, [PERSON] , [INFO] , яка, після укладення шлюбу, 15.04.1994 р [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] ». Донька заявниці є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту, наявною в матеріалах справи. У вересні 2019 р. [PERSON] звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області, з метою набуття громадянства України, на що отримала відповідь, що підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків, тощо. При розгляді справи, суд також враховує, що загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Отже, верховенство права є головним принципом, який визначає вимоги до суспільних інститутів з метою забезпечення природних прав і свобод людини. Цей принцип має застосовуватися у всіх сферах державного і суспільного життя, а особливо в діяльності апарату державної влади. Виконання верховенства права забезпечує практичну реалізацію прав і свобод особи, безпосередньо гарантує невід`ємні природні права людини. Крім того, неодноразово ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав про необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини. Враховуючи надані письмові докази, з урахуванням принципу верховенства права, те, що заявник в повному обсязі обґрунтувала свої вимоги та підтвердила їх доказами, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved