Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 01 липня 2005 року. 10 жовтня 2012 року шлюб розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. 14 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, син залишився проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свого сина. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, у розмірі 1/2 частини з усих видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.02.2016 року. В судове засідання позивачка не з»явилася, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлена, до суду направила заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі ? частини з усих видів заробітку. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день, час та місце слухання справи судом належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у шлюбі з 01 липня 2005 року. 10 жовтня 2012 року шлюб розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області. 14 лютого 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного проживання з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що вони з відповідачем проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, син залишився проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] працює, має стабільну заробітну плату, стан його здоров»я дозволяє утримувати неповнолітнього сина. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючої та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved