Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству, посилаючись на те, що 27.05.2020 р. було розглянуто кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №12020080230000014 від 03.01.2020 р. відносно [PERSON] , [INFO] , за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.249 КК України. Запорізьким районним судом Запорізької області було встановлено, що 03.01.2020 р. приблизно о 05 год.00 хвл. [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи навмисно, знаходячись на Каховському водосховищі р.Дніпро, поблизу смт.Кушугум, Запорізького району Запорізької області, в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, займався незаконним рибним добувним промислом, а саме, з берега здійснював протизаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову сіткою лісковою, в ході незаконних дій виловив рибу: плітку -75 екз., судак 7 екз., лящ- 8 екз., окунь- 1 екз., чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 11322,00 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2020 р. у справі № 317/283/20 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.249 ч.1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження було закрито, а цивільний позов був залишений без розгляду, а тому представник позивача був вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримував, відзиву на позов або будь-яких пояснень не надав. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2020 р. приблизно о 05 год.00 хвл. [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, діючи навмисно, знаходячись на Каховському водосховищі р.Дніпро, поблизу смт.Кушугум, Запорізького району Запорізької області, в порушення вимог ст.63 Закону України «Про тваринний світ» та п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, займався незаконним рибним добувним промислом, а саме, з берега здійснював протизаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову сіткою лісковою, в ході незаконних дій виловив рибу: плітку -75 екз., судак 7 екз., лящ- 8 екз., окунь- 1 екз., чим заподіяв матеріальну шкоду рибним запасам України на суму 11322,00 грн. Згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 27.05.2020 р. у справі № 317/283/20 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.249 ч.1 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження було закрито, а цивільний позов був залишений без розгляду. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved