Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Шаповаловва О.О. звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості по заробітній платі за січень - липень 2020 року в розмірі 26519 грн. 61 коп., рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць , допустити до негайного виконання, зобов`язавши відповідача зробити відповідні відрахування (податки, військовий збір, страхові внески із заробітної плати [PERSON] .. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Шаповалов О.О. в судове засідання не з`явились, але надали на адрес суду заяву, в якій прохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280ЦПК України,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомленийпро дату,час і місце судового засідання; 2) відповідач не зЙявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що позов [PERSON] підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК Україхни, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що у період з 20 червня 1984 року по 30 жовтня 2020 року позивач працювала в Державному підприємстві «Полтавський комбінат хлібопродуктів» з 20 червня 1984 року на посаді магнітчіка, з 01 квітня 2014 року була переведена на посаду техніка - лаборанта другої категорії, а з 08 квітня 2016 року переведена на посаду техніка - лаборанта першої категорії, у відповідності до трудової книжки, яка мається в матеріалах справи ( а.с.5-6). Підставою для звернення позивача з даний позовом стало те, що в зв`язку з затримкою виплати заробітної плати, позивач звільнився з підприємства за угодою сторін, на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України, у відповідності до Наказу № 53 від 30.10.2020 року. Відповідно до ч. 1ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судом встановлено, що розмір заборгованості по заробітній платі за період з січня по липень 2020 року становить 26 519 грн. 61 коп.. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-7 станом на 03.11.2020 року відповідачем не були здійснені відповідні відрахування з заробітної плати [PERSON] у вигляді податків, військового збору та страхових внесків за період з березня 2018 року по жовтень 2020 року ( а.с.11-12). Судом встановлено, що позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог вказувалось про те, що в ході досудового врегулювання спору вона зверталась до адміністрації з питання вирішення питання щодо проведення виплати заборгованості по заробітній платі, але останній було відмовлено з об`єктивних на те обставин. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин, приймаючи до уваги фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved