Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У лютому 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON], про відшкодування моральної та майнової шкоди, посилаючись на те, що 22 червня 2012 року вони уклали з [PERSON] договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0224 га, кадастровий номер 3222486603:03:001:0206, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в рівних частинах кожному, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 3504, та квартиру, яка знаходиться на вищевказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], в рівних частинах кожному, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 3501. В п. 9 договору купівлі-продажу квартири відчужувана квартира візуально оглянута покупцями до оформлення цього договору. Недоліки або дефекти, які перешкоджали б її використанню за призначенням, на момент продажу виявлені не були. [PERSON] та [PERSON] зазначали, що [PERSON] приховав будівельні недоліки, які перешкоджають використанню за призначенням вищезазначеної квартири, а саме: виконані електромонтажні роботи по улаштуванню електричного вводу в житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], не відповідають вимогам п. 6.5. технічних умов № К09-14-0426 в частині необхідності установи додаткового автоматичного вимикача для захисту ліній освітлення в житловому будинку та вимогам проекту електропостачання вказаного будинку в частині відсутності контуру заземлення біля опори повітряної лінії, на якій встановлений електричний лічильник. Відсутність контуру заземлення та відсутність прокладки додаткового проводу захисного заземлення в будинок призвела до того, що проводи захисного заземлення електричних розеток в розподільчих пристроях на першому та другому поверхах у вказаному будинку взагалі не підключені навіть до нульового проводу електричного вводу. Приводом до проведення вказаного електротехнічного дослідження стала поява електричного потенціалу на металевих частинах мийки в приміщенні кухні та металевих корпусах побутових пристроїв, яка проявляється у вигляді характерного подразнення місць дотику шкіри рук електричним струмом. 18 лютого 2013 року був укладений договір № 6 між [PERSON] та ТОВ «Електробудпроект» на виконання електромонтажних робіт відповідно до висновку № 0406 Київської незалежної судово-експертної установи від 26 грудня 2012 року за результатами проведення експертного електротехнічного дослідження, вартість робіт є твердою, визначається на підставі кошторису, що є невід'ємною частиною договору і складає 27 240 грн. Шкоду, завдану [PERSON] та [PERSON], вони розраховують наступним чином: 54 480 грн. за проведені електромонтажні роботи, 4 800 грн. за проведення електротехнічного дослідження, 40 720 грн. моральної шкоди. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що були виявлені недоліки на рахунок будівництва, а саме: холодне постачання води не розподілене на квартири, проходить через їхню квартиру до сусідньої, і тому при перекритті водопостачання у квартирі [PERSON] воно припиняється і у сусідній квартирі, через що виникають непорозуміння із сусідами. [PERSON] та [PERSON] неодноразово зверталися до [PERSON] для вирішення питання з приводу прихованих недоліків та дефектів, які перешкоджають використанню квартири за призначенням, але він уникав зустрічей, що призвело до завдання [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] просили суд стягнути з [PERSON] на їхню користь матеріальну і моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.,, та стягнути з [PERSON] судовий збір. В подальшому позивачі звернулися з уточненою позовною заявою, де зазначали розмір завданої моральної шкоди у сумі 40 145 грн. з розрахунку 35 мінімальних заробітних плат. [PERSON] зазначав, що моральну шкоду йому було завдано протиправними винними діями, які полягали у невиконанні умов договору, що призвело до значних негативних наслідків, а саме моральних переживань та необхідності вчиняти дії, спрямовані на ліквідацію результатів невиконання умов договору. [PERSON] також зазначав, що придбав квартиру для постійного проживання сім'ї, але в результаті проживання у них виник психологічний стрес, і постійні незручності збільшують його негативні наслідки. Окрім того, від нормальних побутових умов залежить працездатність [PERSON] як єдиного годувальника в родині. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] просили суд стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної та майнової шкоди грошову суму в розмірі 99 425 грн. 00 коп., та 1 000 грн. за оплату судового збору. В подальшому позивачі [PERSON] та [PERSON] збільшили вимоги в частині стягнення судових витрат та просили стягнути з [PERSON] витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 2 998 грн. 80 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи ПАТ «А.Е.С. Київобленерго» в судовому засіданні питання про вирішення спору залишив на розсуд суду. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0224 га, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222486603:03:001:0206, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 936228. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 грудня 2008 року у справі за позовом [PERSON] до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на самочинне будівництво встановлено, що на вказаній земельній ділянці [PERSON] самочинно побудував житловий будинок. Оскільки вказане будівництво було здійснено з дотриманням будівельних норм та правил, суд своїм рішенням визнав за [PERSON] право власності на квартиру № 1 загальною площею 213,1 кв.м., житловою площею 117,8 кв.м., квартиру №? 2 загальною площею 227, 7 кв.м., житловою 132,8 кв.м., квартиру №? 3 загальною площею 229,5 кв.м., житловою 133,8 кв.м., квартиру №? 4 загальною площею 236,9 кв.м., житловою площею 141,1 кв.м., квартиру №? 5 загальною площею 229,2 кв.м., житловою площею 134,2 кв.м., квартиру №? 6 загальною площею 212,8 кв.м., житловою площею 117,5 кв.м. в будинку по [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області, в інвентаризаційній справі № 258 зазначений під літерою «А». Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 09 липня 2009 року звернувся до Києво-Святошинського РП із заявою про направлення представника для проведення технічного огляду та допуску на підключення електроустановки трьохфазного обліку електроенергії за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Рішення К-14-09-0426 робочий проект по підключенню будинку до електропостачання виконаний відповідно до технічних умов ТУ № К-14-09-0426 від 24 червня 2009 року. З акту приймання виконаних робіт № 319 від 30 червня 2009 року вбачається, що ПП «Буденергопроект» виконав роботи по підключенню будинку [ADDRESS] Києво-Святошинського району, Київської області. Відповідно до протоколу № 43/06 вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування встановлено, що опір розтікання пристрою заземлення в нормі - менше 10 Ом. Відповідно до протоколу № 44/06 перевірки ізоляції устаткування, кабелів та проводів вбачається, що опір ізоляції відповідає встановленим вимогам, лінія придатна до експлуатації. За даними акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 14 липня 2009 року, що належить [PERSON], підключення до електричної мережі трьохфазного вводу, шафи обліку можливе. 22 червня 2012 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], [PERSON], як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,0224 га, кадастровий номер 3222486603:03:001:0206, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в рівних частинах кожний. Тоді ж, 22 червня 2012 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], [PERSON], як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили належну [PERSON] на праві власності квартиру [ADDRESS], в рівних частинах кожний. Пунктом 9 Договору купівлі-продажу квартири встановлено, що відчужувана квартира візуально оглянута покупцями до оформлення цього договору. Недоліки або дефекти, які б перешкоджали її використанню за призначенням, на момент огляду виявлені не були. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правилами ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За правилами ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Згідно з положеннями ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Відповідно до вимог ст. 678 ЦК України покупець, якому передано товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Правилами ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON], [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири. В момент укладення договору покупцями було проведено візуальний огляд предмету договору з метою виявлення недоліків або дефектів при купівлі квартири. З наданих в судовому засіданні пояснень представника позивачів суду зрозуміло, що квартира придбавалася для постійного проживання родини [PERSON], і тому візуальний огляд та виявлення дефектів та недоліків могли вплинути на укладення чи не укладення договору. Так, слідуючи вимогам закону, продавець [PERSON] мав передати покупцям [PERSON] та [PERSON] квартиру належної якості, придатну для використання за призначенням - тобто для постійного проживання родини [PERSON]. Але в процесі використання квартири за призначенням покупцями були виявлені приховані недоліки, які вони не могли виявити при візуальному огляді, і які проявилися у процесі безпосереднього користування квартирою. 21 грудня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» було укладено договір № 21/12 про проведення електротехнічного дослідження за адресою: [ADDRESS], і вартість такого дослідження становить 2 400 грн. Зазначене у договорі електротехнічне дослідження було проведено на підставі заяви [PERSON] від 21 грудня 2012 року, в якій він просив провести дослідження відповідно до схеми електропостачання будинку за адресою: [ADDRESS]. Результати проведення електротехнічного дослідження зафіксовані у висновку № 0406 від 26 грудня 2012 року, відповідно до якого встановлено, що виконані електромонтажні роботи по улаштуванню електричного вводу в житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не відповідають вимогам п. 6.5. технічних умов № К 09-14-0426 в частині необхідності установки додаткового автоматичного вимикача для захисту ліній освітлення в житловому будинку та вимогам проекту електропостачання вказаного будинку в частині відсутності контуру заземлення біля опори повітряної лінії, на якій встановлений електричний лічильник. Відсутність контуру заземлення та відсутність прокладки додаткового проводу захисного заземлення в будинок призвела до того, що проводи захисного заземлення електричних розеток в розподільчих пристроях на першому та другому поверхах у вказаному будинку взагалі не підключені навіть до нульового проводу електричного вводу. 18 лютого 2013 року [PERSON] та ТОВ «Електробудпроект» уклали договір № 6 про виконання електромонтажних робіт згідно з висновком № 0406 Київської незалежної судово-експертної установи від 26 грудня 2012 року за результатами проведення експертного електротехнічного дослідження житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Вартість таких робіт визначена на підставі кошторису та затверджена протоколом узгодження договірної ціни у розмірі 27 240 грн. 00 коп. За клопотанням представника позивачів [PERSON] та [PERSON] ухвалою суду було призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено наступні питання: 1. Який розподіл холодного водопостачання у квартирах за адресою: [ADDRESS] 2. Чи відповідають виконані роботи з розподілу холодного водопостачання у квартирах за адресою: Київська область, [ADDRESS] державним будівельним нормам та нормам стандартизації, і наскільки. 3. Який технічний стан мережі подачі холодного водопостачання квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 4. У випадку, якщо роботи з розподілу холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] не відповідають державним будівельним нормам та нормам стандартизації, то вказати яким чином необхідно переобладнати мережу розподілу холодної води у будинку та які необхідно виконати роботи з її переобладнання. 5. Визначити вартість робіт з можливого переобладнання мережі подачі холодного водопостачання квартири [ADDRESS]. З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10 березня 2014 року № 6406/13-43 на поставлені судом питання експертом повідомлено наступне. Виконані роботи по монтажу системи внутрішнього водопроводу в квартирі № 2 відносяться до прихованих робіт. Під час проведення експертного дослідження експертом було встановлено, що відрізок трубопроводу у системі холодного водопостачання житлового будинку [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області є сумісним в користуванні для мешканців вказаних квартир. Так, при відкритому положенні кулькового крану виток води з кранів поливу відбувався в бік двору прилягаючих як до квартири № 2 так і до квартири № 3 одночасно. При закритому положенні кулькового крану виток води з кранів поливу в бік територій дворів прилягаючих до квартири № 2 та до квартири № 3 одночасно призупинився. Однак, під час допиту в судовому засіданні попереджений про кримінальну відповідальність експерт [PERSON] зазначив, що без спеціальної перевірки постачання води до будинку виявити наявні в системі водопостачання проблеми було неможливо, тому під час візуального огляду перед укладенням договору купівлі-продажу квартири недоліки та дефекти не могли бути виявлені покупцями [PERSON] та [PERSON] без практичного використання об'єкту за призначенням. Правилами ч. 1 ст. 1209 ЦК України встановлено, що виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Вимогами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна життю, здоров'ю або майну громадянина внаслідок наявності конструктивних, рецептурних та інших недоліків товару або результатів виконання робіт, підлягає відшкодуванню особою, якою вона заподіяна (продавцем, виготівником чи виконавцем), незалежно від того, чи знаходився потерпілий з цією особою у договірних відносинах. Вони звільняються від відповідальності, якщо доведуть, що шкода виникла внаслідок порушення потерпілим правил користування товаром або його зберігання. Як встановлено за результатами електротехнічного дослідження, під'єднання проданого [PERSON] будинку до електропостачання відбулося з порушенням встановлених до такого підключення вимог, в результаті чого позивачі [PERSON] та [PERSON] були змушені понести додаткові витрати по облаштуванню належного електропостачання в квартирі як у товарі неналежної якості, проданої їм шляхом обману. Під час візуального огляду виявити такі проблеми було неможливо, під час укладання договору купівлі-продажу квартири [PERSON] не попередив їх про наявність дефектів у підключенні будинку до електропостачання, натомість запевнив, що продає товар належної якості. Окрім того, за ініціативою [PERSON] та [PERSON] було проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до якої було зафіксовано, що облаштування водопроводу в квартирі належить до прихованих робіт, тобто виявити його справність та належну роботу шляхом візуального огляду неможливо, а також підтвердилися посилання позивачів на дефекти облаштування водопостачання у будинку, за якого при перекритті води в їхній квартирі зникає водопостачання і у сусідній квартирі. Так, при оформленні та підписанні договору купівлі-продажу квартири продавець не повідомив про це покупців, що свідчить про застосування обману [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до вимог ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо одна сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] майнової шкоди у розмірі 54 480 грн., що відповідно до вимог ст. 230 ЦК України становить подвійний розмір понесених позивачами витрат на облаштування та відновлення пошкодженої речі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] також просили суд стягнути з [PERSON] кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 40 145 грн., посилаючись на те, що при використанні квартири та речей у квартирі за призначенням порушується їх звичний порядок життя, а саме є неможливим використання води без ризику для життя та здоров'я через недоліки у підключенні будинку до електропостачання, відсутність нормального водопостачання створює значні незручності для життя та ведення господарства у сім'ї, відпочинку, підтримання гігієни та чистоти. Окрім того, позивачі наголошували, що через дефекти підключення системи водопостачання існує пряма залежність між наявністю чи відсутністю води у сусідній квартирі, а саме у разі перекриття води у квартирі позивачів зникає водопостачання у квартирі сусідів, і вказаний факт підтверджений також показаннями та висновком експерта. На цій підставі виникають непорозуміння з сусідами, спричинені постійною необхідністю пояснювати причини відсутності води. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вимогами ч. 3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Так, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я,у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а решту заявлених вимог вважає безпідставними та такими, що не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. До витрат, пов'язаних із розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. За правилами ч. 3 ст. 86 ЦПК України витрати на оплату послуг експерта сплачуються стороною, не на користь якої ухвалено рішення. Відповідно до квитанції № ПН2319092 від 16 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] сплатив на користь КНДІСЕ Міністерства юстиції України 1 000 грн. за проведення експертизи № 6406/13-43. З квитанції 11060.15.1. від 09 липня 2014 року вбачається, що [PERSON] сплатив 1998,80 грн. за проведення експертизи № 6406/13-43. Окрім того, відповідно до рахунку № 21/12-1 від 21 грудня 2012 року підтверджується, що [PERSON] сплатив на користь ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» 2 400грн. за проведення електротехнічного дослідження. Оскільки із вказаних квитанцій вбачається, що платником за проведені експертне дослідження та електротехнічне дослідження є [PERSON], суд дійшов висновку, що витрати на проведення експертного дослідження у сумі 2 998 грн. 80 коп. та витрати на проведення електротехнічного дослідження у сумі 2 400 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 788 грн. 40 коп. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: partial