overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 20 лютого 2015 року був укладений шлюб між нею та [PERSON]. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути дану позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує, та просить розглянути позовну заяву за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що зроблений актовий запис №72, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІОК №177401. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] і [PERSON] відповідно (а.с.7). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний актовий запис №744. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серії І-ОК №345867 від 23 листопада 2016 року (а.с.8) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 30 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №36. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, його представник просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №36, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №034935. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис №477. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії 1-ОК №103140 від 01.08.2008 року (а.с.8) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 30 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №36. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, його представник просив суд розглянути дану позовну заяву без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис №36, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №034935. Після одруження прізвища у подружжя [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис №477. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії 1-ОК №103140 від 01.08.2008 року (а.с.8) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач не бажають жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що в березні 2018 р. померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина , яка складається з земельної ділянки площею 4,2612 га , що знаходиться на території Мурафської сільської ради . Він звернувся до Краснокутської державної нотаріальної з контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки в документах є розбіжності , так як в свідоцтві про смерть мати записана [PERSON] , а прізвище заявника в свідоцтві про народження та паспорті громадянина України вказано як [PERSON]. Заявник просить встановити факт , що [PERSON] є його матірю. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву , прохав задовольнити. Представник заінтересованої особи Мурафської сільської ради не заперечувала щодо задоволення заяви . Заінтересована особа [PERSON] до суду не зявилася , подала заяву слухати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР № 502472, заявник записаний як [PERSON] В графі мати вказана [PERSON] Згідно паспорта громадянина України ММ № 685848, заявник записаний як [PERSON] , [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії I-ВЛ №627871, 21.03.2018 р. померла [PERSON] Як свідчить Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ХР №105699 , [PERSON] мала на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,2612 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,що знаходиться на території Мурафської сільської ради. Довідкою Мурафської сільської ради від 04.09.2018 р. підтверджується , що [PERSON] була зареєстрована до смерті разом з сином [PERSON] по вул. Нова,7 в с.Мурафа Краснокутського району Харківської області. Після смерті матері заявник звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про оформлення спадщини , де була відкрита спадкова справа № 214/2018, але постановою нотаріуса від 05.12.2018 р. , йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , у звязку з розбіжністю прізвищ в документах , що підтверджують родинні відносини з померлою. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що вони проживали по сусідству з заявником та його матірю та дійсно померла [PERSON] є матірю заявника [PERSON] Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Таким чином в судовому засіданні встановлено , що [PERSON] , яка померла 21.03.2019 р. , є матірю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин в якій вказував, що 18 січня 1967 року помер його прадід [PERSON]. 09 жовтня 1998 року помер його дід та син [PERSON] [PERSON]. Оскільки прадід заявника був за національністю поляком, а тому [PERSON] бажає реалізувати своє право на отримання дозволу на постійне перебування у р. Польща. Проте під час підготовки необхідних документів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та заявником останнім було виявлено, що свідоцтво про народження його діда - [PERSON] є втраченим. Враховуючи те, що підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] через органи державної реєстрації актів цивільного стану або іншим чином в адміністративному порядку неможливо, а тому заявник просив про встановлення такого факту в судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенського РВ ДРАЦС в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим розглядати справу без особистої участі представника заінтересованої особи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], його представника [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 18 січня 1967 року помер прадід заявника [PERSON]. 09 жовтня 1998 року помер дід заявника та син [PERSON] [PERSON]. Оскільки прадід заявника був за національністю поляком, а тому [PERSON] бажає реалізувати своє право на отримання дозволу на постійне перебування у р. Польща. Проте під час підготовки необхідних документів, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та заявником останнім було виявлено, що свідоцтво про народження його діда - [PERSON] є втраченим. Підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] через органи державної реєстрації актів цивільного стану або іншим чином в адміністративному порядку на час розгляду справи неможливо. Проте факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: -показаннями свідків [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] та [PERSON] дійсно були близькими родичами, тривалий час мешкали за однією адресою, називали один одного батьком та сином, піклувалися один про одного, після смерті [PERSON] [PERSON] здійснив його поховання; -наявністю в заявника особистих документів вказаних осіб; -іншими доказами в сукупності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] .Полив`яного, обґрунтовуючи позовні вимоги неповернення відповідачем до 03.09.2018 позики у сумі 3500 грн, що підтверджена відповідною розпискою відповідача від 03.07.2018. Авторозподіл справи 19.11.2018 не здійснено у зв`язку із відсутністю з 25.07.2018 у суді суддів із повноваженнями на розгляд справи. Визначення головуючого судді відбулося 01.07.2019. Повторний авторозподіл справи здійснено 18.12.2019 у зв`язку із закінченням 13.12.2019 тимчасового відрядження попереднього головуючого судді до Семенівського районного суду Полтавської області для здійснення правосуддя. Ухвалою суду від 20.12.2019 прийнято справу до провадження судді В.Ф.Харченка та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу 06.02.2020 о 13 год. 10 хв. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; відповідачеві запропоновано протягом 15 днів подати відзив на позов. Судове засідання 06.02.2020 відкладено до 28.02.2020 у зв`язку із неявкою сторін та представника позивача у судове засідання, а також через отримання судом інформації про відсутність зареєстрованого місця проживання відповідача за адресою, вказаною позивачем. У судове засідання 28.02.2020 позивач і його представник не з`явилися, позивач завою від 27.02.2020 просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення суду (а.с. 45, 46). Відповідач у судове засідання 28.02.2020 не з`явився, про яке повідомлений особисто 15.02.2020 належним чином за адресою, вказаною у позовні заяві та у відповідній розписці: [ADDRESS] (а.с. 20-22). Відповідач відзиву не подав, про причини неявки суд не повідомив. Ураховуючи зазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 09.08.1992 року зареєстровано шлюб Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Київ, актовий запис № 2306. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду, подав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 09.08.1992 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Київ, актовий запис № 2306. Від вказаного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім`ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 24 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Від шлюбу мають двох повнолітніх синів. Проте сімейні відносини не склалися та з вересня 2018 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. На примирення не згодний. В звязку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечував, наполягаючи на розірванні шлюбу. Додатково зазначив, що спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Відповідачка \~[PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 24 січня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 01.12.2007р., зареєстрованого у Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 1147. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матірю. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з червня 2017 року, тому шлюб носить формальний характер.\~\~Позивач вважає, що їх сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним, на примирення не згоден. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 01.12.2007 року у Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 1147 від 01.12.2007 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved