Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої у результаті пожежі, а саме просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 135\~000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що 06 січня 2017 року в будинку № 56 по вул. Ніжинській, 56 у м. Одесі сталася пожежа, у результаті якої постраждала квартира № 3, яка належить позивачу на праві приватної власності. Згідно з актом про пожежу від 06.01.2017 року, причиною пожежі є необережне поводження з вогнем у кімнаті гр. [PERSON] Відповідач мешкає на одному поверсі з позивачем у кімнаті, яка примикає до кімнати [PERSON], тому в результаті пожежі у квартирі №3 були пошкодження як від вогню, так і внаслідок залиття під час тушіння. Пошкодження були зафіксовані актом від 10.01.2017 року КП «ЖКС «Порто-Франківський», у якому зазначено, що квартира №3 залита водою та задимлена, кухня, санвузол та ванна залиті водою та задимлені, вхідна та міжкімнатні двері намокли та розбухли. [PERSON] вказує на те, що до теперішнього часу її житло не придатне для проживання, у звязку з тим, що в результаті пожежі була пошкоджена електропроводка та вона не мала змоги опалювати квартиру. Через відсутність опалення зважаючи на низьку температуру повітря вода в трубах опалення замерла та труби розірвало. Таким чином, усі комунікаційні мережі у квартирі позивача пошкоджені та не можуть функціонувати. Такими діями відповідача, на думку позивача, їй нанесена матеріальна шкода та моральна шкода у вказаному розмірі, у звязку із чим була змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але до суду надала заяву, з згідно якої просила розглядати справи за її відсутності і не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №3, що розташована у будинку № 56 по вул. Ніженській, 56 у м. Одесі, 06 січня 2017 року в будинку № 56 по вул. Ніженській, 56 у м.Одесі сталася пожежа, в результаті якої постраждала квартира № 3, згідно з актом про пожежу від 06.01.2017 року, причиною пожежі є необережне поводження з вогнем у кімнаті гр. [PERSON] Відповідач мешкає на одному поверсі з позивачем у кімнаті, яка примикає до кімнати позивача, тому в результаті пожежі в квартирі [PERSON] були пошкодження як від вогню, так і внаслідок залиття під час тушіння. Пошкодження були зафіксовані актом від 10.01.2017 року КП «ЖКС «Порто-Франківський», у якому зазначено, що моя квартира залита водою та задимлена, кухня, санвузол та ванна залиті водою та задимлені, вхідна та міжкімнатні двері намокли та розбухли. 31.05.2017 року представник позивача заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України (м.Одеса, вул. Прохорівська, 35, 65005). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2017 року за цивільною справою було призначено судову будівельно-технічну експертизу, у звязку із чим провадження по справі було зупинено, на вирішення експерта поставити наступні питання: Які пошкодження квартири [ADDRESS] виникли внаслідок пожежі та подальшого її залиття під час гасіння пожежі, яка відбулася 06.01.2017 року? Яка вартість ремонтно-будівельних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), проведення яких необхідне у вказаній квартирі для усунення пошкоджень внаслідок пожежі та подальшого залиття під час гасіння пожежі? . 26.12.2017 року на адресу суду справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої у результаті пожежі була повернута з експертної установи. За результатами експертизи судом отримано висновок експерта № 18 БЗ судово-будівельної експертизи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої у результаті пожежі, що складений 15.12.2017 року. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 15.12.2017 року, унаслідок пожежі та подальшого залиття під час гасіння пожежі, яка відбулась 06.01.2017 року в квартирі [ADDRESS], під час огляду були виявлені пошкодження, а саме: опалення на кухні та в кімнаті виведено з ладу; електропроводка на кухні, коридорі та кімнаті залиті водою та обгоріла; підлога, стеля, стіни, двері, вікно в кімнаті, коридорі та кухні, залиті водою, вкриті кіптявою, обгорілі та вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, необхідних для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок пожежі і подальшого залиття на час складання висновку, становить 158748,00 гривень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. ст. 10, 151, 177 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, у якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, Зережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, громадського житлового фонду, зонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на пачах і садових ділянках - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено юговором найму. Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19.10.2004: № 126, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2004 р. за № .410/10009, були затверджені Правила пожежної безпеки в Україні( далі - Правила). Згідно із п. 2 Правил, забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках пержавного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів (далі - ЖБК) покладається на власників цих будинків або на повноважені ними органи, а в житлових приміщеннях (квартирах) - також і на квартиронаймачів (членів ЖБК). Взаємні зобов'язання власника і квартиронаймача щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором житлового -айму, а членів ЖБК - статутом. Забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках (квартирах) приватного житлового фонду та інших приватних, окремо розташованих господарських спорудах гаражах, на територіях, а також у дачних будинках, на садових ділянках покладається на їх власників чи наймачів, якщо інше не обумовлено договором найму. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про пожежну безпеку» підприємства, станови, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані у зв'язку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди по винні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний\~ зв'язок\~ та\~ є\~ вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~ незалежно\~ від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного звязку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та цієї шкодою. Фактичною підставою для застосування відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідачем не надано доказів того, що пожежа в результаті якої постраждала квартира №3 були завдані не з її вини, а тому суд вважає, що позивачу було завдано матеріальної шкоди протиправними діями відповідача. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливе задовольнити вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, 135000,00 гривень, оскільки судом встановлена вина відповідача в псуванні майна позивача. Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача в частині заподіяння моральної шкоди в розмірі 10000,00 гривень, суд зазначає наступне. Пунктом третім частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, як юридичний факт, є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1ст. 1167 ЦК України). На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України). За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач посилалася на те, що внаслідок стресу, який спричинила пожежа, що сталася 06 січня 2017 року у квартирі [ADDRESS], та інших дій з приводу врегулювання ситуації, яка склалася внаслідок пожежі, у позивача порушився сон, і стала дратівливою та пригніченою, вона змушена була шукати вихід з даної ситуації, пити заспокійливі ліки, увесь час нервувати та думати про відновлення свого майна та пошуки місця тимчасового проживання. З огляду на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, виходячи із засад справедливості, суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1\~000,00 гривень. Згідно зі ст. 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання цивільного позову було сплачено 1450,00 гривень. Враховуючи наведене, вказана сума підлягає стягненню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial