Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2305. Від шлюбу спільних дітей немає. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вони разом не проживають, фактичні подружні відносини між ними припинені. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у відповідачки з`явився інший чоловік, від якого вона народила сина [PERSON] , [INFO] , та з яким на даний час проживає. Вказував, що при реєстрації народження дитини в актовому записі про народження №4991, складеному Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області 29 жовтня 2019 року, відомості про батька дитини записані: « [PERSON] » на підставі його заяви та заяви фактичного батька дитини [PERSON] про визнання останнім батьківства. На примирення позивач не згоден, вважає, що збереження сім`ї є неможливим. Посилаючись на дані обставини, просив суд шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с. 13). Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву про визнання позову, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 18). Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідачка на стадії підготовчого провадження звернулась до суду із заявою, в якій зазначала про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу спільних дітей немає. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у відповідачки з`явився інший чоловік, від якого вона народила сина [PERSON] , [INFO] , та з яким на даний час вона проживає. Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області 29 жовтня 2019 року, актовий запис №4991 (а.с. 5). Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачкою не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі складає 768,40 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с. 1). На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved