Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 39 в будинку № 69 по вул.Єдності в м.Марганець Дніпропетровської області. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований її онук [PERSON]. З лютого 2016 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає, тому виникли труднощі з отриманням субсидії. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала й просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи двічі повідомлявся належним чином, заперечень на позов та заяв, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду до суду не надав.\~\~ Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [PERSON] отримала у спадок від [PERSON] квартиру [ADDRESS], свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 травня 2015 року (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 травня 2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Згідно довідки про склад сімї, складеного головою ОСББ «Єдність-2» [PERSON], за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с.10). 15 серпня 2016 року комісією у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт про те, що [PERSON] з 06 лютого 2016 року не прожиє в квартирі [ADDRESS], акт підписано головою ОСББ «Єдність-2» [PERSON] (а.с.9). Відповідно до рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року «Про перейменування обєктів топоніміки міста» вулиця Радянська перейменована у вулицю Єдності. За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником вказаного житла, не проживає в ньому більше року, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує права останнього як власника. Крім того розмір комунальних платежів та право на субсидію залежать від кількості зареєстрованих у помешкані осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені представленими по справі доказами. На підставі статтей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved