Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У лютому 2020 року позивач в особі представника звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить визначити йому, [PERSON] , додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , дата смерті [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, направлено за територіальною юрисдикцією до Голосіївського районного суду м. Києва. В травні 2020 зазначена цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду в провадження судді Мазур Ю.Ю. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2020 позовну заяву [PERSON] до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є: дочка померлої [PERSON] , мати померлої [PERSON] , чоловік померлої [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк, який сплив 21.12.2019 позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із гіпертонічною хворобою ІІ ступеня. Після смерті дружини у позивача почалися розлади здоров`я, запаморочення, підвищення артеріального тиску, інтенсивні головні болі задишка, біль в області серця. Саме в останні можливі дні для звернення до нотаріуса про прийняття спадщини у позивача стався гіпертонічний криз. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник подали до суду заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Будь-яких заяв та клопотань не надав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Центральним Палацем одруження 28.09.1979 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після укладення шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10543 та видано Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.06.2019. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та заведена спадкова справа № 1/2020. Приватним нотаріусом Анохіною В.М. 07.02.2020 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Згідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені судом обставини судом прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із гіпертонічною хворобою ІІ ступеня. Після смерті дружини у позивача почалися розлади здоров`я, запаморочення, підвищення артеріального тиску, інтенсивні головні болі задишка, біль в області серця. Саме в останні можливі дні для звернення до нотаріуса про прийняття спадщини у позивача стався гіпертонічний криз. Зазначене підтверджується, випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 16.12.2019, в якій зазначено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, 2 ст., високий ризик. ІХС: дифузний кардіосклероз, атеросклероз аорти і вінцевих артерій, порушення ритму по типу екстрасистолічної аритмії СН1 ст. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

Outcome: approved