Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.08.2019 року у цивільній справі № 295/5654/18 за нею визнано права власності на 2/8 ідеальних часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. Вказані 2/8 ідеальні частки зазначеного вище житлового будинку належали: 1/8 [PERSON] та 1/8 [PERSON] . Відповідно до інформації, що міститься в реєстрі прав на нерухоме майно, на 1/8 частину вказаного житлового будинку, яка належала [PERSON] , закладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 02-4542, 18.05.2001 року, ДВС у Богунському районі м. Житомира, державний виконавець Стретович О.В. [PERSON] помер у 2001 році, що також встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.08.2019 року. На звернення її представника до відповідача щодо зняття арешту з майна листом від 23.09.2019 року було відмовлено. Тому позивач просить зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 3199810) з 1/8 ідеальної частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та на даний момент належить [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представники відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Частиною ч. 3\~ст.\~211\~ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.08.2019 року у цивільній справі № 295/5654/18 за позивачем [PERSON] визнано права власності на 2/8 ідеальних часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. У зазначеному рішенні судом встановлено, що 1/8 ідеальна частина житлового будинку належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.11.2019 року вбачається, що постановою державного виконавця ДВС у Богунському районі м. Житомира Стретович О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.05.2001 року (02-4542) накладено заборону на належну на праві власності [PERSON] 1/8 ідеальну частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що було зареєстровано в реєстрі 12.05.2006 року за № 3199810 Першою житомирською державною нотаріальною конторою. Право власності позивача на вказаний вище житловий будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно інформаційної довідки від 25.11.2019 року. На звернення представника позивача до відповідача із заявою щодо зняття арешту з нерухомого майна листом від 23.09.2019 року, яким наведено норми законодавства, без указання конкретних підстав та причин, було відмовлено. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна арешт боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч. 1 ст. 317 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст.\~16\~ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить їй на праві власності. Таким чином, зважаючи викладені обставини, та оскільки виконавчі документи, в яких боржником є позивач, не перебувають на примусовому виконанні, а постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушуються права позивача як власника майна, так як її права щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд зазнають певних обмежень, тому позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved