Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області звернулося до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 119,00 грн., а судові витрати в розмірі 1762,00 грн. стягнути на користь Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.08.2017 у справі № 373/1279/17 за порушення правил використання об'єктів тваринного світу (риби) - ст. 85 КУпАП та спричинив шкоди навколишньому середовищу внаслідок незаконного вилову риби на Канівському водосховищі поблизу с. Стовп'яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, на суму 119,00 грн. Посилається на Закони України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», відповідно до яких громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України, в повному обсязі. Природні ресурси, в тому числі водні біоресурси, які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є майном певної територіальної громади, в даному випадку Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, а тому завдану відповідачем шкоду внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в сумі 119 грн. 00 коп. позивач просить стягнути на користь Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов про стягнення з нього шкоди в розмірі 119,00 грн. визнав, а питання судового збору просив вирішити відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України. Третя особа - Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, в письмових поясненнях підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу без участі представника сільської ради. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. З'ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. 22.06.2017 близько 08:30 год. [PERSON] на Канівському водосховищі, поблизу с.Стовп'яги Переслав-Хмельницького району Київської області, проводив лов риби вбрід забороненим знаряддям лову (сіткою з жилки) та спіймав риби (карась - 2 шт., краснопірка - 1 шт., окунь - 1 шт.) загальною вагою 1,5 кг. Своїми діями [PERSON] заподіяв рибному господарству України збитки у розмірі 119 грн. 00 коп., чим порушив п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Дана обставина встановлена судом та постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 07.08.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (триста сорок гривень) з конфіскацією сітки з жилки (l -30 м, h - 1 м, а - 45 мм). Чоботи рибацькі після набрання постановою законної сили повернуто [PERSON] При винесенні даної постанови судом не вирішувалося питання відшкодування майнової шкоди в розмірі 119 грн. 00 коп. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Постановою КМ України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених Постановою КМ України № 1209 від 21.11.2011, розмір збитків, заподіяних [PERSON] рибному господарству України становить 119 грн. 00 коп. Він спіймав риби: карась - 2 штуки; краснопірка - 1 штук; окунь - 1 штука. Отже, виходячи з розрахунку за 1 штуку карася 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 17 грн. 00 коп., а за 2 штуки карася - 34 грн. 00 коп.; виходячи з розрахунку за 1 штуку краснопірки 4 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 грн. 00 коп., то за 1 штуку краснопірки - 68 грн. 00 коп.; виходячи з розрахунку за 1 штуку окуня 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що становить 17 грн. 00 коп., то за 1 штуку окуня - 17 грн. 00 коп. Загальний розмір майнової шкоди становить 119 грн. 00 коп. Згідно з ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Як слідує з ст.3 даного Закону об'єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Як вбачається із ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ст.37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси, які незаконно добуті [PERSON] на Канівському водосховищі в районі с.Стовп'яги Переяслав-Хмельницького району Київської області є майном територіальної громади с.Стовп'яги Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка територіально відноситься до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області на користь якої і підлягає відшкодуванню майнова шкода, завдана відповідачем внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Враховуючи встановлені обставини, що відповідач не має заперечень проти позову та повністю визнає позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд при ухваленні рішення вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Решту частину судового збору, суд у відповідності зі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved