Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.03.2014 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з ј частки на 1/6 частку його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Однак 06.11.2018 року позивач одружився і у шлюбі має ще одну дитину сина - [PERSON] , [INFO] , який також перебуває на його утриманні. На його утриманні також перебуває і дружина, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також позивач зазначає, що він працює, має дохід лише від отримання заробітної плати, розмір якої є незначним. Інших доходів не має. Розмір аліментів, який на теперішній час стягується на утримання доньки [PERSON] , ставить його у скрутне матеріальне становище. У зв`язку зі збільшенням кількості утриманців, його матеріальний стан погіршився, тому змушений звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач подала заяву до суду у якій просила судовий розгляд провести у її відсутності. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Також подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що заявлений [PERSON] позов не відповідає дійсним обставинам справи. Як вбачається з довідки про доходи позивача, його заробітна плата в липні місяці зросла на 28 відсотків в порівнянні з лютим місяцем цього року. Якщо врахувати прохання позивача і стягувати 1/6 частку з його заробітної плати, то ця сума до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку складатиме 35 відсотків, що суперечить статті 182 СК України. Із наданої довідки про доходи позивача, з нього стягувалася ј частина коштів від його доходу, але ця сума складає 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто мінімальний розмір. Донька постійно хворіє і потребує коштів на лікування, харчування, одяг, взуття. Вважає необґрунтованою вимогу зменшити розмір аліментів і просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов до наступного висновку. Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29.01.2013 року (а.с. 9). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1204/14 від 27.03.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 11). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Селінг-оіл» від 27.08.2019 року № 65, [PERSON] працює оператором заправних станцій у м. Житомир (а.с. 8). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено існування обставин, що визначені ст. 192 СК України як підстави для зміни розміру аліментів, тому суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог. Відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed