Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що з метою отримання банківських послуг відповідач підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 06.12.2007, згідно якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в наслідок чого утворилася заборгованість. 15.01.2019 відповідач підписав з АТ КБ «ПриватБанк» Додаткову угоду. Відповідно до укладеної додаткової угоди від 15.01.2019 банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 додатковій угоді. Строк повернення кредиту вказаний в п. 1.3 додаткової угоди. Пунктом 1.6 додаткової угоди передбачено, що ця угода, відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме, в разі неналежного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п. 1.5 угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що в разі прострочення виконання клієнтом будь - якого зобов`язання, передбаченого п. 1.5.2 угоди та/чи будь - якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п. 1.2, умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1. 4 угоди не поширюються. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 21.12.2020 утворилась заборгованість у розмірі 45642,81 грн., що складається з наступного: 2578,84 грн. - заборгованість за кредитом; 0,50 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 43063,47 грн. - заборгованість за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір по справі. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом надання відзиву на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.12.2007 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання [PERSON] 06.12.2007 заяви (а.с.8). На підтвердження факту отримання кредиту [PERSON] позивачем також надано виписку за договором №б/н з 15.01.2019 по 21.12.2020 (а.с.11,12,13-14). Згідно заяви від 06.12.2007 про надання кредиту, яка підписаний [PERSON] , встановлено суму кредитного ліміту 250,00 грн.; базову процентну ставку 1,9% із розрахунку 360 днів на рік (а.с.8зв.). Також, судом встановлено, що 15.01.2019 між сторонами укладено та підписано Додаткову угоду №SAMDNS0000017615229, відповідно якої, сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання угоди, складає 50 470,98 грн. (п.1.1 угоди). Банк здійснює прощення (анулювання) частини заборгованості, а саме, пені на 34\~383,05 грн., штрафу на 2 987,14 грн. (п.1.2 угоди). Строк повернення кредиту до 25.04.2019 (п.1.3 угоди). Відсоткова ставка по кредиту складає 0,01 % (п.1.4 угоди). Клієнт зобов`язується здійснювати погашення кредиту шляхом здійснення платежів на карту № [NUMBER] в порядку, визначеному п.1.5.1 у строк не пізніше 15.01.2019 та 1.5.2 угоди. Відповідно до п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України укладається під відкладну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених договором та п.1.5 угоди, вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначенні п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31-й день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п.1.2, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 угоди не застосовується. Відповідно до п.1.7 угоди в разі порушення клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п.1.5.2 понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3 даної угоди). Згідно з п.1.7.2 угоди вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (визначається п.1.7.1 Угоди), є простроченою (а.с.9). Як вбачається з додатку №1 до додаткової угоди до договору від 15.01.2019, відповідачем також було підписано графік погашення боргу за реструктуризацією на термін 3 місяці, щомісячний платіж становив 3\~710,29 грн. (а.с.10). З розрахунку заборгованості за договором №SAMDNS0000017615229 від 15.01.2019 за вбачається, що станом на 21.12.2020 відповідачем [PERSON] погашення здійснювалось з порушенням умов, визначених додатковою угодою, останнім не здійснено жодних платежів у визначений угодою період (а.с.7). Таким чином, згідно з п.1.6.1 додаткової угоди, у разі порушення [PERSON] умов погашення боргу за Додатковою угодою від 15.01.2019, умови про прощення частини заборгованості, в тому числі процентів та пені, угода не застосовується. У порушення зазначених норм закону та умов договору та додаткової угоди відповідач зобов`язання за вказаним договором та додатковою угодою належним чином не виконав, кредит станом на дату повернення кредиту не погасив, в результаті чого, станом на 21.12.2020 утворилась заборгованість у розмірі 45\~642,81 грн., яка складається з: 2\~578,84 грн. - заборгованість за кредитом; 0,50 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 43\~063,47 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7). Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання заяви №б/н від 06.12.2007 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір. Додаткова угода, укладена між сторонами у справі 15.01.2019 містить відкладальну обставину відповідно до ст. 212 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Враховуючи, що відповідачем не виконано умови додаткової угоди, тобто відкладальна обставина не настала, а тому анулювання частини заборгованості за кредитним договором, передбачене додатковою угодою, не відбулося, а вимоги позивача про стягнення заборгованості є законними. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, докази про погашення кредитної заборгованості за договором в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі, за правилами ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Аналогічна позиція вказана в постанові Верховного Суду України у справі 623/2518/17 від 22.04.2019 та у справі 400/232/18 від 26.09.2019. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №SAMDNS0000017615229 від 15.01.2019 у розмірі 45\~642,81 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в сумі 2 270,00 грн. судового збору.

Outcome: approved