Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини отриманого відповідачем заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 01.09.2010 року до 01.11.2016 р. проживала із відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] року народився син - [PERSON]. Син проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Останнім часом відповідач жодним чином не приділяє уваги дитині, не займається вихованням дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням та ліками. За таких обставин, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. Будь-яка домовленість по утриманню спільного сина між сторонами відсутня. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також пояснила, що окрім спільної із відповідачем дитини на її утриманні перебувають діти від іншого шлюбу, тому коштів позивача не вистачає для забезпечення належного рівня розвитку та життєдіяльності дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), пояснивши, що він не ухилявся від виконання своїх обов'язків по відношенню до сина, надавав матеріальну допомогу на його утримання. Також зазначив, що працює на посаді токаря у Публічному акціонерному товариству «Комбінат «Тепличний». У липні 2016 року, у зв'язку із хворобою його матері відповідач взяв на роботі аванс у розмірі 45 000 (сорок п'ять тисяч) грн., частка якого щомісяця відраховується від заробітної плати. За таких обставин, відповідач вважає, що доходи, які він отримував за останній рік та не отримує на даний час, не дають можливості сплачувати позивачу аліменти у розмірі ? частини від його заробітку (доходу). Заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін [INFO] року народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] виданого 20 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки № 42, виданої 13 березня 2017 року, [PERSON] працює на посаді токаря у Публічному акціонерному товаристві «Комбінат «Тепличний», та його дохід за період із січня 2016 року по грудень 2016 рік склав 81 391 (вісімдесят одна тисяча триста дев'яносто одна) грн. 64 коп. Із наданих розрахункових листів за липень 2016 р. та лютий 2016 рік вбачається, що у зв'язку із виплатою [PERSON] авансу у розмірі 45 000 (сорок п'ять тисяч) грн., в останнього по заробітній платі рахується борг, частину розміру якого підприємство щомісячно відраховує від заробітної плати. Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на обґрунтування позовної вимоги щодо стягнення із відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, позивачем не надано належних доказів необхідності стягнення та можливості відповідачем виплачувати аліменти саме у такому розмірі. Таким чином, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial