Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди, згідно з яким просив суд: стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування, 3 % річних, пеню, інфляційне збільшення боргу та моральну шкоду в сумі: 83 123,25 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.05.2020 року о 14 год. 28 хв., водій [PERSON] керуючи автомобілем «Дачія» реєстраційний номер [NUMBER] у м. Києві по пр-ту Перемоги, 80, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле» реєстраційний номер [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищевказаним автомобілям, чим порушив п. 13.1 ПДР України. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА». Відповідачем було здійснено часткову виплату суми страхового відшкодування в розмірі 28 110,68 грн., у результаті чого позивач звернувся до суду з даним позовом. 04.02.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 27.10.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 26.11.2021 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо відзиву, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо вимоги позову про стягнення страхового відшкодування, судом встановлено наступне. 16.05.2020 р. в м. Києві на пр. Перемоги сталась дорожньо-транспортна пригода за участю чотирьох транспортних засобів: - автомобіля «Jeep Cherokee» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; - автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; - автомобіля «Dacia Sandero» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] ; - мотоцикла «Kawasaki» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Винними у вчиненні вказаної ДТП визнано водіїв [PERSON] та [PERSON] . Вищенаведені обставини підтверджуються довідкою Національної поліції, схемою місця ДТП, постановами Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2020 р. у справах № 761/15994/20 та № 761/15991/20. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2274384 від 29.12.2019 р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 142512381 від 03.04.2020 р. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. 19.05.2020 р. [PERSON] звернувся до АСК «ОМЕГА» з повідомленням про настання страхового випадку. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий мас право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). З метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н [NUMBER] , Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] , який у визначений Законом строк, 27.05.2020 р. здійснив огляд пошкодженого автомобіля. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 24/06/20 від 15.06.2020 р., згідно якого: ринкова вартість а/м «Chevrolet Evanda» р/н [NUMBER] до моменту пошкодження становить 115 188,79 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 204 367,82 грн. В свою чергу, позивачем було здійснено замовлення Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 06/85.05.20 від 28.05.2020 р. Відповідно до Звіту, вартість матеріального збитку автомобіля марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] дорівнює ринковій вартості КТЗ до пошкодження та складає 114 251 грн. 40 коп. Ринкова вартість автомобіля марки «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] після пошкодження (вартість залишків) склала 15 794 грн. 82 коп. Отже, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди складає: 98 456 грн. 5.3 коп., (114 251,35 грн. - 15 794,82 грн.) де: 114 251,35 грн - ринкова вартість КТЗ до пошкодження; 15 794,82 грн. - ринкова вартість КТЗ в пошкодженому стані; 98 456,53 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. 19.07.2020 р. Позивачем було надіслано через сервіс «Укрпошта» заяву на виплату страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що залишок несплаченого страхового відшкодування має наступний вигляд: 98 456,53 - 28 110,68 = 70 345,85, де: -98 456, 53 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди; -28 110, 68 грн. - часткова виплата страхового відшкодування. Ст. 30 Закону встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Враховуючи висновки, отримані у Звіті № 24/06/20 від 15.06.2020 р., автомобіль «Chevrolet Evanda» р/н [NUMBER] відновлювати економічно недоцільно, такий ТЗ вважається фізично знищеним, а розмір відшкодування визначається на підставі п. 30.2 ст. 30 Закону, як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. На замовлення АСК «ОМЕГА» аварійним комісаром [PERSON] було складено Звіт № 24/06/20 від 01.07.2020 р., згідно якого ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н [NUMBER] складає 58 967,44 грн. Враховуючи положення ст. 34 Закону, Страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, отже у Позивача були відсутні підстави для залучення оцінювача [PERSON] . Відповідно, не може бути прийнятий до уваги Звіт № 06/85.05.20 від 28.05.2020 р., складений на замовлення [PERSON] . Висновок про правильне застосування вищевказаних норм Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 301/1075/15-ц. Зокрема, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що страхова компанія у передбачений Законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. На підставі зазначеного, суд поклав в основу рішення звіт про вартість матеріального збитку, замовником якого була страхова компанія. Таким чином, розмір страхового відшкодування був визначений Відповідачем на підставі Звіту № 24/06/20, виконаного ФОП [PERSON] . Крім того, згідно п. 36.3 ст. 36 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Отже, розмір страхового відшкодування, належного до сплати Позивачу, був визначений наступним чином: 115 188,79 грн. (вартість ТЗ до пошкодження) - 58 967,44 грн. (вартість пошкодженого ТЗ) / 2 (кількість винуватців ДТП) = 28 110,68 грн. Виплата страхового відшкодування у вказаному розмірі була здійснена 20.11.2020 р., що підтверджується платіжним дорученням № 2951 та визнається Позивачем. Таким чином, зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані Відповідачем в повному обсязі, в розмірі шкоди, оціненої Страховиком у порядку, передбаченому Законом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаної норми ст. 81 ЦПК України, зокрема, вбачається, що обов`язок доведення полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, які орієнтовані на те, щоб скласти певне позитивне враження у суду про юридичні обставини у справі. Обов`язок доведення зумовлюється настанням для особи несприятливих правових наслідків у разі невиконання або неналежного його виконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по доведенню фактів, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тобто, якщо позивач не доведе підстави позову, то суд відмовить у його задоволенні. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Враховуючи викладене, вимога Позивача про стягнення з АСК «ОМЕГА» страхового відшкодування в розмірі 70 345,85 грн. є незаконною та необгрунтованою, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення страхового відшкодування. Щодо вимоги позову про відшкодування 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу, судом встановлено наступне. Позивач зазначив, що оскільки відповідач відшкодував частково страхове відшкодування, то розрахунок штрафних санкцій: пені, 3 % річних та інфляційного збільшення боргу має обраховуватися починаючи з 20.11.2020 р. (день доплати страхового відшкодування) по 28.01.2021 р. (дата звернення з позовом до суду). На підставі викладеного, 3 % річних, пеня та інфляційне збільшення боргу, що має бути стягнено з відповідача: -3% річних - 404,07 грн. -пеня - 1 616,26 грн. -інфляційне збільшення боргу - 757,07 грн. Загальна сума - 2 777,40 грн. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Outcome: dismissed