Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] у селі Котовське Поліського району Київської області, а в 1972 році переїхала проживати у смт. Поліське, де проживала зі своїми батьками та здійснювала там свою трудову діяльність. У зв'язку із катастрофою на Чорнобильській АЕС, селище міського типу Поліське за своєю територіальністю відноситься до зони безумовного (обов'язкового) відселення, тому заявник є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що останній видано посвідчення громадянина (нки), яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення. Заявник проживала у смт. Поліське до 26.08.1996 року, однак після цього була переселена у м. Бровари. Тобто, з моменту аварії на ЧАЕС, а саме з 26.04.1986 р., та до прийняття 28 червня 1989 року рішення про відселення, заявник постійно проживала у смт. Поліське, тому просить встановити даний факт. Встановлення такого факту [PERSON] необхідне для оформлення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Представник Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання направила клопотання, в якому просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Рішенням Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13 жовтня 2016 року відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії, оскільки останньою не доведено, що станом на момент аварії на Чорнобильській АЕС вона проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, а саме у смт. Поліське Київської області. Так, із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 21 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Поліського району Іванківського районного управління юстиції Київської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Котовське Поліського району Київської області (а.с. 9). Вищевказане також підтверджується копією паспорта заявника серії [NUMBER], виданого 26 вересня 2008 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 6-7). Зі змісту листа № 686 Іванківського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Київській області вбачається, що згідно талонів адресно-довідкової картотеки Іванківського РС УДМС України в Київській області громадянка [PERSON], [INFO], уродженка с. Котовське Поліського району Київської області, була прописана за адресою: [ADDRESS], з 28.04.1993 р. по 08.08.1996 р. (а.с. 20). Із копій сторінок трудової книжки [PERSON] вбачається, що остання у період із 27.02.1985 р. по 25.08.1996 рік здійснювала свою діяльність у смт. Поліське Поліського району Київської області (а.с. 10-12). Матеріалами справи встановлено, 03 жовтня 1994 року Київською обласною радою видано [PERSON] посвідчення серії [NUMBER] громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживав (ла) у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року № 224) (а.с. 8). Відповідно до копії сторінок реєстраційної картки особи, потерпілої від радіації внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС [PERSON] перебувала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення у смт. Поліське у період із 26.04.1986 р. по 18.08.1989 р. [PERSON], яка допитана у судовому засіданні в якості свідка пояснила, що вона народилася у с. Котовське Поліського району, потім переїхала до районного центру Поліського, де проживала разом зі своїми батьками. У 1985 році пішла працювати на Поліську швейну фабрику, але у квітні 1986 року змушена була звільнитися з роботи, так як доглядала за своєю хворою бабусею. До 1996 року вона проживала та працювала у смт. Поліське, а вже у 1996 року, у зв'язку із прийнятим рішенням про відселення із смт. Поліське, [PERSON] було переселено до м. Бровари. Свідок [PERSON], пояснила, що заявника знає із самого дитинства, так як вони разом проживали в одному будинку, доки їх не виселили, у зв'язку із аварією на ЧАЕС. На час аварії [PERSON] проживала у смт. Поліське, нікуди не виїздила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що також знає заявника із самого дитинства, оскільки проживали на одній вулиці та товаришували між собою. На момент аварії на ЧАЕС свідок проживала у смт. Поліське, і заявник також там проживала. У 1991 році свідок переїхала жити у сусіднє село, а [PERSON] лишилася проживати у смт. Поліське. Із вищевикладеного вбачається, що [PERSON] хоч і не була зареєстрована, однак постійно проживала та здійснювала свою діяльність в смт. Поліське з моменту аварії на Чорнобильській АЕС і до моменту прийняття постанови про відселення. Таким чином, суд вважає, що заявник надала достатньо доказів на підтвердження того, що вона на момент аварії Чорнобильської АЕС та до моменту прийняття постанови про відселення, тобто із 26 квітня 1986 року та до 28 червня 1989 року, постійно проживала в смт. Поліське, тому заява про встановлення такого факту підлягає задоволенню. Встановлення даного юридичного факту надає можливість заявнику оформити пенсію із зменшенням пенсійного віку. На підставі викладеного, та

Outcome: approved