Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про повернення незаконно отриманої субсидії, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціально захисту населення Слов`янської міської ради, як одержувач субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 28 вересня 2016 року, користувався житловою субсидією з 01 вересня 2016 року по 30 квітня 2019 року. Призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг регламентується Положенням «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженої постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року зі змінами. Згідно пункту 2 постанови КМУ № 329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» з 1 травня 2018 року призначені житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. Управлінням з травня 2018 року проводилась широка інформаційно-роз`яснювальна робота щодо змін у порядку надання житлових субсидій. Інформацію про зміни протягом травня-жовтня 2018 року неодноразово публікували місцеві газети («ТВ Плюс», «Новини Слов`янська 06262. соm», «Діловий Слов`янськ», «Славянские обьявления»), висвітлювали в авторських програмах муніципального телебачення, місцевого радіо, розміщували на сайті Управління. На звуковій доріжці центрального ринку міста протягом травня-червня городянам надавались відомості про зміни у порядку та умовах надання субсидій. До надання повідомлень про зміни у законодавстві були залучені житлово-комунальні підприємства. З відповідною заявою та декларацією [PERSON] не звернувся. Управлінням з 01 травня 2018 року здійснено перепризначення житлової субсидії автоматично, без урахування доходів його дружини, що призвело до надміру виплачених коштів. В результаті проведеної відділом державних соціальних інспекторів Управління перевірки правильності та повноти інформації даних, наданих для призначення житлової субсидії встановлено, що [PERSON] не надав інформацію щодо перебування у шлюбі, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів, у вигляді субсидії з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року на суму 10316,78 грн. На виконання п. 125 Положення сума переплати в розмірі 6011,00 грн. знята з особових рахунків по житлово-комунальним послугам. За результатами перевірки [PERSON] надіслано повідомлення № 11-11/5457 від 21 грудня 2019 року про необхідність повернення в добровільному порядку надміру отриманої житлової субсидії у розмірі 4305,78 грн. Суму у розмірі 544,57 грн., необхідно перерахувати на рахунок Управління, суму 3761,21 грн., необхідно перерахувати на рахунок Мінсоцполітики. Заявник надміру отриману житлову субсидію у добровільному порядку не повернув. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] надміру отриманої житлової субсидії у розмірі 544,57 грн., яку необхідно перерахувати на рахунок Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області, та 3761,21 грн., яку необхідно перерахувати на рахунок Мінсоцполітики, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. на рахунок Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 18 лютого 2020 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с. 30 ). Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ним не отримується (а.с.30). У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області до [PERSON] про повернення незаконно отриманої субсидії підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Судом встановлено, що 28 вересня 2016 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача - Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.5), додавши, при цьому,\~декларацію про доходи\~і витрати на осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії. На підставі поданої відповідачем заяви позивачем прийнято рішення про призначення субсидії, а також проведено розрахунки і виплату даної субсидії на житлово-комунальні послуги (а.с.6-20). Однак, в квітні 2018 року змінилося законодавство щодо порядку нарахування житлової субсидії. Згідно пункту 2 постанови КМУ № 329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» з 1 травня 2018 року призначені житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. Згідно п. 3 Положення призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Відповідно до п. 13 Положення громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру. Тобто, відповідач [PERSON] , з 01 травня 2018 року повинен був надати нову заяву\~і декларацію,\~в якій\~зазначити \~відомості про\~свою дружину,\~яка перебувала\~з нам\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~однак \~ не\~була зареєстрована\~з \~ним \~за однією\~адресою.\~ [PERSON] надав Управлінню Свідоцтво про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2019 року Слов`янським міським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з якого вбачається, що [PERSON] 04 жовтня 2019 року зареєстрував розірвання шлюбу з [PERSON] , про що зроблено відповідний Актовий запис № 95 (а.с. 22). 16 жовтня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області складено Акт №11-20/832 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення всіх видів державних соціальних допомог, в якому зазначено, що на підставі висновків проведеної перевірки виявлено, що заявник не надав інформацію про сімейний стан членів родини, а саме про дружину [PERSON] , яка проживає за іншою адресою (ас. 23). Таким чином, в результаті проведеної відділом державних соціальних інспекторів Управління перевірки правильності та повноти інформації даних, наданих для призначення житлової субсидії встановлено, управлінням встановлено, що [PERSON] не надав інформацію щодо перебування у шлюбі, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів, у вигляді субсидії з 01 травня 2018 року по квітень 2019 року на суму 10316,78 грн. На виконання п. 125 Положення сума переплати в розмірі 6011,00 грн. знята з особових рахунків по житлово-комунальним послугам. Відтак, житлову субсидію, починаючи з 01 травня 2018 року до 30 квітня 2019 року відповідач отримав без достатніх правових підстав. Рішенням Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області було прийнято рішення про відміну призначеної [PERSON] субсидії з 01 травня 2019 року (а.с. 20). За результатами перевірки [PERSON] надіслано повідомлення № 11-11/5457 від 21 грудня 2019 року про необхідність повернення в добровільному порядку надміру отриманої житлової субсидії у розмірі 544,57 грн. та 3761,21 грн. [PERSON] надміру отриману житлову субсидію у добровільному порядку не повернув. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27.03.2019. Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1212 ЦК України, особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. На виконання п. 22 Положення у разі відмови управителя, об`єднання, виконавця комунальної послуги або громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Таким чином,\~оскільки [PERSON] в добровільному порядку не повернув надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що у відповідності до норм чинного законодавства, [PERSON] повинен повернути державі надмірно виплачену субсидію для оплати житлово-комунальних послуг, на загальну суму 4305,78 грн., отриману за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2019 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок не надання [PERSON] інформації, щодо сімейного стану членів її родини, які зареєстровані з нею за однією адресою. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, \~розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. (а.с.1-3). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов\~висновку про\~задоволення позовних\~вимог позивача\~про стягнення\~заборгованості з\~ \~ [PERSON] \~в повному\~обсязі, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved