Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на їхнього повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки його заробітку, з дня подання позову і до закінчення сином навчання 30 червня 2020 року (а.\~с. 1-2, 31-32). В обґрунтування позову зазначала, що з 11 червня 2000 року сторони перебували у шлюбі. 23 червня 2008 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матірю. До досягнення сином повноліття, тобто до 08 листопада 2018 року, з відповідача на її користь на підставі рішення суду стягувалися аліменти на дитину в розмірі ј частки його заробітку (доходу). На момент подання позову їхній син [PERSON] навчається на денній формі навчання у Київському технікумі електронних приладів, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона не в змозі самостійно утримувати сина, оскільки необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. Відповідач [PERSON] працює у Локомотивному депо Дарниця, тому він має реальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові у звязку з його навчанням. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов з урахуванням зменшення нею позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у відсутність сторони відповідача, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання визнають. Вказували також на те, що [PERSON] має на утриманні ще одного малолітнього сина [PERSON], [INFO], тому платити аліменти в більшому розмірі він не може. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що з 11 червня 2000 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, рішенням суду шлюб між ними розірвано. 20 серпня 2018 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено актовий запис №\~399 про розірвання шлюбу між сторонами. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з матірю, на момент подачі цього позову він досяг повноліття та продовжує навчання. Згідно із довідкою №\~557 від 06 листопада 2018 року, виданою Київським технікумом електронних приладів, видно, що син сторін [PERSON] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання. Термін закінчення ним навчання 30 червня 2020 року. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи повне визнання відповідачем заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved