Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що вона згідно договору міни від 31.08.2009 року набула право власності на квартиру № [ADDRESS] (колишня Р.Люксембург) в м.Марганець Дніпропетровської області з господарчими спорудами, розташованих на земельній ділянці розміром 0,0259 га., яка належала [PERSON] В свою чергу [PERSON] дану квартиру № [ADDRESS] з господарчими спорудами придбала згідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2008 року у [PERSON] В свою чергу, згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01.08.2008 року по справі № 2-834/08 право власності на вищевказану квартиру та земельну ділянку площею 0,0259 га., яка розташована за адресою Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Р.Люксембург, 12/2 отримала [PERSON] після смерті своїх батьків [PERSON], померлої 27.11.2001 року, та [PERSON], померлого 15.05.2005 року. Після винесення рішення Марганецьким міським судом Дніпропетровської області [PERSON] не звернулась до відповідного державного органу та не отримала право власності на вказану земельну ділянку. Здійснюючи відчуження квартири № [ADDRESS], як [PERSON], так і [PERSON] не здійснили належним чином державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0259 га, яка розташована за адресою Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Р.Люксембург, 12/2. Згідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку цільове призначення даної ділянки розміром 0,0259 га. будівництво та обслуговування житлового будинку і господарчих будівельних споруд, присадибна ділянка. На її замовлення виготовлена технічна документація на вказану земельну ділянку, отриманий кадастровий номер 1211300000:01:020:0235. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого 25.03.1998 року головою виконкому Марганецької міської ради, вся земельна ділянка площею 0,0259 га передана [PERSON], померлій 27.11.2001 року, та [PERSON], який помер 15.05.2005 року, для обслуговування житлового будинку. Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 0,0259 га., розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.І.Молодця (Р.Люксембург), 12/2, кадастровий номер 1211300000:01:020:0235, яка зареєстрована за [PERSON], померлою 27.11.2001 року та [PERSON], померлим 15.05.2005 року. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву не надала. Відповідачі [PERSON], представник територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради в судове засідання не зявися, повідомлялися про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань до суду не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів від 30.12.1997 року № 467 [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0259 га, розташовану на території м.Марганець вул.Р.Люксембург,12-2. Землю передано для обслуговування житлового будинку (а.с.13). 27.11.2001 року [PERSON] померла (а.с.16). 15.05.2005 року помер [PERSON] (а.с.17). За рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2008 року [PERSON] набула право власності на спадкове майно квартиру № [ADDRESS] та земельну ділянку прощею 259 кв.м., яка розташована за адресою Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Р.Люксембург, 12/2 (а.с.14). 26.09.2008 року [PERSON] придбала у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26 вересня 2008 року квартиру № [ADDRESS], що становить ј частину від житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.9). Згідно договору міни квартири від 31.08.2009 року [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру № [ADDRESS] (а.с.10, 12). Станом на 17 листопада 2017 року земельна ділянка площею 0,0259 га, розташована по вул.І.Молодця (Р.Люксембург), 12/2 в м.Марганець Дніпропетровської області, кадастровий номер 1211300000:01:020:0235 належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Статтею 81 Земельного кодексу України встановлено, що одним із способів набуття права власності на землю громадян є придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). За ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] найшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, так як згідно вищезазначених норм цивільного та земельного законодавства право власності на земельну ділянку переходить до особи, яка набула право власності на житловий будинок. А [PERSON] набула право власності на житло за адресою вул.І.Молодця (Р.Люксембург), 12/2, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0259 га за тією ж адресою. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved