Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У позовній заяві позивач посилалася на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Місцем смерті є м. Єнакієве Донецької області, тобто тимчасово окупована територія. Для отримання свідоцтва про смерть тітки позивач звернулася до Московського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова, але отримала відмову, оскільки оформити таке свідоцтво на підставі документів, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, орган ДРАЦС не може. Відтак позивач була змушена встановлювати факт смерті своєї тітки в судовому порядку. Цей процес затягнувся у часі, оскільки позивач теж проживає в м. Єнакієве і не має можливості вільно переїжджати з місця свого проживання на підконтрольну Україні територію. Для цього потрібно постійно отримувати відповідні дозволи як від окупаційної влади, так і від органів державної влади України. Свідоцтво про смерть [PERSON] позивач отримала 03.12.2020 на підставі рішення суду. Позивач вказувала, що 08.02.2021 вона звернулася до Третьої Харківської міської держаної нотаріальної контори для оформлення спадщини після своєї тітки, а саме земельної ділянки, яка розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер 0520284800010020046. Однак отримала відмову, оскільки пропустила строк у шість місяців, який надається законом для прийняття спадщини. Зазначала, що має право успадкувати майно, залишене її тіткою, за правом представлення після своєї матері. Рідна сестра спадкодавця [PERSON] (мати позивача), померла [INFO] . У неї було двоє дітей: [PERSON] (позивач) та [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини також додала, що в Донецькій області на лінії зіткнення постійно йдуть бойові дії та останнім часом постійно закриті пропускні пункти зі сторони бойовиків через пандемію корона вірусу. У зв`язку з цим позивач не могла протягом тривалого часу виїжджати з тимчасово окупованої території. Для реалізації своїх спадкових прав їй необхідно було виїхати з цієї території, звернутися до суду з заявою для встановлення факту смерті спадкодавця, після чого отримати свідоцтво про смерть і лише після цих дій звернутися до нотаріуса. Ці дії потребували додаткових часових, організаційних та фінансових витрат. Позивачу необхідно було долати додаткові організаційні перешкоди, зокрема, відсутність поштового обігу, відсутність регулярного транспортного сполучення із тимчасово окупованою територією, відсутність тимчасового житла. Таким чином, всі вищевказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця у вчиненні дій, необхідних для прийняття спадщини у встановлений законом строк. На підставі викладеного позивач просила визначити їй додатковий строк у 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, причини пропуску строку прийняття спадщини визнати поважними. Представник відповідача Копайгородської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням справу розглянути без участі представника міської ради. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що померла [PERSON] є рідною тіткою позивача [PERSON] , що підтверджується таким. Позивач, яка при народженні іменувалася [PERSON] , народилась [INFO] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.10.1967, яке видано міським РАЦС м. Єнакієве Донецької області. Зміна дошлюбного прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00012068614 від 20.04.2013. Згідно з даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.09.1990 шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано 27.09.1990. Далі позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.11.1990, яке видане міським відділом РАЦС м. Єнакієве Донецької області. Дошлюбне ім`я матері позивача [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.02.1966, яке видано міським РАЦС м. Єнакієве Донецької області. За даними цього свідоцтва [PERSON] , 1935 року народження, одружився з [PERSON] , 1942 року народження, після одруження дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Випискою з погосподарських книг по Супівській сільській раді Барського району Вінницької області на [PERSON] , 1938 року народження, жительку с. Супівки, Барського району Вінницької області, №326 від 05.11.2019 підтверджується, що [PERSON] (спадкодавець), 1938 року народження та [PERSON] (мати позивача), 1942 року народження є рідними сестрами, оскільки вказані як доньки голови двору [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2013, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] (мати позивача) померла [INFO] у м. Єнакієве Донецької області. Даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2020, виданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків), підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Єнакієве. Останнім зареєстрованим місцем проживання спадкодавця [PERSON] було [ADDRESS] , що підтверджується даними копії паспорта громадянина України [NUMBER] померлої та даними домової книги на квартиру. У цій же квартирі певний час проживав [PERSON] (як вказано у позовній заяві брат позивача), який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Снітківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Судом також встановлено, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,9512 га, розташована на території Супівської сільської ради, Барського району Вінницької область, кадастровий номер 0520284800010020046, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 394204. Даними інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.02.2021 підтверджується, що власником вказаної земельної ділянки значиться [PERSON] . Згідно з повідомленням третьої Харківської міської державної нотаріальної контори № 175/01-16 від 12.02.2021 щодо неможливості оформити спадщину, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки з моменту її смерті минуло більше двох років, і на момент її смерті [PERSON] за однією адресою з нею зареєстрована не була . Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа № 643/16108/20, на розгляді в Московському районному суді м. Харкова знаходилась заява [PERSON] про встановлення факту смерті тітки [PERSON] , за результатами розгляду якої було винесено рішення від 21.10.2020 про задоволення заяви. Це рішення набрало законної сили 23.11.2020. За даними паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проаналізувавши усі надані письмові докази суд не знайшов підстав вважати, що є інші родичі, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не була заміжня і дітей у неї не було, що також узгоджується із даними домової книги на квартиру у місті Єнакієве і даними Державного земельного кадастру, які свідчать, що права на земельну ділянку після смерті [PERSON] за іншою особою не зареєстровані. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною 3 статті 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже,\~за встановлених\~судом обставин\~позивач [PERSON] \~має право\~на звернення\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті своєї\~тітки [PERSON] як спадкоємець за законом, а саме племінниця спадкодавця, за правом представлення після смерті її матері. За правилами частини першої статті 1277\~ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Щодо місця\~відкриття спадщини,\~то відповідно\~до частини\~1,\~2\~статті 1221\~ЦК України\~місцем відкриття\~спадщини є\~останнє місце\~проживання спадкодавця. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно з частиною 1 статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Як встановлено судом, позивач звернулася за оформленням спадкових прав до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори. Відтак місцем відкриття спадщини є місто Харків. Оскільки позивач надала докази щодо існування конкретного спадкового майна, а саме земельної ділянки, що станом на момент розгляду справи розташована на території Копайгородської селищної ради, то остання є належним відповідачем у цій справі. Саме територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 17.11.2018 у справі № 526/1773/17. Спір у цій справі стосувався конкретного спадкового нерухомого майна, яке було зазначено у заповіті. У пункті 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже у справі, що розглядається, належним відповідачем також є Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Саме цей орган місцевого самоврядування має майновий інтерес у цій справі, оскільки може претендувати на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , склад якого остаточно перевірятиме нотаріус, зокрема, яке є рухомим майном, або розташованим на тимчасово окупованій території нерухомим майном через процедуру визнання спадщини відумерлою. Матеріалами справи підтверджується, що останнім місцем проживання померлої була квартира на тимчасово окупованій території, в якій могло залишились цінне нерухоме майно. Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини суд керується таким. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті\~24\~згаданої постанови\~Пленуму Верховного\~Суду України\~№ 7\~від 30\~травня 2008\~року роз`яснено,\~що вирішуючи\~питання про\~визначення особі\~додаткового строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~При цьому\~необхідно виходити\~з того,\~що поважними\~є причини,\~пов`язані\~з об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій. Позивач фактично проживає і зареєстрована у місті Єнакієве Донецької області. У цьому ж місті проживала і померла спадкодавець. Відповідно до\~статті 1\~Закону України\~«Про особливості\~державної політики\~із забезпечення\~державного суверенітету\~України на\~тимчасово окупованих\~територіях у\~Донецькій та\~Луганській областях»\~від 18.01.2018\~№ 2268-VIII\~тимчасово окупованими\~територіями у\~Донецькій та\~Луганській областях\~на день\~ухвалення цього\~Закону визнаються\~частини території\~України,\~в межах\~яких збройні\~формування Російської\~Федерації та\~окупаційна адміністрація\~Російської Федерації\~встановили та\~здійснюють загальний\~контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Місто Єнакієве належить до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій області згідно з Указом Президента України від 07.02.2019 0№ 32/2019. Факт смерті спадкодавця [PERSON] був встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили 23.11.2020, тобто на цей момент уже пройшов один рік і 10 місяців з дня фактичної смерті спадкодавця. Іншим чином, ніж в судовому порядку, підтвердити факт смерті спадкодавця на тимчасово окупованій території України, у позивача можливості не було. Труднощі щодо виїзду з тимчасово непідконтрольних Україні територій, особливо в період пандемії коронавірусу, відсутність поштового і регулярного транспортного сполучення з окупованими територіями, наявність бойових дій на цих територіях є загальновідомими фактами. Відповідно до пункту 6 Порядку в`їзду\~осіб,\~переміщення товарів\~на тимчасово\~окуповані території\~у Донецькій\~та Луганській\~областях і\~виїзду осіб,\~переміщення товарів\~з таких\~територій,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України 17\~липня 2019\~р.\~№ 815 в`їзд\~на тимчасово\~окуповані території\~України здійснюється\~через контрольні\~пункти в`їзду-виїзду громадянами України на підставі дозволу фізичній особі. Це також ускладнює переміщення та вимагає додаткових часових затрат. З огляду на зазначене, суд вважає доведеним, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотним труднощами для спадкоємця щодо вчинення необхідних для прийняття спадщини дій у зв`язку з тим, що місце проживання як спадкодавця, так і спадкоємця є тимчасово окупованою територією України. Отже, позов підлягає задоволенню і позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Судові витрати представник позивача просила залишити за позивачем.

Outcome: approved