Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради м. Одеса. В обґрунтування власної позиції та підстав звернення до суду, представник позивача посилався на ті обставини, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] із родиною не проживає. Відомості про батька малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , унесені до актових записів про народження зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Під час перевірки умов життя дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, повноважною комісією установлено, що діти живуть разом із матір`ю у квартирі, де порушено санітарно-гігієнічні норми, квартира потребує капітального ремонту, діти сплять на брудній білизні, носять брудні речі, у квартирі затхлий запах, крізь таргани. Комісією встановлено. Що проживання малолітніх дітей разом із матір`ю загрожує життю та здоров`ю дітей, діти не забезпечені необхідною їжею та одягом. У зв`язку із викладеним представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову й до досягнення повноліття дітьми на особисті рахунки дітей. Відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позову у порядку ст. 206 ч. 4 ЦПК України. Учасники судового процесу у відкрите судове засідання не з`явились, але від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Як передбачає ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на той факт, що позивач від позову не відмовилась, а відповідач вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем даного позову та ухвалити рішення про його задоволення. Під час судового розгляду судом установлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області 06 жовтня 2017 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області 17 травня 2019 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області 19 січня 2021 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до наказів Служби у справах дітей Одеської міської ради №104, 105 від 28 серпня 2019 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 06 вересня 2017 року поставлено на облік, як дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, дітей, які проживають у сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Згідно із відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №С1-152827-ю/л у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 11 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У матеріалах справи знаходиться акт обстеження умов проживання від 26 квітня 2019 року, складений комісією Служби у справах дітей Одеської міської ради, відповідно до якого у квартирі [ADDRESS] , яка складається із 1 кімнати, загальною площею 44,0 кв.м., яка знаходиться у гуртожитку, у якій розкидані речі, брудно, тяжкий запах сечі. [PERSON] попереджена за невиконання батьківських обов`язків, про що у відповідній графі поставлено власноручний підпис. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 21 жовтня 2019 року, складеного комісією Служби у справах дітей Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] потребує ремонту, санітарно-гігієнічні умови незадовільні. У матеріалах справи також знаходяться акти обстеження умов проживання, складені комісією Служби у справах дітей, від 21 липня 2020 року, 24 грудня 2020 року, 08 квітня 2021 року, які підтверджують також незадовільні умови для проживання. Згідно із актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] від 15 квітня 2021 року, складеного комісією повноважних осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради, дитина має ознаки недогляду та занедбаності, зокрема, одягнена у брудний одяг, який не відповідає сезону, поруч з дитиною відчувається неприємний запах; під час обстеження дитина знаходиться під наглядом дорослої особи, у матері [PERSON] ознак сп`яніння не виявлено, медичної допомоги не потребує; у квартирі безлад, речі розкидані, брудні, квартира потребує ремонту. За результатами обстеження дитина знаходиться у дуже небезпечному стані. Згідно із актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , 15 травня 2019 року, складеного комісією повноважних осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради, дитина має ознаки недогляду та занедбаності, зокрема, одягнена у брудний одяг, який не відповідає сезону, поруч з дитиною відчувається неприємний запах; під час обстеження дитина знаходиться під наглядом дорослої особи, у матері [PERSON] ознак сп`яніння не виявлено, медичної допомоги не потребує; у квартирі безлад, речі розкидані, брудні, квартира потребує ремонту. За результатами обстеження дитина знаходиться у дуже небезпечному стані. Згідно із актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , 17 січня 2021 року, складеного комісією повноважних осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради, дитина має ознаки недогляду та занедбаності, зокрема, одягнена у брудний одяг, який не відповідає сезону, поруч з дитиною відчувається неприємний запах; під час обстеження дитина знаходиться під наглядом дорослої особи, у матері [PERSON] ознак сп`яніння не виявлено, медичної допомоги не потребує; у квартирі безлад, речі розкидані, брудні, квартира потребує ремонту. За результатами обстеження дитина знаходиться у дуже небезпечному стані. Відповідно до розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №157/01-06 від 19 квітня 2021 року ухвалено невідкладно Службі у справах дітей Одеської міської ради здійснити заходів щодо відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , тимчасово влаштувати їх до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення. Крім того, ухвалено Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернутись у 7-денний строк до суду із позовом до [PERSON] про відібрання у неї дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Як регламентує ч.2 ст.1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із ч. 1 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до Принципу 6, затвердженого Декларацією прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У силу ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Утім, відповідно до ст. 170 ч. 1, 2, 4, 5 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Положення частин першої - третьої цієї статті застосовуються до відібрання дитини від інших осіб, з якими вона проживає. З огляду на викладене, суд вбачає обґрунтованим відібрати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Як вбачається із ст. 180 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 1, 2, 3 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У силу ст. 182 ч. 1, 2, 3 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ст. 183 ч. 1 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом звернуто увагу на той факт, що відомості про працевлаштування відповідача відсутні. Суд також враховує, що з 01 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2013,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком до 6 років - 2013,00 х 0,5 = 1006,50 гривень. У зв`язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю заявлених позовних вимог та, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, вбачає доцільним стягнути з відповідача аліменти в даному випадку у розмірі ј частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку - з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд вбачає доцільним роз`яснити сторонам, що в силу ст. 181 ч. 8, 9 СК України, якщо зокрема батьки ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Відповідно до ст. 141 ч. 1, 6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 908,00+908,00=1816,00 гривень.

Outcome: approved