Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 14.10.2000 року він у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 991. Від шлюбу мають сумісних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. В позові [PERSON] зазначив, що спільне життя подружжя не склалося, у звязку з втратою почуття взаємної любові, поваги, різні погляди на спільне сімейне життя та відносини. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити його інтересам та інтересам дітей. Позивач просить шлюб розірвати. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач в підготовче судове засідання не зявився. Подав суду заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. В підготовче судове засідання відповідачка не зявилась, подала суду заяву про слухання справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14.10.2000 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 991. Від вказаного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які, за згодою сторін, після розірвання шлюбу будуть проживати разом з позивачем. З пояснень позивача, які не спростовані відповідачкою, спільне життя подружжя не склалося у звязку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявністю різних поглядів на життя та сімейні цінності. Сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити їх інтересам. На час розгляду вказаної справи спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка не заперечує проти позовних вимог. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін,\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved