Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 20 квітня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду від 10 березня 2020 року, і мають від цього шлюбу двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею /позивачкою/ та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, останні, починаючи з 17 листопада 2018 року і по цей час, навчаються в школі програмування та робототехніки, у зв`язку з чим вона /позивачка/ понесла додаткові витрати у вигляді оплати за навчання дітей у сумі 18180 грн. і відповідач участі у додаткових витратах на дітей не приймав, то просила стягнути з нього (відповідача) на свою користь аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття, а також на відшкодування понесених додаткових витрат на дітей 9090 грн., що становить Ѕ частину від понесених нею /позивачкою/ додаткових витрат. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов в частині відшкодування позивачці додаткових витрат на дітей визнав у повному обсязі, щодо стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі заперечував, суду пояснив, що має змогу сплачувати аліменти на утримання синів у розмірі 1500 грн. на кожного, щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні /а.с. 4-5,13/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене та часткове визнання відповідачем позову в цій частині, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25 лютого 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, що останній заперечує, то в іншій частині позову в цій частині суд вбачає необхідним відмовити. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які одержуються одним з батьків на утримання дитини (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №127/16614/15-ц ). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить також до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК (2947-14) участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Проаналізувавши викладене, суд приходить до переконання, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Як вбачається з матеріалів справи /а.с. 16-31/, діти сторін навчаються у школі програмування та робототехніки Robocode, [PERSON] з 17 листопада 2018 року, [PERSON] з 14 вересня 2019 року, і за період з 05 квітня 2019 року по 31 січня 2020 року позивачкою було сплачено за навчання останніх у цій школі у загальному розмірі 18180 грн. З огляду на зазначене, оскільки вказані витрати позивачки пов`язані із розвитком певних здібностей їх з відповідачем синів, то суд вважає такі витрати додатковими витратами, що викликані особливими обставинами, а так як вони є доведеними позивачкою і чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі у додаткових витратах на дитину і відсутні підстави для зменшення розміру частки відповідача у цих витратах, до того ж [PERSON] визнав позов в цій частині у повному обсязі, то суд вбачає необхідним, задовольняючи позовні вимоги в цій частині, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування додаткових витрат на малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 9090 грн., що становить Ѕ частину від понесених позивачкою додаткових витрат на дітей (18180 грн. х 1/2). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: partial