Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

У лютому 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-6) до відповідача Виконавчого органу КМР (КМДА), в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 300000,0 грн. за протиправну бездіяльність по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку [ADDRESS] , ЖК «Олімпійське містечко». Свої позовні вимоги позивака обґрунтовувала тим, що 19 липня 2016р. між нею та ТОВ СБ ЛТД» було укладено попередній договір договору купівлі - продажу квартири та договір про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/3С-К67 від 16 липня 2016р., відповідно до яких ТОВ «СБ ЛТД» зобов`язувалося не пізніше 30 червня 2017р. передати у власність позивачки квартиру [ADDRESS] , ЖК «Панорамне містечко», кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:82:412:0040, право на спорудження якого виникло у ТОВ «СБ ЛТД» на підставі договору № 18\\10\\13 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника та забудовника від 10 жовтня 213р., укладеного між ТОВ «Техенерго» та ТОВ «СБ ЛТД», у тому числі функцій за договором оренди зазначеної земельної ділянки на 15 років, який укладений 15 листопада 2007р. між ТОВ «Техенерго» та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів відповідача у Книзі записів державного реєстру договорів № 79-6-00558 від 16 листопада 2007р., а позивачка зобов`язалася сплатити його вартість. З 27 грудня 2016р. на підставі додаткової угоди № 4 до договору № 18/10/13, функції замовника були передані ТОВ «Укрміськбудхолдинг». За вказаним договором позивачка виконала своє зобов`язання по сплаті коштів, однак ТОВ «СБ ЛТД» не виконало своє зобов`язання про передачу їй у власність квартири, вказаний будинок до теперішнього часу не введений в експлуатацію, а будівництво будинку зупинене, оскільки забудовник не спроможний добудувати вказаний ЖК внаслідок численних порушень початку будівництва. Так, відповідач зобов`язаний був в межах наданих йому законодавством повноважень здійснювати контроль за дотримання договірних зобов`язань забудовником ЖК. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020р., в справі № 640/17011/19, визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язано вчинити дії. Позивачка вказує, що оскільки тривалий час відповідач не виконує судове рішення їй було завдано, такими діями, моральну шкоду, яка полягає у тривалих стражданнях, оскільки позивачка та її сім`я проживають на тимчасово окупованій території, що позбавляє її нормального способу життя, і яку вона оцінює у розмірі 300000,00 грн., та просить стягнути з відповідача. Оскільки в досудовому порядку, відповідач не визнає факту заподіяння позивачці моральної шкоди, вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисті свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 20 серпня 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 63-71), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що стороною позивача не доведено належними і допустимими доказами заподіяння їй відповідачем моральної шкоди. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, і встановлено судом, 19 липня 2016р. між позивачкою та ТОВ СБ ЛТД» було укладено попередній договір договору купівлі - продажу квартири та договір про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/3С-К67 від 16 липня 2016р., відповідно до яких ТОВ «СБ ЛТД» зобов`язувалося не пізніше 30 червня 2017р. передати у власність позивачки квартиру [ADDRESS] , ЖК «Панорамне містечко», кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:82:412:0040, право на спорудження якого виникло у ТОВ «СБ ЛТД» на підставі договору № 18\\10\\13 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника та забудовника від 10 жовтня 213р., укладеного між ТОВ «Техенерго» та ТОВ «СБ ЛТД», у тому числі функцій за договором оренди зазначеної земельної ділянки на 15 років, який укладений 15 листопада 2007р. між ТОВ «Техенерго» та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів відповідача у Книзі записів державного реєстру договорів № 79-6-00558 від 16 листопада 2007р., а позивачка зобов`язалася сплатити його вартість. З 27 грудня 2016р. на підтаві додаткової угоди № 4 до договору № 18/10/13, функції замовника були передані ТОВ «Укрміськбудхолдинг» (а.с. 7-15). Також, судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , ЖК «Панорамне містечко» не введено в експлуатацію, та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020р. в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого органу КМР (КМДА) по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку [ADDRESS] та житлового комплексу, а саме будинку [ADDRESS] . Крім того, зобов`язано Виконавчий орган КМР (КМДА) організувати роботу, пов`язану із завершенням будівництва житлового комплексу, а саме будинку [ADDRESS] ЖК «Олімпійське містечко» та ЖК, а саме будинку [ADDRESS] , у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво, без додаткового залучення коштів фізичних осіб, які вже виконали фінансові зобов`язання перед замовником будівництва та отримали квартири по акту прийому-передачі. Крім того, вищезазначеною постановою апеляційної інстанції встановлено, що Виконавчий орган КМР (КМДА) був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень здійснювати контроль за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками - ТОВ «СБ ЛТД» та ТОВ «Укрміськбудхолдинг», за будівництвом а прийняттям в експлуатацію цього об`єкта будівництва, організувати роботу, пов`язану із завершенням вказаного будівництва. Заперечуючи проти позову у відзиві на позов, сторона відповідача зазначала, що на виконання вказаної постанови, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА) направив лист від 24 листопада 2020 р. № 056/834-В-3322/2 до Міністерства розвитку громад та територій України щодо внесення на найближче засідання Міжвідомчої робочої групи питання завершення будівництва житлового комплекту на [ADDRESS] . 26 листопада 2020р. в рамках роботи Міжвідомчої робочої групи під головуванням заступника Міністра внутрішніх справ Геращенка А.Ю. було проведено виїзну нараду на [ADDRESS] , зокрема за участю представників Київської міської державної адміністрації. На виконання листа Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу КМР (КМДА) від 24 листопада 2020р. № 056/834-В-3322/2, до Порядку денного 07 грудня 2020р. наради Міжвідомчої робочої групи було внесено на розгляд питання добудови об`єктів незавершеного будівництва на [ADDRESS] . Відповідно до протоколу від 10 грудня 2020р. № 43 КМДА на нараді було розглянуто питання щодо вирішення добудови житлового комплексу «Деміївський квартал» на [ADDRESS] та вирішено: звернутися до ініціативної групи мешканців житлових будинків на [ADDRESS] з проханням надати реєстри інвесторів житлових комплексів «Олімпійське містечко» та «Панорамне містечко»; взяти до уваги інформацію представників інвесторів щодо самовільного заселення третьої секції, у зв`язку із цим виникає гостра потреба у збільшенні потужності електропостачання житлових комплексів; Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу КМР (КМДА) та юридичному управлінню опрацювати питання щодо умов реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва на [ADDRESS] . Судом критично оцінюються зазначені дії відповідача, як такі, що фактично не відповідають вимогам викладеним в постанові апеляційної інстанції від 30 вересня 2020р., оскільки сторона відповідача обмежується лише листуванням з відповідними органами та проводить засідання, наради, в тому числі з інвесторами, які не є ефективними і як наслідок, станом на день ухвалення рішення, будинок на [ADDRESS] , де знаходиться квартира позивачки, не введений в експлуатацію та не добудована незавершена частина секцій ЖК, тобто на даний час будь-які реальні заходи щодо виконання вказаного судового рішення відповідачем вжиті не були. При цьому, стороною відповідача не надано жодних доказів того, що зазначені ним дії призвели до конкретного результату в будівництві або хоча б був визначений конкретний план дій щодо виконання покладених на відповідача судовим рішенням обов`язків, щодо житлового комплексу за адресою [ADDRESS] . У відповідності до положень ст. 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень п. 10) ч. 2 ст. 16, ст. ст. 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду необхідно розуміти як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2020р. в справі № 640/17011/19, яка набрала законної сили, встановлено протиправну бездіяльність відповідача по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлового комплексу, в якому знаходиться квартира позивачки, на даний час будь-які реальні дії з боку відповідача щодо відновлення встановленого судом порушеного права позивачки вжиті не були, суд вважає, що останній з боку відповідача завдано моральну шкоди, яка виразилась у зміні нормального способу її життя, постійному стресі через неможливість отримати у власність житло, яке нею в повній мірі на законних підставах було придбано, а також неможливості повернутися з тимчасово окупованої території, що змушує її постійно вживати дії пов`язані із захистом своїх прав на житло. Беручи до уваги, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 3, 5 Постанови за № 4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки пілягає стягненню у відшкодування моральної шкоди 10000,0 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908, 0 грн.

Outcome: partial