Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що в 2014 році її позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] . Зазначила, що на даний час зникли обставини, що стали підставою позбавлення батьківських прав, позивачка змінила ставлення до дитини, піклується про сина, цікавиться його успіхами у школі, матеріально утримує, між нею та сином теплі, родинні стосунки. Просила поновити батьківські права відносно сина [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позов визнала повністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу без її присутності з урахуванням висновку комісії. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.11.2014 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Підставою позбавлення батьківських прав стала відсутність з боку матері батьківської турботи, нехтування обов`язками з фізичного та духовного виховання дитини. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 березня 2015 року призначено [PERSON] опікуном малолітнього онука [PERSON] (а.с.12). [PERSON] 18 жовтня 2018 року зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа в [ADDRESS] (а.с.6). У липні 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.7). З довідки КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15 Маріупольської міської ради Донецької області» від 29.11.2019 року вбачається, що [PERSON] за період навчання сина [PERSON] відвідувала батьківські збори, цікавилась успішністю сина, підтримувала контакт з класним керівником щодо навчання та виховання [PERSON] (а.с.19). Довідкою головного лікаря ЦПМСД № 4 підтверджено, що мати [PERSON] - [PERSON] останнім часом наглядає за станом здоров`я хлопчика, бере участь у лікуванні у разі захворювання. Чоловік позивачки характеризується позитивно (а.с.16, 17), за період з січня 2020 по листопад 2020 року отримав 203385, 98 грн. доходу. Висновком Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 29.01.2021 року № 01.1-01-23-20 визнано доцільним поновити в батьківських правах [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.1 ст.3 «Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року», яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. За змістом ч.3 ст.4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Частинами 1-3 статті 5 СК України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Таким чином, судом встановлено, що позивачка з часу позбавлення її батьківських прав переглянула свою поведінку, змінили своє життя на краще, бажає та має можливість приймати участь у житті дитини, піклуватись про його фізичний та духовний розвиток, утримувати його матеріально, сприяти його розвитку та гарному вихованню. При поновленні батьківських прав перш за все суд дотримується принципу охорони інтересів дитини, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в її інтересах. По даній справі не здобуто доказів, що поновлення позивачки в батьківських прав відносно дитини буде суперечити її інтересам. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved