Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з зазначеним позовом. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 листопада 2018 року зазначена цивільна справа направлена за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Піхур О.В. від 16.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. На адресу суду, надійшло клопотання позивача [PERSON] , у якому позивач просить суд проведення судового засідання за участю позивача в режимі відеоконференції через Рівненський міський суд Рівненської області, який знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Шкільна, буд. 1. Ухвалою судді Піхур О.В. від 27.03.2019 року призначено розгляд цивільної справи в режимі відеоконференції. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2009 року позивач на підставі біржової угоди №4/2410 придбала автомобіль RENAULT CLIO, кузов № [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску та 28.03.2009 року зареєструвала його у ВРЕР ВДАІ міста Рівне УМВС у Рівненській області і отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та реєстраційний номер [NUMBER] . В жовтні 2018 року позивачу стало відомо, що 25.03.2011 року за №10987697 зареєстровано приватне обтяження на даний транспортний засіб, підстава обтяження - договір про надання мультивалютної кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, 122/МКЛ-V/2006, 26.01.2007, ВАТ КБ «Надра», боржник ЗАТ «Єврофінанс». Позивач вказує, що не має і ніколи не мала з ПАТ КБ «Надра» та ЗАТ «Єврофінанс» ніяких договорів та будь-яких інших зобов`язань, а також не укладала з ними ніяких правочинів та договорів. Тому, позивач просила суд припинити приватне обтяження №10987697 від 25.03.2011 року в частині виключення об`єкту обтяження : інший транспортний засіб, RENAULT CLIO, кузов № [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 704,80 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідач надіслав до суду письмовий відзив, який просив врахувати при прийнятті рішення, про причини неявки суду не повідомили. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з 28.03.2009 року власником автомобіля RENAULT CLIO, кузов № [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є позивач. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис №10987697 від 25.03.2011 року, об`єкт обтяження : інший транспортний засіб, RENAULT CLIO, кузов № [NUMBER] , сірого кольору, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , обтяжувач : ПАТ КБ «Надра», боржник ЗАТ «Єврофінанс», підстава обтяження - договір про надання мультивалютної кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, 122/МКЛ-V/2006, 26.01.2007, ВАТ КБ «Надра». Позивач зазначає, що накладення арешту порушує законні права та інтереси, позбавляє законного права розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом. Застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ст.. 1 Закону України «Про заставу»). В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.. 572 ЦК України). Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу (ст.. 27 Закону України «Про заставу»). Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між ВАТ КБ «Надра» і ЗАТ «Єврофінанс». Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Судом встановлено, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а тому відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 25.03.2011 року накладено обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, який він набув на законних підставах 13.02.2009 року та зареєстрував 28.03.2009 року, тобто обтяження були встановлені майже через два роки після укладення договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, і такі порушення підлягають усуненню шляхом зняття обтяження. На момент укладення договору купівлі-продажу запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набув майно на підставі відплатного договору, а відтак є добросовісним набувачем. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що позивач є добросовісним набувачем спірного автомобіля, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved