Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 66183 від 05 жовтня 2020 року про стягнення з неї на користь Відповідача заборгованості у розмірі 31 673 грн. 34 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виконавчий напис не відповідає вимогам закону та є таким, що не підлягає виконанню. Вказує на те, що нотаріусу не були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, та які є підставою для вчинення виконавчого напису. Крім того, не була направлена вимога про повернення кредитних коштів. Також посилається на незаконне нарахування Відповідачем процентів та порушення постанови Кабінету міністрів України, якою затверджений перелік документі, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Разом з позовною заявою до суду [PERSON] подано заяву про забезпечення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 року визначено головуючого суддю Петрова Д.В. Ухвалою суду від 03.02.2021 позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 03.2021 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику в зв`язку з порушенням заявником вимог ст. 151 ЦПК. 15.02.2021 [PERSON] до суду подано клопотання про витребування доказів в якому просить долучити документи на виконання ухвали суду та відкрити провадження у справі. Ухвалою суду від 19.02.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.02.2021 позивачкою [PERSON] подано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 24.02.2021 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику в зв`язку з порушенням заявником вимог ст. 151 ЦПК. Ухвалою суду від 16.03.2021 заява [PERSON] про забезпечення позову у справі задоволено, зупинено стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні № 63968477, що здійснювалося приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. на підставі виконавчого напису нотаріуса ЖМНО Горай О.С. № 66183 від 05.10.2020. Ухвалою суду від 19.03.2021 залучено до участі у справі у якості третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. Ухвалою суду від 13.05.2021 задоволено клопотання позивачки [PERSON] та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Ю.А. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 66183 від 05.10.2020, вчиненого приватним нотаріусом ЖМНО Горай О.С. На виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2021 третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Ю.А. суду надані витребувані письмові документи. Відзив від відповідача ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» не надійшов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, відповідно до вимог закону подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «АЛАНД» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлявся належним чином що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 66183, за яким підлягає стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», заборгованість за кредитним договором № 010/0207/82/0234742 від 22.01.2013, загальною сумою у розмірі 31 173,34 грн. за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року, яка складається з: 27 727,53 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 00 грн. простроченої заборгованості за комісією, 3 445,81 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 00 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту, 00 грн. строкової заборгованості за комісією, 00 грн. строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 00 грн. строкової заборгованості за штрафами та пенями та 500 грн. за вчинення виконавчого напису, а всього разом 31 673,34 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису від 05.10.2020 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Згідно вказаного Переліку, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з виконавчого напису приватного нотаріуса ЖМНО Горай О.С. від 05 жовтня 2020 року, пропонується звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 010/0207/82/0234742 від 22.01.2013, укладеним з Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», ідентифікаційний код юридичної особи 14305909, правонаступником усіх прав та обов`язків якої, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 114/11 від 28 вересня 2015 року є Акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 21580639, правонаступником усіх прав та обов`язків якої, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором АКП-280915 від 28 вересня 2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якої, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 15/04/2016-01 від 15 квітня 2016 року є ТОВ «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 36676934, правонаступником усіх прав та обов`язків якої, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 11/08/2020-КА від 11 серпня 2020 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, місто Київ, вул. Саксаганського, будинок 14, оф. 301, реквізити: IBAN [NUMBER] у АТ «ОТП БАНК», МФО 300528. Строк платежу настав, стягнення заборгованості загальною сумою у розмірі 31 173,34 грн. провадиться за період з 11 серпня 2020 року по 14 серпня 2020 року. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 66183. Так, у виконавчому написі відсутнє будь-яке посилання на документ, який би доводив наявність у заявника права вимоги за кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» і [PERSON] . Таким чином, як вбачається із пакету документів заявник ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» не подав нотаріусу необхідний документ, яким має бути оригінал кредитного договору, або - за змістом закону, що встановлює дану вимогу - у разі відступлення права вимоги - нотаріусу у такому випадку мають бути подані сукупність документів: кредитного договору і договору про відступлення-набуття права вимоги новим кредитором. Натомість в поданому заявником пакеті необхідних документів відсутній договір про відступлення права вимоги чи інший документ, який би прямо вказував на заміну первісного кредитора на нового - заявника. Це явно не відповідає вимогам закону, який встановлює перелік необхідних документів, які мають бути подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Отже, заявником не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності вказаного необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. Крім того, у виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Таким чином, виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів і зокрема не подала документу, який би засвідчував право вимоги вказаної особи; даний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення. З матеріалів справи слідує і дана обставина була встановлена в судовому засіданні, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт існування договору не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 17 від 27.01.2021 про сплату судового збору у сумі 908,00 грн. за подачу позовної заяви, та квитанцією № 16 від 27.01.2021 про сплату судового збору у сумі 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі викладеного та

Outcome: approved