Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

У листопаді 2018 року ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 13 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір №248/МК/2007-840 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25000 доларів США на строк до 12 вересня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5% річних. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 13 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за умовами якого останній передав в іпотеку нежиле приміщення загальною площею 20,8 кв.м, що розташоване по [ADDRESS] , а також 13 вересня 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір поруки. На підставі рішення апеляційного суду Хмельницької області від 09 січня 2014 року з відповідачів стягнуто заборгованість по кредитному договору від 13 вересня 2007 року. Однак, [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, внаслідок чого станом на 15 серпня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 49846,29 доларів США, що еквівалентно 1765140,41 грн., з яких: 22161,19 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, що еквівалентно 608522,39 грн.; 27685,10 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків, що еквівалентно 760203 грн.; 396415,02 грн. - пеня. На протязі користування кредитними коштами на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2018 року було визначено частки [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності - нежилому приміщенні по [ADDRESS] - по 1/2 частці за кожним. Вказує, що ПАТ КБ «Надра» не давав своєї згоди на такі дії, а тому з урахуванням положень ст.23 Закону України «Про іпотеку», згідно якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язання за договором іпотеки від 13 вересня 2007 року, а саме: нежиле приміщення загальною площею 20,8 кв.м, що розташоване по [ADDRESS] , що належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року, що утворилась станом на 15 серпня 2018 року в розмірі 49846,29 доларів США та 396415,02 грн., встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, яка буде визначена експертною оцінкою. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Надра» - Динник В.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності на підставі письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 09 січня 2014 року з нього стягнуто заборгованість за договором кредиту від 13 вересня 2007 року у повному обсязі. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за договором кредиту визначена за період, в якому договір кредиту вже припинив свою дію, а тому просить в задоволені позову відмовити. Крім того, подав заяву про застосування строку позовної давності. Відповідачка [PERSON] також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2013 року в позові ПАТ КБ «Надра» до неї, як до поручителя, про стягнення заборгованості за договором кредиту від 13 вересня 2007 року було відмовлено, а відтак її обов`язки у даній справі як поручителя припинені і не підлягають виконанню. Також заявила клопотання про застосування строку позовної давності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] укладено кредитний договір №248/МК/2007-840, за умовами якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 25000 доларів США на строк до 12 вересня 2014 року під 14,5% річних. [PERSON] мав повернути кредит і сплатити проценти шляхом щомісячного внесення платежів на рахунок у банку згідно визначеного графіка. 29 липня 2010 року сторони уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно якої кредитний договір викладено у новій редакції, відповідно до якої [PERSON] зобов`язався повертати кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами шляхом щомісячної сплати банку мінімально необхідного платежу в розмірі 298 доларів США. За умови належного виконання позичальником грошового зобов`язання за кредитним договором банк надав [PERSON] відстрочку повернення частини кредиту протягом 6 місяців (з 29 серпня 2010 року по 29 січня 2011 року). Сторони домовились, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісії та можливих штрафних санкцій у випадку хоча б одноразового порушення останнім строків платежів за кредитним договором. Виконання [PERSON] грошового зобов`язання за кредитним договором від 13 вересня 2007 року забезпечено порукою [PERSON] . За умовами договору поруки від 13 вересня 2007 року [PERSON] поручилась перед ПАТ КБ «Надра» за виконання [PERSON] обов`язку з повернення кредиту, сплати процентів, неустойки та інших платежів, передбачених кредитним договором. У випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель мали відповідати перед банком як солідарні боржники. Крім того, з метою забезпечення належного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №248/МК/2007-840, 13 вересня 2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку нежиле приміщення загальною площею 20,8 кв.м, що розташоване по [ADDRESS] . У квітні 2013 року ПАТ КБ «Надра» зверталось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення достроково всієї суми заборгованості за договором кредиту №248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року в розмірі 39287,22 доларів США, з яких: 22161,19 доларів США - неповернутий кредит, 10190,09 доларів США - заборгованість по процентах, 221,60 доларів США - комісія, 3119,10 доларів США - пеня, 3595,24 доларів США - штраф. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 09 січня 2014 року позов ПАТ КБ «Надра» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» 32351,28 доларів США неповернутого кредиту та процентів, що за курсом НБУ еквівалентно 258583 грн. 78 коп., та 55438 грн. 97 коп. комісії та неустойки. Цим же рішенням суду визнано, що порука [PERSON] припинилась. В подальшому рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2017 року, задоволено позов [PERSON] та визнано нежитлове приміщення, розташоване по [ADDRESS] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , а також визначено розмір їх часток у цьому приміщенні - по 1/2 частці за кожним. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`зання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною першою, четвертою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до пункту 4.1.4 кредитного договору №248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року у випадку виникнення у позичальника прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно з Графіком за будь-який період, а також у випадку порушення заставодавцем будь-якої умови договору застави, Банк має право достроково витребувати наданий позичальнику кредит, в тому числі звернути стягнення на заставлене майно. Аналогічні положення сторони передбачили й у Додатковій угоді №1 від 29 липня 2010 року до кредитного договору №248/МК/2007-840 (п.3.2.11, п.3.2.6). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). У квітні 2013 року за наявності прострочення виконання [PERSON] основного зобов`язання за договором кредиту №248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року ПАТ КБ «Надра» використало своє право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, неустойки за порушення умов договору та комісії, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився суд, який задовольнив вимоги ПАТ КБ «Надра». У такому випадку має застосуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року справа №310/11534/13-ц. Як вбачається із матеріалів справи, з позовною вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №248/МК/2007-840 від 13 вересня 2007 року ПАТ КБ «Надра» звернулось в суд у квітні 2013 року, рішенням суду від 09 січня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. З позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №248/МК/2007-840, яка вже нарахована станом на 15 серпня 2018 року в сумі 49846,29 доларів США та 396415,02 грн., позивач звернувся лише у листопаді 2018 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідачі [PERSON] подав письмове клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.153). Про застосування строків позовної давності у даній справі в підготовчому засіданні 31 жовтня 2019 року заявила також відповідачка [PERSON] (а.с.154). Доказів щодо поважності причин строку пропуску позовної давності судом не встановлено, матеріали справи таких теж не містять. З огляду на викладене, в задоволенні даного позову слід відмовити з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed