Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії в розмірі 821,20 грн., яка мотивована тим, що 04.11.2014 року відповідач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначенням їй пенсії за віком відповідно до п.7-2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В даній заяві відповідач зазначила що вона ніде не працює, про що також свідчить запис в її трудовій книжці. Управлінням ПФУ в м. Вінниці відповідачу було призначено пенсію за віком достроково з 04.11.2014 року в розмірі 1497,49 грн. 16.12.2014 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про припинення виплати пенсії у звязку з її працевлаштуванням з 15.12.2014 року. Згідно з розпорядженням № 803619 від 23.12.2014 року відповідачу було припинено виплату пенсії з 15.12.2014 року, однак пенсію за грудень 2014 року вона отримала, оскільки Управлінням ПФУ в м. Вінниці її було нараховано в листопаді 2014 року на пенсійний рахунок, відкритий на імя відповідача в ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, виникла переплата пенсії [PERSON] в сумі 821,20 грн. за період з 15.12.2014 року по 31.12.2014 року, яку відповідач повернути в добровільному порядку відмовляється. За вказаних обставин Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці звернулось до суду з даною позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] на свою користь переплачену суму пенсії розмірі 821,20 грн. Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій зазначила що позовні вимоги визнає та просила розглянути справу за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 04.11.2014 року [PERSON], [INFO], звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із заявою про призначення дострокової пенсії за віком (а.с. 5). В даній заяві [PERSON], поміж іншого, зазначила, що на час звернення з заявою вона не працевлаштована. Даний факт також підтверджується записом в трудовій книжці [PERSON], згідно з яким 29.08.2014 року її звільнено з посади головного бухгалтера ТОВ «Меблевий світ» за згодою сторін (а.с. 7, 8). Відповідно до протоколу №13774 від 10.11.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці відповідачу призначено пенсію за віком у розмірі 1461,36 грн., починаючи з 04.11.2014 року (а.с. 9). 16.12.2014 року [PERSON] звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про припинення виплати пенсії у звязку з її працевлаштуванням з 15.12.2014 року (а.с. 10) та надала довідку з місця нової роботи, згідно з якою вона з 15.12.2014 року призначена головним бухгалтером ТОВ «КредоАвто» (а.с. 11). Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 803619 від 23.12.2014 року відповідачу, починаючи з 15.12.2014 року, було припинено виплату дострокової пенсії на час її роботи (а.с. 12). У відповідності до абз. 1 п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Згідно з абз. 3 п. 7-2 Прикінцевих положень даного Закону у разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. Відповідно до абз. 2 п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, у разі працевлаштування (початку діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Пунктом 4.2. вказаного Порядку встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію видає памятку пенсіонеру, у якій, зокрема, зазначається про обовязок пенсіонера повідомляти органи Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, реєстрацію або зняття з обліку як фізичної особи - підприємця. Отже, обовязок повідомляти про всі зміни та обставини, які впливають на розмір пенсійної виплати, законодавством покладено на пенсіонера. Про покладення такого обовязку [PERSON] була повідомлена у встановленому порядку, про що свідчить підписана нею заява про призначення пенсії та памятка пенсіонера від 04.11.2014 року. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] вступила на роботу 15.12.2015 року, а тому саме з цієї дати вона втратила право на дострокову пенсію за віком відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, пенсію за грудень 2014 року [PERSON] отримала в повному обсязі, оскільки Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці її нараховано та перераховано в листопаді 2014 року на пенсійний рахунок відповідача, відкритий у банківській установі. Таким чином, за період з 15.12.2014 року по 31.12.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 821,20 грн. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру можуть бути повернені пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду за рішеннями комісій чи в судовому порядку. Частиною 2 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню надміру виплачена сума пенсії в розмірі 821,20 грн. Разом з тим, варто зазначити, що посилання відповідача в позовній заяві на ст. 1166 ЦК України суд вважає безпідставним, оскільки вказана норма регулює питання відшкодування майнової шкоди завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особою, що її завдана. При цьому, судом не встановлено неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідача, оскільки переплата пенсії в сумі 821,20 грн. виникла не з вини відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача в дохід держави слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved