Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 14 травня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні побутові скарги, оскільки вони мають різні погляди на майбутнє, розпорядження фінансами, кожен з них цікавиться різними речами. На даний час вони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ч.2 ст.19 та п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2016 року у Деснянському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 437, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим повторно 06 листопада 2020 року. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Між тим, 12 червня 2019 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітній дітей не мають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Оскільки, позивач по справі є учасником бойових дій, що підтверджено Посвідченням Серія [NUMBER] виданим 22 травня 2015 року, та відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved