Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 01 лютого 2013 року між Приватним підприємством «Русь - 95» (орендодавцем) та позивачем, який є орендарем, був укладений договір оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03, згідно якого в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується протягом тридцяти днів звільнити від власного обладнання, майна та передати орендареві у строкове володіння та користування з правом викупу нежиле приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], а орендар зобов'язується прийняти це приміщення та сплачувати орендодавцеві орендну плату, яка зараховується у вартість викупу приміщення. Приміщення, що орендується, передається орендареві з 01 квітня 2013 року на два роки з дня підписання договору оренди та діє з моменту його укладення і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Зобов'язання за договором оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року Приватне підприємство «Русь-95» не виконало, а саме у строк до 01 квітня 2013 року спірне нерухоме приміщення не звільнило та не передало позивачу в користування. Крім того, 05 березня 2013 року Приватне підприємство «Русь-95» (орендодавець) та ТОВ «Леон Плюс» (орендар) уклали договір оренди приміщення № Б-1, згідно якого, в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове володіння та користування, а орендар зобов'язується прийняти нерухоме майно, а саме: вбудовано-прибудоване приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], з метою розміщення в ньому більярдного клубу, кафе (ресторану) або не заборонених законодавством закладів, та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату у розмірі 3600,00 грн. на місяць, в тому числі 600,00 грн. ПДВ. Строк оренди складає два роки одинадцять місяців з дати підписання акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Разом з тим, 04 лютого 2013 року [PERSON] (орендар) та ТОВ «Юрфінконсалтинг» (суборендар), в особі директора Орліної Н.П., уклали договір суборенди нежитлового приміщення з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За умовами договору вказане приміщення має бути передане суборендодавцем суборендарю не пізніше 01 квітня 2013 року в стані, що дозволяє його використовувати для розміщення в ньому кафе, ресторану, більярдної або іншого, не забороненого законодавством, закладу чи закладів, і з обов'язковим складанням акту прийому-передачі приміщення. Плата за суборенду складає 14 850,00 на місяць без ПДВ (з розрахунку 18 грн. за 1м. кв.). Не виконання договору від 01 лютого 2013 року завдало позивачу значних матеріальних збитків, зокрема, він був змушений укласти з ТОВ «Інвестиційна група «ЦК-Глобал» договір оперативної оренди № 10/2013 від 05 червня 2013 року, згідно умов якого орендодавець зобов'язується передати орендарю - [PERSON] у строкове платне користування нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS], для зберігання особистих речей, а орендар, у свою чергу, зобов'язався прийняти приміщення у строкове платне користування для здійснення господарської діяльності та сплачувати орендну плату в розмірі 690,00 грн. щомісячно. Оскільки спірне нерухоме майно за договором від 01 лютого 2013 року не було передане [PERSON], що спричинило не виконання договору суборенди від 04 лютого 2013 року, та завдало позивачу значних матеріальних збитків, позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив визнати договір оренди приміщення № Б-1 від 05 березня 2013 року недійсним з моменту його укладення; зобов'язати ПП «Русь-95» внести наступні зміни до умов договору оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року: замість тексту «Добробут» з підвалом загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], зазначити «Добробуд» з підвалом загальною площею 890 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що під час укладення договору були допущені описки; зобов'язати ПП «Русь-95» та ТОВ «Леон плюс» усунути [PERSON] перешкоди в користуванні спірним майном шляхом виселення і звільнення від будь-якого майна, що в ньому знаходиться; та стягнути з ПП «Русь-95» на користь позивача 17 040,00 грн. на відшкодування прямої матеріальної шкоди, завданої невиконанням договору від 01 лютого 2013 року, 201 450, 00 грн. не отриманого доходу за договором суборенди приміщення з ТОВ «Юрінконсалтинг» і 487614,49 грн. не отриманої вигоди, як 50 % чистого прибутку за 17 місяців суборенди приміщення ТОВ «Юрінконсалтинг», а також 8564,00 грн. судових витрат. До початку розгляду справи по суті відповідач представник ТОВ «Леон плюс» Яковишин М.В. подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним договору оренди від 01 лютого 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Русь-95», з правом викупу приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати ПП «Русь-95» виконувати умови договору оренди від 05 березня 2013 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2014 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом. В обґрунтування зустрічних позовних вимог представник ТОВ «Леон плюс» Яковишин М.В. посилався на те, що договір оренди від 01 лютого 2013 року, укладений між [PERSON] та ПП «Русь-95», є недійсним, оскільки предметом договору є приміщення магазину «Добробут», якого фактично не існує, так як за вказаною вище адресою розміщений магазин «Добробуд». Крім того, зазначений договір укладений з порушенням інтересів ТОВ «Леон плюс», яке з 2010 року й на даний час орендує спірне нерухоме майно. На підставі наведеного, просив відмовити в задоволенні первісних позовних вимог, а зустрічний позов задовольнити. Також, до суду від представника ТОВ «Леон плюс» подано заяву, в якій він просить слухати справу у їх відсутності. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви, просили первісні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зустрічний позов не визнали та просили відмовити в задоволенні вимог ТОВ «Леон плюс». До початку розгляду справи по суті представник ПП «Русь-95» Горкавий О.П. подав до суду заяву, в якій вказував, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить задовольнити зустрічні вимоги ТОВ «Леон плюс» та визнати недійсним договір оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року, а також просить слухати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Зі змісту ч. 1 ст. 760 ЦК України вбачається, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ст. 765 ЦК України). Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року між Приватним підприємством «Русь - 95» (орендодавцем) та [PERSON] був укладений договір оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03, згідно якого орендодавець зобов'язується протягом тридцяти днів звільнити від власного обладнання, майна та передати орендареві у строкове володіння та користування з правом викупу нежиле приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], а орендар зобов'язується прийняти це приміщення та сплачувати орендодавцеві орендну плату в розмірі 3000,00 грн. на місяць, яка зараховується у вартість викупу приміщення. Предмет договору передається орендареві з 01 квітня 2013 року на два роки з дня підписання договору оренди та діє з моменту його укладення і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с. 5-7). Проте, як з'ясовано в судовому засіданні, орендодавець у порушення умов договору оренди та вимог законодавства так і не звільнив спірне приміщення та не передав його в оренду позивачу [PERSON] Натомість, 05 березня 2013 року ПП «Русь-95» (орендодавець) та ТОВ «Леон Плюс» (орендар) уклали договір оренди приміщення № Б-1, згідно якого, в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві у строкове володіння та користування, а орендар зобов'язується прийняти нерухоме майно, а саме: спірне вбудовано-прибудоване приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], з метою розміщення в ньому більярдного клубу, кафе (ресторану) або не заборонених законодавством закладів, та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату у розмірі 3600,00 грн. на місяць, в тому числі 600,00 ПДВ. Строк оренди складає два роки одинадцять місяців з дати підписання акту прийому-передачі вказаного нерухомого майна і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (а.с.23-25). Тобто, порушуючи умови договору оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року, укладеного з [PERSON], без жодних правових підстав, не розірвавши вказаного договору, ПП «Русь» 05 березня 2013 року передало спірне приміщення ТОВ «Леон плюс». Будь - яких обґрунтувань щодо невиконання договору оренди ПП «Русь» не навело та не довело законності та підставності договору оренди, який був укладений пізніше з ТОВ «Леон плюс». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним з моменту укладення договору оренди нежилого приміщення № Б-1, укладеного 05 березня 2013 року між приватним підприємством «Русь - 95» (код ЄДРПОУ 30374297) та товариством з обмеженою відповідальністю «Леон плюс» (код ЄДРПОУ 32453367) про оренду вбудовано - прибудованого приміщення магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,8 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідно підлягають і задоволенню позовні вимоги про зобов'язання ПП«Русь - 95» та ТОВ «Леон плюс» усунути перешкоди у користуванні [PERSON] вбудовано - прибудованим приміщенням магазину «Добробут» з підвалом, загальною площею 825,8 кв.м, що розташоване за адресою: [ADDRESS], шляхом звільнення вказаного приміщення та передачі його в оренду [PERSON] відповідно до умов Договору оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року, укладеного між приватним підприємством «Русь - 95» та [PERSON] З вимог ст. 526 ЦК України вбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За правилами ст. 766 ЦК України якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ЦК України). Судом встановлено, що у зв'язку з невиконанням ПП «Русь» умов договору оренди в частині передачі [PERSON] спірного приміщення, [PERSON] 05 червня 2013 року уклав з ТОВ «Інвестиційна група «ЦК-Глобал» договір оперативної оренди № 10/2013, згідно умов якого орендодавець передав орендарю - [PERSON] у строкове платне користування нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: [ADDRESS], для зберігання особистих речей, за орендну плату в розмірі 690,00 грн. щомісячно (а.с.170-173). Як зазначив [PERSON] в судовому засіданні, в цих приміщеннях він зберігав все обладнання, яке мав використовувати у приміщенні за адресою: [ADDRESS], та відповідно оплатив 8189, 00 грн. - орендної плати, що підтверджується матеріалами справи. Також [PERSON] понесено та належними доказами підтверджено витрати на розробку дизайн-проекту більярдного клубу в сумі 6000,00 грн. Разом з тим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачів 201 450, 00 грн. неотриманого доходу за договором суборенди приміщення з ТОВ «Юрінконсалтинг» і 487 614,49 грн. неотриманої вигоди, як 50 % чистого прибутку за 17 місяців суборенди приміщення ТОВ «Юрінконсалтинг» необґрунтованими та не доведеними. Згідно зі ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. З матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2013 року [PERSON] та ТОВ «Юрфінконсалтинг» (суборендар) уклали договір суборенди спірного нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За умовами договору воно має бути передане орендодавцем суборендарю не пізніше 01 квітня 2013 року в стані, що дозволяє використовувати його для розміщення кафе, ресторану, більярдної або іншого не забороненого законодавством закладу чи закладів, і з обов'язковим складанням акту прийому-передачі приміщення. Плата за суборенду складає 14 850,00 на місяць без ПДВ (а.с. 160-162). Проте, як вбачається з п. 1 Статуту вказаного підприємства єдиним учасником ТОВ «Юрфінконсалтинг» є сам позивач [PERSON]. (а.с. 143-150). Не надано [PERSON] суду належних та допустимих доказів щодо недотриманої вигоди як 50 % чистого прибутку за 17 місяців суборенди приміщення ТОВ «Юрінконсалтинг», Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем же не доведено його позовні вимоги в даній частині. Також не доведені й вимоги позивача [PERSON] в частині внесення змін до умов договору оренди приміщення з правом викупу № Б/1-01-03 від 01 лютого 2013 року: а саме щодо заміни назви «Добробут» з підвалом загальною площею 825,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], на назву «Добробуд» з підвалом загальною площею 890 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки позивачем також не надано суду належних та допустимих доказів що спірне приміщення має назву «Добробуд». Натомість матеріали справи й висновки експертизи містять назву спірного приміщення саме «Добробут». Крім того, спору щодо вказаної обставини між сторонами не встановлено. Також, за правилами ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ПП «Русь» на користь позивача й понесені ним та підтверджені належним чином судові витрати у розмірі 2 000, 00 грн. - витрати на правову допомогу (а.с. 181), та 3775,80 грн. - судового збору (а.с. 3, 36а, 80, 110). На підставі викладеного,

Outcome: partial