Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що із відповідачем по справі [PERSON] перебувала у шлюбі, який був розірваний за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання їхніх спільних дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1700,00 гривень на кожну дитину, а всього 3400,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позов визнав частково і просив суд стягнути аліменти в меншому розмірі, врахувавши, що він має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без сторін. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд встановив такі обставини. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 9-10). Відповідно до свідоцтва про народження, громадянка [PERSON], [INFO], є малолітньою та у 2023 році досягає свого повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження, громадянин [PERSON], [INFO], є малолітньім та у 2025 році досягає свого повноліття. Відповідач позов визнав частково та не заперечив проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, але просив про стягнення аліментів в меншому розмірі, оскільки має на утриманні малолітню дитину, [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження. Отже з наданих відповідачем до суду документів: копії свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження, вбачається, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі та у нього на утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], яка потребує коштів для її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 7 СК України встановлено, що «дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість, яких надана Верховною Радою України», але дитина сторін по вині відповідача не має можливості реалізувати в повній мірі своє право. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, з яким проживає дитина або той, який має більший розмір доходів; законодавцем встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину без врахування даних обставин. Дані обставини враховуються, згідно статті 182 СК України, тільки судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує обставини відповідно до статей 182, 183 СК України, зокрема, що платник аліментів має на утриманні окрім двох дітей від шлюбу з позивачем [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] також малолітню дитину від іншого шлюбу, має нерегулярний, мінливий дохід, офіційно не працює та вважає необхідним встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 грн. на кожну дитину щомісячно, яка повинна стягуватися у вказаному розмірі до досягнення дітьми повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 13 листопада 2017 року, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти в розмірі по 1400,00 гривень, починаючи саме з дня звернення до суду, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки, [PERSON], [INFO] та сина, [PERSON], [INFO] в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial