Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому, [PERSON], правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, наданого 24 квітня 2000 року Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці, та зареєстрованого за номером [NUMBER], згідно якого йому належить право в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. Заяву обгрунтовує невірним зазначенням його ім'я та по батькові у правовстановлюючому документі в давальному відмінку вказано «[PERSON]», тобто в називному відмінку «[PERSON]», тоді як у паспорті громадянина України його ім'я та по-батькові в називному відмінку вказано «[PERSON]», яке в давальному відмінку пишеться як «[PERSON]», що перешкоджає йому в реалізації своїх прав, що виникають на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 квітня 2000 року . У судове засідання учасники справи не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Заявник у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав повністю та просив про її задоволення. Представник заінтересованої особи виробничого підрозділу «Харківське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця» також подав суду заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 квітня 2000 року, наданого Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці, який зареєстровано за № 2395, [PERSON] належіть на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. У зазначеному документі невірно зазначено його ім'я та по-батькові, в давальному відмінку вказано як «[PERSON]», тобто в давальному відмінку «[PERSON]». У паспорті громадянина України його ім'я та по-батькові в називному відмінку вказано «[PERSON]», яке в давальному відмінку пишеться як «[PERSON]». Згідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадян України для виїзду за кордон» паспорт громадянина України є документ, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно паспорта громадянина України, що посвідчує особу, довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру України та свідоцтва про народження серія [NUMBER] правильне написання персональних даних заявника «[PERSON]». (а. с. 3-5) На звернення заявника до правонаступника Харківської дистанції цивільних споруд Південної залізниці до начальника виробничого підрозділу «Харківське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» [PERSON], йому надано відповідь про те, що у зв'язку з реорганізацією державного підприємства «Південна залізниця» шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця» було реорганізовано його підрозділи, в тому числі відокремлений підрозділ «Харківське будівельне монтажне експлуатаційне управління» державного підприємства «Південна залізниця» (у минулому Харківська дистанція цивільних споруд Південної залізниці) реорганізовано у виробничий підрозділ «Харківське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та.експлуатації, будівель та споруд» ПАТ «Українська залізниця», на теперішній час, вказаний підрозділ не є органом приватизації та, відповідно, не має права на оформлення та реєстрацію документів про право власності на житло відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», тому не має правових підстав для внесення змін до свідоцтва про право власності на житло, яке було видане [PERSON], [PERSON] та заявнику, [PERSON], 24 квітня 2000 року. (а.с.7). В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, наданого 24 квітня 2000 року Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці, та зареєстрованого за номером [NUMBER], як правовстановлюючого документу, має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для реалізації його прав розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з наведеним суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved