Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який в подальшому був уточнений, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі укладеного договору № 195вл від 18.08.2000 відповідач отримав кредит в розмірі 635000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 21.08.2001. На виконання умов договору кредитор видав позичальнику кредити, а саме 18.08.2000 в розмірі 635000,00 грн. Відповідач порушує боргові зобов'язання та своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості не надає. Станом на 04.02.2015 року утворилася заборгованість за договором № 195 вл від 18.08.2000 в розмірі 315872,84 грн. У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 195вл від 18.08.2000 в розмірі 315672,85 грн. , а також судові витрати в розмірі 3654,00 грн.. Представник позивача Шокало Т.В. у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у пресі. З урахуванням положень частини 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач належним чином повідомлений і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 18.08.2000 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 195вл за умовами яких банк видав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом 180000,00 грн. для закупки сільськогосподарської продукції та обладнання для переробки сільськогосподарських культур на строк до 17.08.2001 зі сплатою 47% річних. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.02.2015 відповідач має заборгованість перед банком за кредитним договором № 195вл від 18.08.2000 у розмірі 315672,84 грн., з яких: 212416,87 грн. - заборгованість за кредитом, 101386,96 грн. заборгованість з пені, 1569,02 - штраф (процентна складова), 500 грн. -штраф (фіксована частина). Пунктом 4.3, 4.4 договору передбачено, що при порушенні зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної ставки КБУ, яка діє в період за який сплачується пеня від суми непогашених процентів за кожен день прострочки платежу. При порушенні зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.6, 2.2.7, 2.2.11, 6.1 Договору позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2% від суми отриманого кредиту. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом, на що він розраховував при укладенні договору, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 195вл від 18.08.2000 в розмірі 315872,84 грн, яка виникла станом на 04.02.2015. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved