Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

У листопаді 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Позивачка у позовній заяві зазначає, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на неповнолітню доньку у розмірі 900 грн. щомісячно до досягненням дитиною повноліття. На даний час відповідач перебуває в Польщі, де працює та отримує значні доходи. Оскільки коштів, які надсилаються, недостатньо для належного утримання дитини, позивачка змушена звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів. Відповідно до інформації з офіційного сайту Головного управління відділу статистики Запорізької області розмір середнього заробітку по Василівському району за 2 квартал складає 12406,44 грн. ј частка від даної суми становить - 3101,61 грн. Це та сума, яку мав би платити відповідач, якби рішенням суду було стягнуто розмір аліментів у частці від доходів, і та сума, яка була б справедливою для утримання дитини на сьогоднішній день. 900 грн. на місяць є явно недостатньою сумою для місячного утримання дитини, для придбання їй шкільних речей, одягу, продуктів харчування, розвитку. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та щомісячно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Як вбачається із матеріалів справи позивачка [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, копією паспорту №004447666 виданого 14.01.2020 року, орган, що видав 2322. У зв`язку з вищевикладеним, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2020 року уточнено анкетні дані позивачки, а саме, вказано прізвище останньої як « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у жодне із судових засідань не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно зі ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на неповнолітню доньку у розмірі 900 грн. щомісячно до досягненням дитиною повноліття. Кошти, які надсилаються, недостатньо для належного утримання дитини, 900 грн. на місяць є явно недостатньою сумою для місячного утримання дитини, для придбання їй шкільних речей, одягу, продуктів харчування, розвитку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років на 01 січня 2020 рокустановить 2218 гривень. З огляду на викладене та враховуючи, що розмір стягуваних аліментів повинен бути таким, щоб забезпечував необхідну участь батька в утримання дітей і бути достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року, з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми 900 грн. щомісячно до ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Разом з тим, суд відмовляє в частині позовних вимог про стягнення збільшеної суми аліментів з дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Однак аліменти на користь позивачки вже присуджені з відповідача рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2015 року, а предметом даного позову є зміна розміру присуджених аліментів.

Outcome: partial