Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

У лютому 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила визначити частку, що належала її померлій матері [PERSON] в праві спільної сумісної з [PERSON], [PERSON] власності на земельну ділянку по пров. Космонавтів, 2 в м. Миколаєві відповідно до частин цих осіб у праві власності на житловий будинок з прилеглими будовами та спорудами. Відповідно [PERSON] 55/100 частин, [PERSON] та [PERSON] по 22,5/100 частин. Також просила визнати за собою право власності на 55/100 часток земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачки [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися. Представник Миколаївської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до матеріалів інвентарної справи КП «Миколаївське міжміське БТІ» №10461 стосовно провулку Космонавтів, 2 в м. Миколаєві, право первісного одноосібного власника житлового будинку по пров. Космонавтів, 2 в м. Миколаєві [PERSON] було зареєстровано БТІ на підставі рішення виконкому Сталінської районної ради м. Миколаєва № 328 від 09 липня 1956 р. про прийняття до експлуатації житлового будинку та договору від 19 січня 1952 р. про забудову [PERSON] житлового будинку на земельній ділянці площею 600 кв.м. за вказаною адресою. 08 серпня 1956 р. за нотаріально посвідченими договорами [PERSON] продав [PERSON] 47/100 частини даного житлового будинку, а [PERSON] решту 53/100 частин житлового будинку з відповідною частиною прилеглих будівель та споруд. 20 березня 1958 р. [PERSON] продала 47/100 частин житлового будинку [PERSON] Мировою угодою між [PERSON] та [PERSON] затвердженою ухвалою народного суду 3 дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 06 квітня 1959 р. здійснено реальний поділ житлового будинку з побутовими будівлями та спорудами та затверджено порядок користування земельною ділянкою по існуючому огородженню. Ухвалою народного суду 3 дільниці Сталінського району м. Миколаєва від 26 травня 1959 р. затверджені ідеальні частини в праві власності між [PERSON] і [PERSON] 45/100 та 55/100 частин відповідно. Надалі частка [PERSON] перейшла за договором купівлі-продажу від 02 червня 1959 р. у власність [PERSON], а у того, в свою чергу, цю частку (55/100) купив [PERSON] за договором купівлі-продажу від 13 лютого 1962 р. Свідоцтвом від 03 квітня 1961 р. дружині [PERSON] [PERSON] було передано у власність 45/200 частин даного будинку в порядку визначення частин у спільному сумісному майні подружжя 45/100 частин. Після смерті 26 квітня 1969 р. [PERSON] свідоцтвом від 03 квітня 1971 р. право на спадщину, яка складалася з 45/200 частин житлового будинку оформлено в рівних частках вдові [PERSON] та дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20 вересня 1982 р. №909 було залишено в тимчасове користування [PERSON], [PERSON], , [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 5 кв.м. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2004 р. у цивільній справі №2-4574/2004, яке набрало законної сили, 45/100 частин житлового будинку було розподілено між спадкоємцями [PERSON], зокрема за [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визнано право власності на 15/100 частин. Згідно договорів від 20 жовтня 2005 р. [PERSON] купила 30/100 частин житлового будинку у [PERSON], [PERSON] У відповідності до свідоцтва про право на спадщину від 15 серпня 2000 р. після смерті 01 вересня 1999 р. [PERSON] належні спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13 лютого 1962 р. за №3-1071 посвідченому Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 55/100 частин житлового будинку на земельній ділянці 600 кв.м. відійшли його дочці [PERSON] Згідно копії спадкової справи №16/2001 р. позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті 10 вересня 2011 р. матері [PERSON] та їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 55/100 частин в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою прилеглих господарських та побутових будівель та споруд по провулку Космонавтів, 2 в м. Миколаєві. На підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЛ№951469, зареєстрованого 03 листопада 2010 р. №011049900432 земельна ділянка площею 0,0631 по провулку Космонавтів, 2 в м. Миколаєві належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно співвласниками житлового будинку по пров. Космонавтів, 2 в м. Миколаєві є [PERSON] 55/100, [PERSON]-15/100, [PERSON]- 30/100. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у постанові від 11 лютого 2015 р. у справі 6-2цс15 розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Отже, відповідно до розміру первинної частки у праві спільної часткової власності на будинок, частку спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок слід визначити в розмірі 53/100. Вимоги до Миколаївської міської ради задоволенню не підлягають, оскільки вона не є субєктом спору між співвласниками земельної ділянки. Також не підлягають задоволенню вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності щодо відповідачів, оскільки право на судовий захист є особистим правом останніх. Не підлягають задоволенню й вимога позивачки про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на частку матері в праві власності на земельну ділянку, оскільки перешкод в оформленні права власності у нотаріуса суд не вбачає, що випливає також зі змісту постанови нотаріуса від 02 грудня 2014 р. За такого позов слід задовольнити частково. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачок слід стягнути порівну суму судового збору за задоволену вимогу немайнового характеру, тобто по 60,90 грн.

Outcome: partial