Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

У лютому2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 2 766 грн. 40 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 01.09.2003 року між Національним гірничим університетом та [PERSON] було укладено Угоду № 1/ЛК ГРФ-03 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за спеціальністю Гідрогеологія за денною формою навчання у розмірі 2100 грн. на навчальний рік та 8 200 грн. на весь термін навчання. [PERSON] зобов'язалася протягом 15 років повернути всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із університету - починаючи з третього місяця після відрахування. У зв'язку з відмовою одержувача кредиту від пільгового державного кредиту і продовження навчання у 2004-2005 навчальному році за власні кошти, 01.02.2005 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до якої одержувач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 6 900 грн. та три відсотки за користування ним на навчання готівкою або в безготівковому порядку до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з червня 2006 року по червень 2021 року. У порушення вимог договору [PERSON] до теперішнього час кредитні кошти не повернула, у зв'язку з чим розмір заборгованості за 2015 рік складає 2 766 грн. 40 коп., з яких: тіло кредиту у розмірі 1 640 грн., нараховані відсотки за 2015 рік у розмірі 789 грн. 67 коп., нарахована пеня за період 2015 рік у розмірі 336 грн. 73 коп. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.09.2003 року між Національним гірничим університетом та [PERSON] було укладено Угоду № 1/ЛК ГРФ-03 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за спеціальністю Гідрогеологія за денною формою навчання у розмірі 2100 грн. на навчальний рік та 8 200 грн. на весь термін навчання. [PERSON] зобов'язалася протягом 15 років повернути всю суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із університету - починаючи з третього місяця після відрахування. Згідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 № 061257, 05.10.2010 року змінено найменування юридичної особи на Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» (а.с.28) та зареєстровано новий Статут Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (а.с.24-25). Згідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» та ст. 11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в України» та абз. 1 п. 3 «Порядку надання цільових пільгових державних кредитів на здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою КМ України від 16.06.2003 року № 916 кошти на одержання кредитів передбачаються у Державному бюджеті України - МОН (Міністерство освіти і науки України) для оплати навчання у вищих навчальних закладах усіх форм власності, крім комунальної, а також крім тих, що перебувають у власності Автономної Республіки Крим. Згідно до п. 22 Порядку, одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням до Державного бюджету України. Отже гроші на надання кредиту для здобуття вищої освіти за вищевказаним порядком виділяються Національному гірничому університету з Державного бюджету України через МОН України і повертаються при сплаті одержувачами кредитів кредитних коштів до Державного бюджету України через МОН України. У зв'язку з відмовою одержувача кредиту від пільгового державного кредиту і продовження навчання у 2004-2005 навчальному році за власні кошти, 01.02.2005 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до якої одержувач повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 6 900 грн. та три відсотки за користування ним на навчання готівкою або в безготівковому порядку до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з червня 2006 року по червень 2021 року. Виконання позивачем зобов'язань щодо надання кредиту [PERSON] у загальному розмірі 8200,00 грн. підтверджується видатковими касовими ордерами від 23.12.2003 року на суму 2100,00 грн. та від 25.02.2004 року на суму 6100,00 грн. (а.с.8-9). Відповідачка суму кредиту використала. Однак, у призначений строк повернення кредитних коштів та сплату відсотків не здійснювала. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в згідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7.2 Угоди у випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач кредиту сплачує Університету пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно до п. 7.1 Угоди за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією Угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з чим, розмір заборгованості за 2015 рік складає 2 766 грн. 40 коп., з яких: тіло кредиту у розмірі 1 640 грн., нараховані відсотки за 2015 рік у розмірі 789 грн. 67 коп., нарахована пеня за період 2015 рік у розмірі 336 грн. 73 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 1600 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved