Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO], та стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) останнього, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що від зареєстрованого шлюбу із [PERSON] мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Шлюб між сторонами розірвано 11.06.2008 року. [PERSON] не брав та не бере участь в утриманні та вихованні дитини і не бажає цього робити. Останній раз [PERSON] бачився з дитиною декілька років тому. Таким чином, [PERSON] просила про задоволення позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надіслання доручення до Російської Федерації про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно [PERSON], за результатами якого, останньому вручено копію позову та судову повістку про виклик до суду для розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації підтримав позовні вимоги у повному обсязі та подав відповідний висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Заслухавши пояснення представника позивача та представника служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.06.2008 року, актовий запис № 271 (а.с. 16). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 30.11.2005 року, батьками дитини є, мати - [PERSON] та батько [PERSON] (а.с. 17). Позивач вказує на те, що відповідач не брав та не бере участь в утриманні та вихованні дитини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1, п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дітей. З матеріалів справи вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 6-Б класі, школи І-ІІІ ступенів № 168 Оболонського району м. Києва (а.с. 27), відповідно до характеристики якої, дитина зарекомендувала себе як гарний учень, сім'я дитини складається з двох чоловік, вихованням дитини займається мати, яка приділяє належну увагу вихованню сина. Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» від 20.10.2017 року, [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку у медичному закладі по теперішній час. При цьому, за весь час перебування дитини на обліку, окрім матері [PERSON], інші особи щодо здоров'я дитини не звертались (а.с. 28). Відповідно до висновку Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 104-7963 від 04.09.2018 року, [PERSON] самоухилився від обов'язків по вихованню та утриманню сина і може бути позбавлений батьківських прав. Протилежного в судовому засіданні не доведено. Таким чином, з огляду на зазначене, суд вважає, що [PERSON] самоухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], [INFO], не брав та не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не проявляє про дитину батьківської турботи та підлягає позбавленню батьківських прав. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності до ч.2 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні. В судовому засіданні не надано жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища платника аліментів або ж неможливість останнього за станом здоров'я надавати кошти на утримання дитини. Таким чином, враховуючи зазначене та відношення батька до дитини, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини даного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З огляду на зазначене, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню як законний та обґрунтований. Судовий збір з відповідача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 640,00 грн. на користь держави, та за розгляд позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав в розмірі 640,00 грн. на користь позивача. На підставі ст. ст. 164, 165, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved