Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь в порядку суброгації майнову шкоду в розмірі 23320,90 грн. та суму судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 27 грудня 2018 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та малим підприємством Фірма «Ерідон» укладено договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО CORPORATE» №376001/4100/0000375, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Renault Fluence» державний номерний знак [NUMBER] . 20 листопада 2019 року на вул.Раїси Кириченко в м.Полтаві [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з двору будинку по вул.Європейська, 64 не надав перевагу в русі автомобілю та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Факт та обставини ДТП підтверджуються постановою Октябрського районного суду м.Полтави по справі №554/10523/19 від 17 грудня 2019 року. На підставі відповідних документів позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 63990,00 грн. Факт виконання відновлювальних робіт на вказану суму підтверджується актом від 24 лютого 2020 року. Винною особою в скоєнні вищевказаної ДТП визнано відповідача [PERSON] , що підтверджується постановою від 17 грудня 2019 року. У зв`язку з цим вважає, що особою, яка безпосередньо є відповідальною за завдані збитки є відповідач, а до позивача (у порядку суброгації) переходить право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме у розмірі 63990,00 грн. Разом із тим, цивільно-правову відповідальність відповідача як водія транспортного засобу Toyota Highlander д.н.з. [NUMBER] застраховано АТ «СГ «ТАС» (приватне) на умовах договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО №00648146. У позові вказує, що даний страховик також є особою, відповідальною за завдані збитки, обсяг відповідальності, якого визначений нормами Закону №1961-IV. Вищезазначеним договором обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ встановлено ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну в розмірі 100000,00 грн., франшизу у розмірі 2000,00 грн. Згідно Звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля від 20 листопада 2019 року, страхового акту №02254/23/920 від 30 січня 2020 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 30 січня 2020 року коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] становить 0,5208; сума зносу складових автомобіля становить 21320,90 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (матеріальний збиток) дорівнює 42669,10 грн. З урахуванням приписів ст.ст.12, 22, 29 та 32 Закону №1961-IV на АТ «СГ «ТАС» (приватне), як страховика за договором серії АО №006481461, покладається обов`язок щодо відшкодування позивачу частини збитку у розмірі 40669,10 грн., розмір якого позивач визначає за розрахунком (42669,10 - 2000,00 грн. = 40669,10 грн.) не перевищує 100000,00 грн. Зазначений обов`язок було виконано, а саме за заявою на виплату страхового відшкодування від 28 січня 2020 року АТ «СГ «ТАС» (приватне) сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 40669,10 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди (63990,00 грн.) та страховою виплатою (40669,10 грн.) становить 23320,90 грн. та має бути відшкодована позивачу безпосередньо відповідачем. У зв`язку з цим 19 березня 2020 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріальної шкоди, проте відповідачем залишено без відповіді, останній повідомив про відмову у досудовому врегулюванні спору. На підставі викладеного, позивач звернувся за судовим захистом своїх прав. 24 листопада 2020 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с.64). 16 грудня 2020 року представником відповідача адвокатом Бибиком В.А. до суду надано відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача позовні вимоги не визнає, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Не заперечуючи факту настання ДТП за участі транспортного засобу «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] та наявності постанови суду про визнання відповідача винним у скоєнні даного ДТП, повідомляє, що згідно полісу АО №006481461 [PERSON] застрахував зазначений транспортний засіб за шкоду завдану майну на суму 100000 грн. Згідно листа від 24 липня 2020 року Страхової групи ТАС страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 40669,10 грн. на реквізити ПрАТ «СК «Уніка» із врахуванням коефіцієнту зносу замінених складових, згідно Звіту від 20 листопада 2019 року, що становить 0,5208 (52,08%), що дорівнює 21320,90 грн. Вважає, що оскільки згідно п.4 Полісу АО №006481461 сума відшкодування за завдану матеріальну шкоду складає 100000 грн., то в межах вказаного ліміту позивач повинен звертатись до ПАТ «Страхова група «ТАС». На переконання відповідача, в даному випадку в розумінні ст.1194 ЦК України відсутня недостатність страхової виплати, оскільки її ліміт складає 100000 грн., а сума пред`явлена до відшкодування складає 63990,00 грн. Фактично мова йде про незгоду ПрАТ «СК «Уніка» із розрахунком суми завданої шкоди, зробленої ПАТ «Страхова група «ТАС», а саме неврахування коефіцієнту зносу замінених складових згідно Звіту, що в грошовому еквіваленті становить 21320,90 грн. Вважає, що в даному випадку [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки ліміт його матеріальної відповідальності згідно полісу АО №006481461 складає 100000 грн. і лише в разі недостатності цієї суми для повного відшкодування завданої шкоди до нього може бути пред`явлено позов. Вважає, що його позиція узгоджується з останньою правовою позицією Верховного Суду, зокрема, наводить висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.72-75). 16 грудня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач повністю заперечує проти обставин, на які посилається відповідач, не визнає та відхиляє їх з таких підстав. Твердження про те, що відповідач є неналежним не відповідає нормам закону та судовій практиці, оскільки страховик за чинним договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідає за шкоду, спричинену майну потерпілих, з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду спричинену майну, розмір якого встановлюється умовами цього договору (ст.22.1 Закону №1961-ІV), вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу, розмір якого розраховується у порядку, встановленому законодавством (ст.29 Закону №1961-ІV), франшизи, розмір якої встановлюється умовами цього договору (ст.12 Закону №1961-ІV). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВС від 03.10.2018 року по справі №686/17155/15-ц, в якій визначено, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає в межах ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Крім того, відповідач не оспорює та визнає ті обставини, що саме він є винною особою в скоєнні ДТП, щодо виконання умов договору страхування та виплати страхового відшкодування власнику ТЗ в розмірі 63990,00 грн., що до позивача у порядку суброгації перейшло право вимоги за завдані збитки у вказаному розмірі, що цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано АТ «СГ «ТАС» (приватне). При цьому посилання представника відповідача на правову позицію, сформульовану ВС у постанові по справі №755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року є некоректним та не вірним, оскільки у зазначеній постанові досліджуються обставини, за яких позивач (страховик за договором майнового страхування, який набув права вимоги у порядку суброгації) не звертався до страховика, із яким у відповідача (фізичної особи) було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а відразу пред`явив вимогу до цього відповідача. У справі, що розглядається, обставини інші, а саме позивач у встановленому законом порядку звернувся до страховика відповідача (АТ «СГ «ТАС» (приватне) із заявою про виплату страхового відшкодування страховиком відповідача, страхове відшкодування було виплачено у строк та у розмірі, встановлених профільним Законом №1961-ІV, а різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою має бути відшкодована позивачу безпосередньо відповідачем. На підставі викладеного, наполягав на задоволенні позовних вимог (а.с.79-81). У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ПрАТ «СК «УНІКА» на адресу суду надійшло клопотання, у якому позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наявних у справі доказів (а.с.85-86). Від представника відповідача адвоката Бибика В.А. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, позовні вимоги не визнає, просить врахувати заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.88). За таких обставин, враховуючи волевиявлення сторін та їх представників про розгляд справи без участі, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також доводи, викладені у заявах сторін по суті справи, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що 27 грудня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», код ЄДРПОУ 20033533 (позивачем по справі) та приватним підприємством Фірма «Ерідон» (код ЄДРПОУ 19420704) був укладений Договір добровільного страхування на транспорті «КАСКО CORPORATE» №376001/4100/0000375, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, визначеними у додатку №1 до договору, у тому числі автомобіля марки «Renault Fluence», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.12-13, 14-21, 22-27). Також з матеріалів позову вбачається, що 20 листопада 2019 року на вул.Раїси Кириченко в м.Полтаві [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з двору будинку по вул.Європейська, 64 не надав перевагу в русі автомобілю та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Дані обставини сторонами не заперечувались, а тому не підлягають доказуванню в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2019 року по справі №554/10523/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень (а.с.28-29). Постанова суду набрала законної сили 28 грудня 2019 року та в апеляційному порядку не оскаржувалась. За змістом постанови Октябрського районного суду м.Полтви від 17 грудня 2019 року слідує, що в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] в інкримінованому правопорушенні вину визнав та підтвердив викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2019 року [PERSON] , скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся на адресу ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою №00328218 про подію, що має ознаки страхового випадку, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.30). Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі акту №00328218 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 25 листопада 2019 року (а.с.31-32), рахунку на оплату ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 14 січня 2020 року (а.с.33-34), листа ТОВ «Соллі Плюс Полтава» (а.с.35) та страхового акту №00328218 від 20 січня 2020 року (а.с.36) позивачем ПрАТ «СК «УНІКА» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 63990,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №131865 від 21 січня 2020 року (а.с.37). Відповідно до копії акту виконаних робіт ФОП [PERSON] №F000012725 від 24 лютого 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 63990,00 грн. (а.с.38-39). Відповідно до копії звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля від 20 листопада 2019 року вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] становить 0,5208 (а.с.47-48). Разом із тим, із копій страхового акту №02254/23/920 від 30 січня 2020 року та додатку 1 до нього - розрахунку суми страхового відшкодування від 30 січня 2020 року вбачається, що з урахуванням коефіцієнту 0,5208 (52,08%) сума зносу складових автомобіля «Renault Fluence», д.н.з. [NUMBER] становить 21320,90 грн. (а.с.43, 44). Цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] застраховано ПрАТ «Страхова група «ТАС» (приватне) на умовах полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6481461 від 20 вересня 2019 року (а.с.40, 76). Відповідно до вказаного договору встановлено ліміт відповідальності за шкоду спричинену майну у розмірі 100000,00 грн., франшизу у розмірі 2000,00 грн. З огляду на це, ПрАТ «Страхова група «ТАС» (приватне) зроблений відповідний розрахунок суми страхового відшкодування: 63990 грн. - 2000 грн. (франшиза) - 21320,90 грн. (сума зносу) = 40669,10 грн., що вбачається із страхового акту АТ «СГ «ТАС» (приватне) №02254/23/920 від 30 січня 2020 року та додатку до нього (а.с.43, 44). Враховуючи викладене, за заявою ПрАТ СК «УНІКА» страховик,

Outcome: approved