Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути солідарно із [PERSON] й [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 187\~304 грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 2\~809 грн. 57 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказується, що 20 червня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] укладено договір кредиту № 410МІ11120620001, за умовами якого кредитор зобовязався надати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі - 228\~000 грн. 00 коп. Позичальник зобовязався у порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком повернення кредиту. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20 червня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання поручилася за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. У порушення умов кредитного договору, позичальник [PERSON] зобовязання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 23 жовтня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 187\~304 грн. 34 коп., що складається із заборгованості за кредитом 174\~536 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками 10\~550 грн. 26 коп.; розміру інфляційних витрат за кредитом 207 грн. 49 коп.; розміру інфляційних витрат за відсотками 440 грн. 21 коп.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 534 грн. 92 коп.; пені за несвоєчасне повернення відсотків 1\~035 грн. 46 коп. З підстав стягнення боргу у солідарному порядку позивач змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. У подальшому у судове засідання позивач свого представника у судове засідання не направив. У матеріалах справи містяться клопотання представників позивача [PERSON] та [PERSON] про розгляд даної справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк». Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що порука за договором від 20 червня 2012 року припинилася, так як позивач змінив зобовязання без згоди поручителя внаслідок чого збільшив обсяг відповідальності. Крім того, позичальник перестав погашати заборгованість за кредитом з 21 березня 2017 року. Протягом шести місяців позивач не повідомляв її як поручителя про існуючу заборгованість за кредитом. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 410МІ11120620001 на придбання житла на вторинному ринку. Відповідно до пункту 1.1 договору кредитом надає позичальнику грошові кошти за умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 228\~000 грн. 00 коп. зі сплатою за користування кредитом протягом перших трьох років від дати укладення цього договору фіксованої процентної ставки за кредитом у розмірі 17,6 річних, а починаючи із четвертого року від дати укладення цього договору плаваючої процентної ставки за кредитом, загальний розмір якої за кожний річний період встановлюватиметься у порядку, визначеному пунктом 2.8 цього договору. Як вбачається із пунктів 2.8.1 й 2.8.2 договору кредиту мінімальний можливий розмір процентної ставки за кредитом, встановлюється у розмірі не менш ніж 12 % річних, максимальний у розмірі не більш ніж 27 %. Пунктом 1.1.1 договору передбачено, що погашення кредиту буде здійснюватися в наступному порядку до 20 числа (включно кожного місяця, починаючи з липня 2012 року) та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 19 червня (включно) 2032 року, на умовах, визначених цим договором. Для забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, погашення інших можливих витрат, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 410МІ11120620001-ПОР від 20 червня 2012 року, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 20 червня 2012 року та договором про надання відновлювальної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) від 20 червня 2012 року. Пунктом 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель ознайомлений з умовами договорів кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Як вбачається із матеріалів справи взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту відповідач [PERSON] належним чином не виконував, станом на 23 жовтня 2017 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 187\~304 грн. 34 коп., що складається із заборгованості за кредитом 174\~536 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками 10\~550 грн. 26 коп.; пені за несвоєчасне повернення кредиту 534 грн. 92 коп.; пені за несвоєчасне повернення відсотків 1\~035 грн. 46 коп.; розміру інфляційних витрат за кредитом 207 грн. 49 коп.; розміру інфляційних витрат за відсотками 440 грн. 21 коп. Згідно зі статтею 526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530\~ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог про солідарне стягнення боргу за договором кредиту [PERSON] посилається на те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду із позовом до неї як поручителя. Крім того, банк без її згоди збільшив обсяг відповідальності за кредитним договором. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі статтею 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із частиною четвертою статті 559\~ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», - предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Договором поруки від 20 червня 2012 року визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених у пункті 2.1 цього договору. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом, вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня кредитора, погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції. Із розрахунку заборгованості вбачається, що останню сплату за кредитом відповідач [PERSON] здійснив 20 лютого 2017 року, після погашення заборгованості за кредитним договором припинилося. Таким чином, починаючи з 21 березня 2017 року [PERSON] допустив неналежне виконання зобовязань. Враховуючи вищезазначений пункт 4.4 кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив 21 червня 2017 року, тобто впродовж 90 календарних днів. На думку суду, саме з цієї дати рахується початок шестимісячного строку дії поруки. 25 жовтня 2017 року на адресу позичальника та боржника направлено вимоги про усунення порушень, якими зобовязано у строк до 30 днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з моменту отримання цієї вимоги, сплатити заборгованість по кредиту, нарахованих процентах, комісії за користування кредитом і пені. Разом з тим, 01 листопада 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовною заявою про солідарне стягнення боргу. Визначений законом строк для предявлення позовних вимог до поручителя позивач не пропустив. Згідно із частиною першою статті 559\~ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Отже, положення договору поруки не містять умов про можливість збільшення процентної ставки та зміни основного договору без повідомлення поручителя. Доказів, які б свідчили, що позивач змінив зобовязання за кредитним договором, відповідач [PERSON] до суду не надала, разом з тим, таких доказів не було здобуто і судом при розгляді даної справи по суті. Крім того, суд враховує, що у договорі поруки (пункт 2.1.1.2) визначено зміст забезпеченого порукою зобовязання, зокрема вказано максимально можливий розмір процентів за користування кредитом, що становить 27 % річних. Згідно із вимогами статей 76, 77, 79, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідачів у рівних частинах на користь позивача, підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2\~809 грн. 57 коп. Вимога щодо солідарного стягнення судових витрат, на положеннях закону не ґрунтується, тому не може бути задоволена.

Outcome: approved