Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. За життя батько залишив заповіт, яким усе майно заповів позивачу, який випадково дізнавшись про існування заповіту, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено через те, що пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного просить встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач та його представник [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 06.10.1961 року. [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на будову, виданого 04.02.1985 року Виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів. Крім того, [PERSON] належить земельна ділянка [ADDRESS] , кадастровий номер 1412336600:01:017:0519, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.12.2014 року. За життя [PERSON] склав заповіт від 23.11.2012 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрований в реєстрі за №2-1555, яким заповідав все своє майно [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.07.2016 року. Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиною Н.Г. від 01.08.2019 року, у прийнятті заяви [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Згідно відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лашиної Н.Г. від 12.11.2019 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. Оскільки позивач не знав про існування заповіту, тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк не звернувся. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Беручи до уваги, що позивач не знав про існування заповіту, з урахуванням думки відповідача, який визнав позов, враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] , до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved