Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Управління звернулось до суду із вище зазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 30 жовтня 2018 року та 05 листопада 2019 року відповідач звертався із заявами про призначення житлової субсидії, які відповідними рішеннями від 19 листопада 2018 року та 19 листопада 2019 року були задоволені. Призначена субсидія на період з 01 жовтня 2018 р. по 30 квітня 2019 року і з 01 жовтня 2019 по 29 лютого 2020 року, при цьому взято до уваги доходи чоловіка онуки [PERSON] у розмірі 3 прожиткових мінімумів. Також відповідачка подала документи, згідно яких [PERSON] перебував за межами України протягом 59 днів. Проте, як видно з довідки Адміністрації Держприкордонслужби України, термін його перебування закордоном перевищує кількість днів, які зазначені в декларації. На підставі неправдивих даних відповідач зайво отримав субсидію, розмір якої зазначено в позовних вимогах. Добровільно повернути незаконно отримані кошти відповідач відмовляється, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з відповідним позовом. Представник Управління в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зіслалася на обставини викладені в позові. Відповідач, представник відповідача позовних вимог не визнали та вважають дії Управління неправомірними. Зокрема посилаються на те, що п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, який забороняє призначення субсидії особам, які перебували закордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, набрав чинності з 01 жовтня 2019 р. До цього часу діяла норма, яка передбачала дві умови для прийняття рішення про повернення раніше наданої субсидії: надання заявником недостовірних даних, які стосуються виключно доходів осіб та їх майнового стану; якщо недостовірні дані про доходи та майновий стан осіб вплинули або могли вплинути на встановлення права про призначення житлової субсидії та на визначення її розміру (на суму, яка перевищує 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року та 05 листопада 2019 року [PERSON] зверталась із заявами про призначення житлової субсидії, які відповідними рішеннями від 19 листопада 2018 року та 19 листопада 2019 року були задоволені. Призначена субсидія на період з 01 жовтня 2018 р. по 30 квітня 2019 року і 01 жовтня 2019 по 29 лютого 2020 року, при цьому взято до уваги доходи чоловіка онуки [PERSON] у розмірі 3 прожиткових мінімумів. Також відповідачка подала документи, згідно яких [PERSON] перебував за межами України протягом 59 днів. Проте як видно з довідки Адміністрації Держприкордонслужби України, термін його перебування закордоном перевищує кількість днів, які зазначені в декларації. Звертаючись із заявою про призначення субсидії зазначила, що член сім`ї, чоловік онуки [PERSON] перебував за межами України протягом 59 днів. Проте, як видно з довідки Адміністрації Держприкордонслужби України, термін його перебування закордоном перевищує кількість днів, які зазначені в декларації. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач. Позивачем повністю доведено факт неправомірності отримання субсидії в розмірі 33311,61 грн. Проте суд має дотримуватися справедливого балансу між інтересами держави та відповідача, в зв`язку з чим враховуючи, що [PERSON] тяжко хворіє, в 2003 році перенесла онкологічне захворювання, її дохід витрачається на купівлю медикаментів, що повне задоволення позову поставить її в тяжке матеріальне становище, вважає, що розмір відшкодування слід зменшити до 1000 грн.

Outcome: partial