Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 16.11.1996 року він у Дніпровському районному у м.Запоріжжі віділі реєстрації актів громадянського стану Південно -Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 847. Від сумісного проживання малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені,мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити його інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати . Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 16.11.1996 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), актовий запис № 847. Від сумісного проживання спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки припинені,мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити його інтересам, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved