Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити йому, [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], додатковий строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року його батька [PERSON]. Ухвалою суду від 12.02.2016 року змінено статус відповідача [PERSON] із відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та залучити до участі в справі в якості належного відповідача [PERSON] громаду у м.Полтаві в особі Полтавської міської ради. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про причину своєї неявки суду не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що підтверджується доданою до заяви копією свідоцтва про народження. Як зазначив в своєму позові позивач, його батьки розлучилися коли він був іще дитиною, йому виповнилося 2,5 роки, мати забрала його та переїхала на постійне місце проживання до Вінницької області. З батьком він спілкувався рідко, адже у дитинстві мати забороняла йому навіть згадувати про його існування. Але після отримання вищої освіти та самостійного проживання, він віднайшов батька та поновив з ним спілкування. Періодично він писав йому листи та висилав фотокартки онуків [PERSON] ([INFO] р.н.), [PERSON] ([INFO] р.н.) та дружини. Коли молодшому сину (онуку) [PERSON] виповнилося 2 роки - вони з батьком дуже посварилися, адже саме у такому віці він покинув їх з матір»ю, внаслідок чого вона вимушена була переїхати з малолітньою дитиною у іншу область. Їхнє спілкування припинилося. Оскільки йому було відомо, що батько взяв на квартиру дівчину для зменшення сплати комунальних платежів, а кімнату він вже давно періодично здавав квартирантам, - то він був спокійним за його життя та здоров»я. На початку осені 2015 року старший син (онук) [PERSON] самостійно здав іспити та вступив до вищого навчального закладу і він вирішив поділитися цією новиною з батьком, для того щоб останній міг пишатись своїм онуком. Але його телефон не відповідав. Зі слів сусідів він дізнався, що батько помер, але коли і де саме вони не знали. Він розпочав пошуки, які виявилися марними. Повернувшись додому він звернувся до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем свого проживання , який 11 грудня 2015 року видав йому свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач 11.12.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Мілько А.М., який надав йому Витяг із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42421641. Зі змісту даного витягу він дізнався, що 10 грудня 2014 року була заведена спадкова справа №56883825 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. 16 грудня 2015 року позивач, приїхавши до міста Полтава, звернувся до приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є., яка повідомила його про прийняття спадщини [PERSON], про що йому було надано письмову відповідь за №02-14/273 від 16.12.2015 року. З даної відповіді вбачається, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. після смерті 01.12.2014 року [PERSON] , [INFO], нею було заведено спадкову справу за №35/2014 р. В справі знаходиться заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] 10.12.2014 року. Інших заяв в справі не має, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В справі є копія рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 року про визнання права власності за нею на нерухоме майно. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 15.10.2015 року встановлено факт, що [PERSON] проживала однією сім»єю з [PERSON], як батьком, і має право на спадкування, визнано за [PERSON] право власності на майно [PERSON], а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та кімнату у квартирі №33 спільного заселення по вул.Леніна, 11/21 у м.Полтаві. На даний час щодо [PERSON] порушено кримінальну справу по факту шахрайства за ч.3 ст.190 КК України за №12016170030000119. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15.10.2015 року в частині визнання права власності в порядку спадкування - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення по суті позовних вимог. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] громади Полтавської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - відмовлено, в іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 15.10.2015 року - залишено без змін. Отже, позивачу про смерть його батька [PERSON] не було відомо до грудня 2015 року. Так, частиною першою статті 1222 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу приписів статті 1258 зазначеного Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 нього Кодексу. Частиною першою статті 1261 наведеного Кодексу встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. З огляду на вищевикладене, позивач, як спадкоємець першої черги має переважне право на отримання спадщини після померлого [PERSON], однак в силу незалежних від нього причин, він не зміг подати заяву про прийняття спадщини своєчасно. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7 передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України /абзац 1 пункту 24 Постанови/. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини /абзац 2 пункту 24 Постанови/. Тобто, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строк; для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного СУДУ України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин, суд вважає за можливе, визначити [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], додатковий строк для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] року його батька [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved