Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 05 березня 2021 року, просить: звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам в сумі 56733,50 грн. та стягнення аліментів відповідно до постанови старшого державного виконавця Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Андруся П. А. від 04 лютого 2021 року реєстраційний номер ВП № 64299113 від 04 лютого 2021 року на користь [PERSON] по утриманню малолітньої доньки [PERSON] в спосіб відкликання судового наказу по справі № 643/2049/19 з ВДВС у м.\~Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та донька проживають разом, окремо від відповідача, донька знаходиться повністю на його утриманні, а [PERSON] такої участі не приймає, відтак наявні всі підстави для звільнення від сплати аліментів та заборгованості по них. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; залучено Московський ВДВС у м.\~Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; встановлено учасникам провадження строки для подання заяв по суті справи. 31 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, через його необґрунтованість. Зокрема, відповідач зазначила, що наразі донька дійсно проживає з позивачем, однак це зумовлено тим, що останній не дає їй можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки та перешкоджає спілкуватися з донькою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, через їх необгрунтованість. Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 20 жовтня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] у шлюбі народилася [PERSON] . 04 квітня 2019 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/2049/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2019 року у справі №\~643/2049/19 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2020 року у справі №\~643/11446/20 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 жовтня 2012\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1355. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». 05 листопада 2020 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ у справі № 643/16933/20 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 04 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Андрусем П. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64299113 на підставі судового наказу № 643/2049/19 виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Машкіною І. О. від 03 березня 2021 року, за боржником [PERSON] рахується заборгованість за період з квітня 2019 року по лютий 2021 року у розмірі 56733,50 грн. Під час судового розгляду справи встановлено, що до 13 серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю донькою проживали разом за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами провадження. Починаючи з 13 серпня 2020 року відповідач змінила місце проживання та почала проживати окремо від [PERSON] та доньки [PERSON] . Факт проживання доньки [PERSON] разом з батьком [PERSON] , окремо від [PERSON] , з 13 серпня 2020 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом обстеження умов проживання від 26 серпня 2020\~року, складений Службою у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради; поясненнями учасників провадження у судовому засіданні; наявними в матеріалах справи копій письмових звернень [PERSON] до різних державних органів та відповідей на них (а. с. 50, 64, 66, 69). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм Сімейного кодексу України слідує, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273 Сімейного кодексу України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей слідує, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок батька платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Вирішуючи спір в частині звільнення позивача від заборгованості по аліментам, суд виходить з положень частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України про те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт зміни місця проживання одного з батьків та, як наслідок, залишення дитини проживати з іншим, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Обставиною, що має істотне значення у такому випадку слід вважати зміну [PERSON] місця проживання, оскільки з настанням цієї обставини [PERSON] , як батько, безпосередньо утримує доньку в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи та не заперечується учасниками провадження. За змістом ст. 180, 182 Сімейного кодексу України право на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За таких обставин, наявні законні підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам на утримання дочки, що утворилась за період з 13 серпня 2020\~року та від звільнення від сплати аліментів в подальшому, оскільки під час розгляду справи обставин, що свідчать про протилежне, судом не встановлено. На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908, 00 грн.

Outcome: partial