Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.05.2017 року помер її син [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. [PERSON] стало відомо, що існує заповіт від 31.01.2017 року, відповідно до якого [PERSON] начебто заповів все належне йому майно [PERSON] Заявник вважає, що заповіт був підписаний не померлим [PERSON] та не відповідав його волі, у звязку з тим, що через стійкий розлад здоровя останній не усвідомлював значення своїх дій та не міг керуватися ними. В звязку з чим [PERSON] просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 31.01.2017 року секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області, зареєстрованим у реєстрі за №06. Ухвалою суду від 09.11.2017 року було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено до судового засідання. 27.11.2017 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] проти позову, відповідно до яких представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що заповіт від 31.01.2017 року підписаний не [PERSON] та не відповідав його внутрішній волі. 12.01.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] сільської ради, відповідно до якого у задоволенні позову просять відмовити, оскільки заповіт [PERSON] від 31.01.2017 року було складено та посвідчено секретарем Тягинської сільської ради [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства. [PERSON] було перевірено дієздатність [PERSON], зясовано його волю з приводу спадкового майна, через декілька днів складено та прочитано вголос заповіт, після чого його було підписано заповідачем та посвідчено секретарем сільради. Ухвалою суду від 22.01.2017 року залучено до участі у справі орган опіки та піклування Бериславської районної держаної адміністрації Херсонської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, на стороні відповідача.\~ Ухвалою суду від 07.02.2018 року було задоволено \~заяву представника [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області та представника позивача [PERSON] про витребування інформації про наявність або відсутність викликів швидкої допомоги з 30.01.2017 року по 01.02.2017 року на адресу Херсонська область с. Тягинка, вул. Поштова, № 35 відносно\~ [PERSON];\~ інформації про наявність або відсутність викликів з 30.01.2017 року по 01.02.2017 року на адресу Херсонська область с. Тягинка, вул. Поштова, № 35 відносно\~ [PERSON]; заяву про шлюб та актовий запис про шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], що зареєстрований 2016 року [PERSON] сільською радою; пенсійну справу, у якій містяться заяви інваліда [PERSON], [INFO]; заяви про видачу паспорта громадянина України по формі Н-1 [PERSON], [INFO] та Книгу реєстрації видачі паспортів з підписами [PERSON]; заяву про шлюб та актовий запис про шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], що зареєстрований 21.09.1991 року Бериславським відділом ЗАГСу;\~\~інвентарну справу на домоволодіння №35 по вул.Поштова у с.Тягинка Бериславського району Херсонської області; особову справу засудженого [PERSON], [INFO], який відбував покарання з 21.08.1992 року по 21.06.1995 рік. Ухвалою суду від 26.02.2018 року було задоволено \~заяву представника позивача [PERSON] про витребування з Бериславського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області заяви про шлюб та актовий запис про шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], що зареєстрований 2016 року [PERSON] сільською радою.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою суду від 21.03.2018 року у справі було призначено почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення\~ експертизи. Ухвалою суду від 23.07.2018 року провадження у справі було поновлено, у звязку з надходженням висновку експерта. Представник позивача та позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягали. [PERSON] зазначила, що її син [PERSON] тяжко хворів на онко (рак легенів). Коли його в останнє забрали з лікарні у січні 2017 року, [PERSON] вже не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, не міг тримати в руках предмети, в тому числі щось підписувати. В лікарні їм сказали, що син вмирає. Догляд за ним здійснювали дружина [PERSON], сестри [PERSON] та мати. [PERSON] увесь час лежав у ліжку, не міг рухатися, його доводилося годувати, погано бачив. Він не міг підписати заповіт. Тим більш, що у [PERSON] ще є троє дітей від іншої жінки та у розмові він просив, щоб ніхто його дітей не образив та щоб розподілили спадщину порівну між усіма дітьми. 31.01.2017 року [PERSON] збиралася їхати у Нововоронцовський район на день народження онуки, проте прийшла до сина, якому було дуже погано та нікуди не поїхала. [PERSON] була із сином в цей день зранку, потім пішла на обід до дому, після обіду повернулася. Там вже була її донька [PERSON] Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказуючи на необґрунтованість заявлених вимог. Зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Свідки не були присутні під час складання заповіту, тому їх покази не є належними доказами. Оскаржуваний заповіт відповідає усім вимогам законодавства, підписаний померлим [PERSON] та відповідав його внутрішній волі. Законний представник відповідача [PERSON] також просила відмовити у задоволенні позову та пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який тяжко хворів. У січні 2017 року вона востаннє забрала чоловіка з онколікарні. 03.01.2017 року до них приходили гості, він приймав їжу самостійно, усе розумів. Коли [PERSON] поговорив із сестрою, то виявив бажання скласти заповіт. Вони покликали секретаря сільради, яка є їх сусідкою, так як [PERSON] вирішив скласти заповіт на імя сина [PERSON]. [PERSON] його питала, чому так, той відповів, щоб дитина не опинилася на вулиці. [PERSON] просив нікому не казати про заповіт. Під час його складання [PERSON] не було, секретар сільради була у кімнаті [PERSON], де вони спілкувалися. Останній усе розумів навіть за два дні до своєї смерті. Він приймав ліки за призначенням, здебільшого знеболюючі. [PERSON] сам їв та вільно рухався, гуляв. У квітні 2017 року [PERSON] вивозила чоловіка на прогулянку у колясці. [PERSON] приходила до сина щодня, зранку на дві години та у вечорі на годину чи дві, сиділа із ним. 31.01.2017 року [PERSON] приходила лише у вечорі, близько 17-30 години, а заповіт було складено та посвідчено близько 11-45 години, оскільки секретар сільради прийшла близько 11-30 години. Вважає, що оскаржуваний заповіт відповідав волі померлого [PERSON] Представник [PERSON] сільської ради адвокат [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що секретарем Тягинської сільради [PERSON] було складено та посвідчено заповіт [PERSON] від 31.01.2017 року у відповідності до вимог чинного законодавства. Вона прийшла до будинку померлого, впевнилася у тому, що останній розуміє значення своїх дій та вільно ними керує, склала за його вказівками оскаржуваний заповіт. Стан здоровя [PERSON] не впливало на його волю, він зміг встати, підійти до стола та підписати заповіт. Представник органу опіки\~та піклування\~Бериславської районної\~держаної адміністрації\~Херсонської області в судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки у померлого залишилося ще троє неповнолітніх дітей, окрім [PERSON], спадкові права яких підлягають захисту. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та витребувані судом документи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №0068166 від 12.03.1964 року (а.с.5). Згідно із повторним свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 236644, [PERSON] 01.05.2017 року помер (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкової справи №48444459 від 18.07.2017 року, було виявлено заповіт [PERSON] від 31.01.2017 року, номер у спадковому реєстрі 60640970, стан чинний (а.с.7). З копій індивідуальної карти амбулаторного хворого [PERSON], [INFO] вбачається, що останній з 2016 року до смерті хворів на онкологічне захворювання правої легені (а.с.9-13). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії 1-КГ №123467 від 26.07.2011 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.29). Згідно із витягами з рішень [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області №3 та №4 від 12.11.2015 року вирішено обрати секретарем Тягинської сільської ради [PERSON] та вирішено покласти здійснення повноважень секретаря виконавчого комітету сільської ради на секретаря сільської ради [PERSON] (а.с.95, 96). Відповідно до заповіту від 31.01.2017 року, посвідченого секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №06, [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, яке буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, а також всього того, що згідно із законодавством може бути успадкованим, у повному обсязі, заповів [PERSON], [INFO]. З листа Бериславського районного центру первинної медико-санітарної допомоги № 06-01/138 від 19.02.2018 року вбачається, що у період з 30.01.2017 року по 01.02.2017 року [PERSON], який проживав за адресою [INFO], в амбулаторію за медичною допомогою не звертався та викликів лікаря до дому не зареєстровано (а.с.140). Згідно із листом КЗ «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 190/01-10 від 16.02.2018 року, викликів екстреної (швидкої) медичної допомоги до [PERSON] у період з 30.01.2017 року по 01.02.2017 року не зареєстровано (а.с.142). В ході судового розгляду було досліджено особистий лист [PERSON] на імя колишньої дружини Свєти, товарно-транспортні накладні від 11.11.2015 року, довідка про звільнення № 088666 від 21.06.1995 року, фотокартки із написами (а.с.106, 108-111), а також заява про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] від 22.12.2015 року, анкета відомостей про пенсіонера від 05.09.2016 року, заява [PERSON] про неврахування трудового стажу від 05.09.2016 року, актовий запис про шлюб № 01 від 23.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON], заява [PERSON] про призначення/перерахунок пенсії від 05.09.2016 року, заява [PERSON] про перерахування пенсії від 31.08.2016 року, запис акту про укладення шлюбу № 109 від 21.09.1991 року між [PERSON] та [PERSON], заява [PERSON] про видачу паспорта форми № 1 від 28.12.2001 року, заява [PERSON] про видачу паспорта форми № 1 від 20.04.2005 року, заява [PERSON] про видачу паспорта форми № 1 від 03.06.2014 року, інвентаризаційна справа на домоволодіння по вул.Поштовій, 35 у с.Тягинка, індивідуальна карта амбулаторного хворого [PERSON], [INFO], медичні карти стаціонарного хворого [PERSON] №№2575, 3765, 4298, 4936, 6734 за періоди лікування з 04.05.2016 року по 17.06.2016 року, з 30.06.2016 року по 05.07.2016 року, з 26.07.2016 року по 02.08.2016 року, з 25.08.2016 року по 30.08.2016 року та з 16.11.2016 року по 13.12.2016 року відповідно. З висновку експерта №214-ПТ від 27.06.2018 року вбачається, що рукописний текст «Цей заповіт прочитаний мною в голос та підписаний власноруч» в наданому на дослідженні заповіті від тридцять першого січня дві тисячі сімнадцятого року від імені [PERSON], [INFO], посвідченого секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON], виконаний не [PERSON], [INFO], а іншою особою; підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис:» наданого на дослідження заповіту від тридцять першого січня дві тисячі сімнадцятого року від імені [PERSON], [INFO], посвідченого секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON], виконаний не [PERSON], [INFO], а іншою особою (а.с.188-200). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює секретарем Тягинської сільської ради, проживає у сусідньому будинку від родини [PERSON]. 27.01.2017 року перед роботою [PERSON] запросив її до себе через жінку [PERSON], яка у телефонній розмові просила [PERSON] прийти для складання заповіту. [PERSON] зайшла до будинку [PERSON], останній сказав, що хоче скласти заповіт на сина [PERSON]. [PERSON] попередила про необхідність сплати збору за вчинення нотаріальної дії, дала рахунок [PERSON] Коли вони сплатили збір, [PERSON] зателефонувала, а [PERSON] 31.01.2017 року близько 11-30 години прийшла до них та спитала [PERSON], який вийшов її зустрічати, чи він її впізнав, який сьогодні день. [PERSON] був при памяті, усе розумів, самостійно прочитав заповіт, який було складено [PERSON], та підписав його. [PERSON] при цьому не було. Про те, що [PERSON] тяжко хворів, [PERSON] було відомо з літа 2016 року. У комі він не був ані у січні, ані у лютому 2017 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою померлого [PERSON], якого на початку січня 2017 року забрали з онколікарні у дуже тяжкому стані, він вже не міг пересуватися. З кінця січня 2017 року [PERSON] вже не міг самостійно їсти, пити, нічого не бачив, не міг тримати в рухах ложку. [PERSON] щодня приходила до брата, годувала його. Останній не міг сам пересуватися, його потрібно було піднімати, щоб допомогти сісти та погодувати. У [PERSON] були метастази у голові, він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] памятає дні наприкінці січня 2017 року, вони із матірю повинні були їхати на день народження племінниці до Нововоронцовського району, проте 30.01.2017 року [PERSON] стало погано, він нібито впав у кому. Вони нікуди не поїхали, сиділи біля нього. 31.01.2017 року близько 08-00 години [PERSON] прийшла до брата, він не реагував. Вона посиділа близько 15 хвилин та пішла до дому, потім повернулася близько 11-30 години, [PERSON] не прийшов до тями, вони із матірю та [PERSON] сиділи біля [PERSON] до 15-00 години. Останній не міг підписати оскаржуваний заповіт, оскільки був непритомний. Цього дня секретаря сільради за адресою проживання брата не було. 01.02.2017 року [PERSON] зателефонувала [PERSON] та повідомила, що вночі [PERSON] прийшов до тями, попросив їжу. Коли [PERSON] ще почував себе краще, то просив мати та [PERSON] подбати про усіх своїх дітей, розподілити між ними земельні ділянки, а будинок залишити [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сестрою [PERSON], останній тяжко хворів на онко. 20.11.2016 року [PERSON] зробили МРТ та повідомили про те, що метастази у голові та грудній клітині. Наприкінці 2016 року [PERSON] вже погано усвідомлював дійсність, був у важкому стані. До початку січня 2017 року він сам телефонував [PERSON], хоча в процесі розмови міг заснути. У цей же період [PERSON] забрали з лікарні помирати. Востаннє [PERSON] бачилася із братом до Нового року (2017) та у березні 2017 року, коли він взагалі не реагував на оточуючих. 31.01.2017 року [PERSON] декілька разів телефонувала [PERSON], так як це був день народження її доньки [PERSON], а [PERSON] стало гірше. Хоча дата народження доньки у офіційних документах зазначена 01.02.1986 року, вони святкують її 31 січня. У цей день [PERSON] телефонувала [PERSON] з приводу стану брата. Та повідомила, що [PERSON] у комі, спить та не прокидається, ні на що не реагує. Вони відклали святкування дня народження. [PERSON] прийшов до тями 01.02.2017 року, коли [PERSON] зателефонувала, [PERSON] його годувала. За [PERSON] допомагали доглядати їх мати та сестра [PERSON] [PERSON] просив, щоб родичі подбали про усіх його дітей, розподілили між ними спадщину. На похоронах [PERSON] його дружина нікому не сказала про заповіт, матір дізналася про нього згодом у нотаріуса. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що про стан здоровя брата його дружини [PERSON] вони з дружиною дізнавалися від його матері, [PERSON] та дружини [PERSON] Наприкінці листопада 2016 року вони із [PERSON] приїжджали до с.Тягинки та навідували [PERSON], він був слабкий. Після цього вони приїжджали у березні 2017 року, [PERSON] вже не рухався, нікого не впізнавав, не реагував та не розмовляв. У січні 2017 року [PERSON] ще іноді розмовляв із [PERSON] по телефону, говорив дуже погано. День народження доньки [PERSON] [PERSON] 01 лютого, у 2017 році вони його не святкували, оскільки повинна була приїхати [PERSON], однак не приїхала, так як [PERSON] був у тяжкому стані. Наступного дня [PERSON] прийшов до тями та поїв. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є колишньою дружиною [PERSON], у 1993 році вони розлучилися, проте продовжували спілкуватися, телефонували один одному. У 2006 році [PERSON] написала [PERSON] особистого листа, на який він відповів. Оригінал листа [PERSON] знаходиться у матеріалах даної справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що співмешкала із [PERSON] більше пятнадцяти років, має від нього трьох дітей. Її син [PERSON] часто навідувався до батька та казав, що до Нового 2017 року останній вже не міг сам пересуватися, їсти та погано розумів все навколо. 10.02.2017 року старший сан [PERSON] приїхав із заробітків та вони у трьох з [PERSON] та [PERSON] пішли до [PERSON] [PERSON] не хотіла пускати [PERSON], вчинила сварку, проте вони зайшли до кімнати, трохи посиділи та пішли. [PERSON] був у тяжкому стані, впізнав [PERSON] за голосом, нічого не бачив, не міг поворухнутися. [PERSON] також відомо, що у племінниці [PERSON] [PERSON] 31.01.2017 року був день народження, проте бабуся та тітка [PERSON] до неї не поїхали у Нововоронцовський район, так як [PERSON] стало гірше. Свідок [PERSON] в судовому засіданні у присутності законного представника матері [PERSON] пояснив, що є сином померлого [PERSON], у якого був рак. В останні місяці свого життя [PERSON] постійно лежав, не міг рухатися, його годували та поїли з ложечки. [PERSON] часто навідував батька, вони проживали неподалік. [PERSON] впізнавав його за голосом. [PERSON] перестав бачити та став погано говорить приблизно через 2 тижні після дня народження [PERSON] (грудень). 31.01.2017 року був день народження сестри [PERSON], доньки тьоті Свєти з Нововоронцовки. [PERSON] в цей день зранку приходив до батька, близько 11-30 години прийшла [PERSON] [PERSON] лежав на ліжку, ніби то спав. У лютому 2017 року старший брат [PERSON] приїхав із заробітків, вони із [PERSON] пішли до [PERSON] Його жінка [PERSON] вчинила сварку, виганяла [PERSON], проте не заперечували проти присутності братів в будинку. Вони із [PERSON] у нормальних стосунках. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що ним було проведено дослідження та дано висновок № 214-ПТ від 27.06.2018 року про те, що рукописний текст на заповіті від 31.01.2017 року та підпис виконано не померлим [PERSON] Для проведення цього дослідження було достатньо вільних зразків почерку та підпису померлого, не було достатньо експериментальних зразків, проте їх вже не отримати через смерть спадкодавця. Відсутність експериментальних зразків не може бути підставою для відмови експерта у дачі висновку. Експертом було досліджено усі наявні у матеріалах справи, а також витребуваних судом документах, зразки почерку та підпису померлого. Всі зразки, що були взяті для порівняння, помічені відповідною печаткою, це особистий лист, медичні документи, заяви на отримання паспортів та інші. Сталий почерк людини мало змінюється із часом. Почерк у медичних картках [PERSON] за останні роки мало чим відрізняється від його почерку в особистому листі. В досліджуваних документах експертом не було встановлено, що рукописний текст та підпис вчинено під тиском хворобливого стану чи інших чинників. Частину документів експерт не використовував у якості зразків, оскільки виходячи із свого експертного стажу (з 1999 року) мав обґрунтований сумнів щодо їх достовірності (вони підписані не померлим [PERSON]С.). На підставі проведеного дослідження усіх наданих документах із почерком та підписом померлого, [PERSON] прийшов до стійкого переконання про те, що рукописний текст та підпис у оскаржуваному заповіті виконано не [PERSON] Відповідно до\~статті 1233 ЦК України,\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов'язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Статтею 1247 ЦК України\~встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем (якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252 цього Кодексу. Стаття 1251 ЦК України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої\~статті 1257 ЦК України\~заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга\~статті 1257 ЦК України). Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно із частиною третьою статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам\~ЦК України\~щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В порядку ч.1 ст.13, ч.2 ст.264 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В ході судового розгляду встановлено, що у 2016 року у [PERSON] було виявлено онкозахворювання (рак легенів), з приводу чого він неодноразово проходив лікування у КЗ «Херсонський обласний онкологічний диспансер», а саме у періоди з 04.05.2016 року по 17.06.2016 року, з 30.06.2016 року по 05.07.2016 року, з 26.07.2016 року по 02.08.2016 року, з 25.08.2016 року по 30.08.2016 року та з 16.11.2016 року по 13.12.2016 року, що підтверджується відповідними медичними картами стаціонарного хворого. З пояснень сторін по справі та допитаних в ході судового розгляду свідків вбачається, що на початку січня 2017 року [PERSON] в останнє було виписано з лікарні та повідомлено про наявність метастаз у голові та грудній клітині останнього. З того часу [PERSON] знаходився в дома по вул.Поштовій, 35 у с.Тягинка. Догляд за ним здійснювала дружина [PERSON], якій допомагали мати та сестра [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] відповідно. 01.05.2017 року [PERSON] помер. Про складання померлим заповіту на імя малолітнього [PERSON] його родичам стало відомо лише у липні 2017 року. При цьому, з пояснень [PERSON] і показів свідків [PERSON], [PERSON] та інших родичів, які спілкувалися із [PERSON], вбачається, що померлий просив подбати про усіх його дітей, щоб між ними порівну розподілили спадщину, що залишиться після його смерті. З показів допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що наприкінці січня 2017 року [PERSON] вже не міг самостійно пересуватися, їсти, пити, а також погано бачив та впізнавав родичів лише за голосами. [PERSON] доводилося годувати, оскільки він не міг тримати в руках ложку. 31.01.2017 року усі допитані свідки запамятали як день, коли [PERSON] та [PERSON] збиралися поїхати на день народження донька [PERSON] [PERSON], яка у відповідності до паспорту громадянина України серії МО 433497 народилася 01.02.1986 року та проживає у Нововоронцовському районі (а.с.164). Вони не поїхали, оскільки [PERSON] стало гірше, він не реагував на оточуючу обстановку та на людей навколо, у звязку з чим мати [PERSON] та його сестра сиділи біля нього з 11-30 години до після обіднього часу. Виходячи із вищезазначених показів, [PERSON] не міг підписати заповіт на імя [PERSON], що був складений та посвідчений секретарем Тягинської сільської ради [PERSON] 31.01.2017 року. Зазначене підтверджується й висновком експерта №214-ПТ від 27.06.2018 року, у відповідності до якого рукописний текст «Цей заповіт прочитаний мною в голос та підписаний власноруч» та підпис в графі «Підпис:» в наданому на дослідження заповіті від 31.01.2017 року від імені [PERSON], [INFO], посвідченому секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON], виконаний не [PERSON], [INFO], а іншою особою (а.с.188-200). Отже, вказані докази спростовують пояснення законного представника відповідача [PERSON] та покази свідка [PERSON], дані в судовому засіданні, щодо підписання оскаржуваного заповіту померлим [PERSON] та обставин його підписання. Судом враховано факт перебування свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] у родинних відносинах із позивачем [PERSON], разом із тим, судом також враховано, що свідок [PERSON], якою складено та посвідчено оскаржуваний заповіт, проживає у сусідньому будинку із [PERSON] та перебуває із нею у дружніх відносинах, у зв'язку з чим оцінюючі усі зібрані у справі докази в їх сукупності, надає перевагу показам свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які узгоджуються між собою та із показами свідків [PERSON] та [PERSON], а також із письмовими доказами, дослідженими судом. Ухвалою суду від 31.08.2018 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати (протокольно) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката [PERSON] у винесенні окремої ухвали за фактом підробки заповіту [PERSON] для внесенні даних відомостей до ЄРДР за ч.1 ст.358 КК України та зупиненні даної цивільної справи на час проведення досудового слідства, оскільки суд не позбавлений можливості постановити таку ухвалу після ухвалення судового рішення, а зупинення провадження у цивільній справі з цих підстав не є доцільним та призведе лише до затягування її розгляду, зважаючи на те, що подальший розгляд є обєктивно можливим. Ухвалою суду від 31.08.2018 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати (протокольно) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] сільської ради адвоката [PERSON] про витребування з відділу ДРАЦС заяви [PERSON] про визнання батьківства [PERSON], яка містить його почерк та підпис, оскільки в порушення ч.ч.2, 3 ст.83, ч.1 ст.84 ЦПК України, таке клопотання було заявлено вже після проведення почеркознавчої експертизи, хоча [PERSON] (матері [PERSON]А.) достеменно було відомо про наявність такої заяви ще до початку судового розгляду, при цьому документи, котрі містять зразки почерку та підпису померлого [PERSON], для проведення експертизи витребовувалися у кілька етапів та експерт надані документи вважав достатніми для дачі обгрунтованого висновку. Ухвалою суду від 31.08.2018 року, постановленою не виходячи до нарадчої кімнати (протокольно) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката [PERSON] про призначення повторної почеркознавчої експертизи з підстав його необґрунтованості, оскільки при звернення до суду із даним клопотанням останній послався на те, що висновок експерта № 214-ПТ від 27.06.2018 року викликає у сторони відповідача [PERSON] сумніви в його правильності, проте не зазначив, що є підставою для таких сумнівів та що саме необхідно додатково з'ясувати. Слід зазначити, що дослідження проведено експертом [PERSON] із стажем експертної роботи з 1999 року, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, повно та всебічно, на підставі зібраних судом та наданих експерту у достатній кількості документів, які містять вільні зразки почерку та підпису [PERSON], а саме актового запису про шлюб №109 від 21.09.1991 року; заяви [PERSON] про видачу паспорта від 15.02.2002 року; заяви [PERSON] про видачу паспорта від 19.05.2005 року; заяви [PERSON] про видачу паспорта від 04.06.2014 року; заяви про перерахування пенсії на поточний рахунок від 31.08.2016 року; заяви про державну реєстрацію шлюбу від 23.01.2016 року; інвентарної справи № 39452 на домоволодіння №35 по вул. Поштова у с.Тягинка Бериславського району Херсонської області; медичних карток стаціонарного хворого №№ 2575, 3765, 4298, 4936 на ім'я [PERSON], в результаті дослідження котрих експертом зроблено категоричний висновок про те, що рукописний текст і підпис у заповіті від 31.01.2017 року від імені [PERSON], виконані не померлим [PERSON] Про категоричність такого висновку та його обґрунтованість експертом \~ \~ \~ \~[PERSON] також було зазначено під час його допиту в судовому засіданні. При цьому, експерт зазначив, що сталий почерк людини майже не змінюється із віком, наданих йому документів було більш ніж достатньо для дачі висновку. Крім того, висновок експерта № 214-ПТ від 27.06.2018 року повністю узгоджується із іншими доказами, дослідженими судом, як показами свідків, так і письмовими, що в сукупності свідчить про його обґрунтованість. До проведення судової почеркознавчої експертизи, сторонами через канцелярію суду були подані клопотання про призначення посмертної психіатричної експертизи, проте в ході судового розгляду після надходження висновку експерта № 214-ПТ від 27.06.2018 року, питання щодо розгляду цих клопотань ані стороною позивача, ані стороною відповідача поставлено не було. Враховуючи встановлені обставини справи та положення діючого в Україні цивільного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що особистий підпис заповідача - це однозначна персоніфікація документа і обставина, яка свідчить про волевиявлення заповідача на момент його підписання, зважаючи на те, що в порушення ч.2 ст.1247 ЦК України оскаржуваний заповіт від 31.01.2017 року, посвідчений секретарем Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за №06, підписаний не померлим [PERSON], а отже не відповідав волі спадкодавця, відповідно до положень частини другої\~статті\~\~ 1257 ЦК України\~він є недійсним, у звязку з чим суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст.ст.139, 141 ЦПК України, із відповідачів на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову за квитанцією від 02.11.2017 року в сумі 640,00 грн., та витрати по оплаті судової почеркознавчої експертизи за квитанцією від 30.05.2018 року в сумі 2250,24 грн., а всього 2\~890,24 грн. Зважаючи на те, що [PERSON] є малолітнім, понесені судові витрати підлягають стягненню з його законного представника матері [PERSON] та [PERSON] сільської ради, по 1\~445,12 грн. з кожного.

Outcome: approved