Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У лютому 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 251954,58грн, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що 23.07.2008р. банк надав [PERSON] 263100грн у кредит терміном до 23.07.2018р.; за його повернення поручалася фізична особа-підприємець [PERSON]; зобовязання за договором позичальником порушені та існуюча заборгованість відповідачами не погашена. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на зазначені обставини. Відповідачі та представник одного з них повідомлені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, до суду не зявилися вдруге. У письмових запереченнях представник [PERSON] просив у позові відмовити, посилаючись на те, що при укладені кредитного договору відповідач не була ознайомлена з інформацією про умови кредитування; в порушення норм цивільного законодавства вимоги стосовно штрафів накладають подвійну відповідальність, а розмірі нарахувань є необґрунтованими. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статей 525,526,554,625,1054 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, а також боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. За кредитним договором, забезпеченим порукою, позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а у разі невиконання цих зобовязань вони полягають і на поручителя, при цьому неможливість виконання грошових зобовязань не звільняє боржників від відповідальності. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №6650603 від 23.07.2008р. позивач надав відповідачу [PERSON] у кредит грошові кошти у розмірі 263100грн зі сплатою за користування 18,99% річних, з кінцевим строком повернення кредиту 23.07.2018р., що підтверджується копією договору, що є у справі. Відповідно до копії договору поруки №9732981 від 12.11.2010р., що є в справі, відповідач [PERSON] як фізична особа-підприємець взяла на себе зобовязання у повному обсязі відповідати перед банком за невиконання позичальником [PERSON] усіх її зобовязань по кредитному договору №6650603 від 23.07.2008р. За твердженнями банку умови повернення кредиту позичальником порушені, існує заборгованість, яка згідно розрахунку позивача на 19.01.2015р. становить: за кредитом 192148,15грн, за відсотками 17635,34грн. Крім того, за умовами договору за порушення зобовязань відповідачу нараховані: пеня 1952,89грн, штраф 2631грн (за невиконання вимог п.4.3.3. щодо надання довідок про доходи), 37587,20грн (за невиконання вимог п.4.3.1. щодо поновлення дії договору страхування). За умовами кредитного договору сторін та відповідно до положень ст.1050 ЦК України позивач через невиконання перед ним зобовязань має право вимагати дострокового повернення кредиту. Доказів, які б спростовували викладені факти, відповідачами не надано. Наведені доводи-заперечення свого підтвердження матеріалами справи не знайшли, зокрема, штрафи нараховані за порушення різних зобовязань позичальника. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідачів підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, суми штрафу, пені. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved