Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

У лютому 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним та [PERSON] укладений договір страхування транспортного засобу - автомобіля «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] . 24 червня 2017 року сталось ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля відповідача, винним в якому було визнано [PERSON] . До ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся [PERSON] з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 44 977,17 грн. В подальшому, на адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, але до цього часу відповідачем так і не було здійснено жодних дій щодо виплати страхового відшкодування, тому просив стягнути з [PERSON] в якості відшкодування витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 44 977,17 грн., та судові витрати в розмірі 1 921 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. На підставі матеріалів справи судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] 26 червня 2017 року, приблизно о 01:00 год., керуючи автомобілем марки «Ваз 21099», д/н [NUMBER] , рухаючись по Кільцевій дорозі, 18 в м. Києві, при зміні напрямку руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у справі №759/10308/17 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Автомобіль Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП було застраховано [PERSON] на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №RZ.012654, укладеного з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». За вказаним договором застраховано ризик пошкодження та/або знищення застрахованого ТЗ та/або його додаткове обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 26 червня 2017 року [PERSON] до страховика ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було подано Заяву про настання страхового випадку. Згідно Звіту №182851 від 26 липня 2017 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, що складений ТОВ «СОС Сервіс Україна», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , складає 53 657,01 грн. На підставі Звіту №182851 від 26 липня 2017 року та Страхових актів ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 44 977,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9041 від 1 грудня 2017 р. Представником позивача було направлено на адресу відповідача регресні вимоги про сплату страхового відшкодування в сумі 44 977,17 грн. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 44 977,17 грн. Також суд,

Outcome: approved