Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] , діюча в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Так, [PERSON] систематично зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, з батьком дитини [PERSON] влаштовувала бійки, покидала будинок, бродяжила разом із донькою, яка мала неохайний вигляд, була брудною. У січні 2018 року старший син відповідачки [PERSON] , 1997 року народження, забрав у матері [PERSON] , оскільки вона дитиною не опікувалася, з того часу [PERSON] доньку не бачила, її життям не цікавилась. [INFO] [PERSON] помер. Ремонтом та благоустроєм будинку у сел. Талаківка м. Маріуполя, де відповідачка проживала з чоловіком та донькою, ніхто не займається, маються великі борги за комунальні послуги. За таких підстав, просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 02 листопада 2020 року. У подальшому [PERSON] зменшила позовні вимоги, просила залишити без розгляду свої вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , наполягала. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, направив висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 280 ЦПК України відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 16.10.2013 року виконкомом Талаківської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області. Як вбачається з акту обстеження факту проживання (не проживання), складеного головою Талаківської селищної ради, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 01 березня 2018 року. Згідно характеристики, складеної 18.04.2019 року завідувачем КДНЗ «Ясла-Садок № 93 «Зернятко» Маріупольської міської Донецької області», [PERSON] , [INFO] , проживає з братом [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Заклад дошкільної освіти відвідує з 03 вересня 2016 року. Проживаючи з батьками, дитина садок не відвідувала без поважних причин. Батьки дівчинки [PERSON] та [PERSON] заклад не відвідували, життям дитини не цікавились, [PERSON] приводив та забирав брат, який брав активну участь у житті закладу, батьківських зборах, семінарах-тренінгах, святах, завжди проявляв турботу про дитину, цікавився її досягненнями. У відповідності до інформації від 27.07.2020 року, наданої Кальміуським ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області , [PERSON] з 2018 року не проживає за місцем свого проживання, про своє місцезнаходження не повідомляє, зловживає спиртними напоями, не виконує батьківські обов`язки відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з частинами 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 26.02.2021 року визначено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також у висновку зазначено, що [PERSON] є подругою [PERSON] , з квітня 2020 року з нею проживає неповнолітня дитина. Батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] . У теперішній час [PERSON] навчається у першому класі КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 37 Маріупольської міської ради Донецької області», дитину виховує [PERSON] , відповідально ставиться до навчання [PERSON] , забезпечує всім необхідним, створила для неї необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. [PERSON] з любов`ю ставиться до [PERSON] , підтримує зв`язок зі школою, класним керівником. Мати дитини, [PERSON] , до школи не приходить, дитиною не цікавиться, з нею не спілкується. [PERSON] двічі було запрошено на засідання комісії, однак, остання жодного разу на запрошення не відреагувала. Наданий до суду висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим та вмотивованим, відображає інтереси дитини та підстав для незгоди із ним суд не вбачає. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Судом встановлено, що відповідачка, будучи повнолітньою та працездатною особою, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, дитину не відвідує, будь-якої участі в її вихованні не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Крім того, суд враховує, що відповідачка будь-яких відомостей щодо свого ставлення до позовних вимог не надала, судові повістки з останнього місця її проживання повернулися. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд переконаний, що така поведінка відповідачки щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачкою доказів та необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її доньки. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, нею при подачі позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved