Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18.06.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER]. Вона зверталася до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та подала ряд необхідних документів, оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Проте страхове відшкодування не було виплачено у зв'язку з тим, що з на момент дорожньо-транспортної пригоди договір страхування було укладено з попереднім власником автомобіля «Skoda Octavia» [PERSON], через що страховик повідомив позивача, що з моменту зміни власника застрахованого транспортного засобу поліс цивільно-правової відповідальності припинив свою дію. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] згідно експертного автотоварознавчого дослідження складає 58 679,02 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь завдану матеріальну шкоду у сумі 58679,02 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього 9679,02 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, що складається з 1000,00 грн. франшизи та 8679,02 грн. - суми, яка перевищує ліміт відповідальності страховика ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», передбаченої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4952583 від 26.07.2012 року. Представник відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заперечення на позов в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідно до п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент укладення договору страхування) договір припиняє свою дію з моменту відчуження застрахованого транспортного засобу. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Згідно ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. В силу ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пункт 19.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року № 5090-VI. Цією нормою передбачалося, що якщо забезпечений транспортний засіб відчужується і власник не подав заяву про припинення договору страхування, договір припиняється з дня відчуження такого транспортного засобу. Статтею 20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин - настання дорожньо-транспортної пригоди) встановлено, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що 18.06.2013 року об 12-00 год. в м. Житомирі, по вул. В. Бердичівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] (№ кузова [NUMBER]), який знаходився під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER], яким керувала позивач. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено обидва транспортні засоби. Винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді було визнано водія автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER] - відповідача [PERSON], що підтверджується копією постанови Богунського районного суду міста Житомира від 18.07.2013 року (а.с. 5), яка набрала законної сили. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлена протиправність дій та вина відповідача [PERSON] в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправним діянням її заподіювача. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирський області (а.с. 23), автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], № кузова [NUMBER] з 31.01.2013 року перебував у власності відповідача [PERSON], що також підтверджується довідкою № 904 від 30.10.2013 року (а.с. 48), наданою Центром надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Житомира, з якої вбачається, автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], (попередній д.н.з. [NUMBER]), № кузова [NUMBER] з 31.01.2013 року належав [PERSON] 26.07.2012 року між [PERSON] як попереднім власником зазначеного автомобіля та ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АВ/4952583 (а.с. 12), за умовами якого застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], № кузова [NUMBER]. Строк дії договору - по 26 липня 2013 року. Ліміт відповідальності страховика за заподіяння матеріальної шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. [NUMBER], № кузова [NUMBER] визначений в сумі 50000,00 грн. Розмір франшизи, тобто сума, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до полісу № АВ/4952583 становить 1000,00 грн. Отже, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 18.06.2013 року за участю автомобіля марки «Skoda Octavia» (№ кузова [NUMBER]) вже відбулася зміна власника забезпеченого транспортного засобу. Автомобіль марки «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] з 24.05.2008 року належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирський області (а.с. 11). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 62 від 21.06.2013 року (а.с. 6-8), матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Ford Fiesta» д.н.з. [NUMBER] в результаті пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, складає 58679,02 грн. На звернення позивача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» щодо виплати страхового відшкодування листом від 06.12.2013 року за № 8516 (а.с. 15) їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що згідно п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент укладення договору страхування) укладений договір припинив свою дію з моменту відчуження застрахованого транспортного засобу. Таким чином, встановивши, що на момент скоєння ДТП за участю автомобіля марки Skoda Octavia», № кузова [NUMBER] відбулася зміна власника забезпеченого транспортного засобу, а позивачу було завдано шкоди у зв'язку з використанням забезпеченого транспортного засобу за договором страхування, строк дії якого не закінчився, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи, в розмірі 49000,00 грн. (50000,00 грн. - 1000,00 грн.). Одночасно з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 9679,02 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, з яких 1000,00 грн. франшизи - суми, на яку зменшується страхове відшкодування, та 8679,02 грн. - різниця між розміром матеріального збитку і лімітом відповідальності страховика (58679,02 грн. - 50000,00 грн.). Суд не приймає до уваги твердження страховика про необхідність застосування п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на момент укладення договору страхування, яку було виключено на підставі Закону № 5090-VI від 05.07.2012 року, оскільки застосуванню підлягає законодавство в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносини між страховою компанією і позивачем з виплати страхового відшкодування, а не з правовідносин щодо порядку укладання, дії та припинення договору страхування. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 490,00 грн., а з відповідача [PERSON] - стягнути судовий збір в сумі 96,79 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених вимог відносно кожного з них. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 21.03.2014 року в забезпечення позову накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Octavia», номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER], 1997 року випуску, д.н.з. [NUMBER] в межах ціни позову. Однак, як убачається з повідомлення Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Житомира № 304 від 25.04.2014 року, згідно бази даних центру НП ПВТЗ м. Житомира транспортний засіб марки «Skoda Octavia» (кузов № [NUMBER]) 16.08.2013 року перереєстрований на [PERSON]. Тому підстави для подальшого арешту даного автомобіля відсутні і вжиті судом заходи забезпечення позову підлягають скасуванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved