Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] У даній квартирі зареєстрована дочка позивача, колишній чоловік дочки [PERSON], та колишній співмешканець дочки [PERSON]. Хоча відповідачі і зареєстровані у квартирі, однак фактично в ній не проживають. [PERSON] не проживає у квартирі вже понад 11 років, а [PERSON] - понад 8 років. Позивач та члени її родини не чинили та не чинять перешкод відповідачам у користуванні квартирою. Останні добровільно залишили місце своєї реєстрації та проживають окремо. Відповідачі не турбуються про квартиру, не несуть витрати по оплаті комунальних послуг. Через те, що відповідачі зареєстровані у квартирі, позивач не має можливості оформити пільги і це порушує її право користування та володіння належною їй квартирою. З огляду на викладені обставини, позивач просить усунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] про що свідчать копія договору купівлі-продажу квартири від 30 вересня 2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Самко Н.Т., та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-7). Відповідно до копії довідки № 112, виданої 08 лютого 2018 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 2», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - зять, [PERSON] - знайомий, та [PERSON] - дочка (а.с. 10). Матеріалами справи встановлено, що дочка позивача [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], однак 10 березня 2007 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 11). Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області 30 січня 2018 року вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають у квартирі [ADDRESS] Даний факт підтверджують сусіди, про що поставили особисті підписи в актах (а.с. 12). Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 13.03.2018 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-31). У судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дочкою позивача, пояснила, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. Коли вони перебували у зареєстрованому шлюбі, то зареєструвалися та проживали у квартирі позивача. Однак, шлюбні відносини не склалися, тому відповідач [PERSON] близько 11-ти років тому залишив місце своєї реєстрації. Шлюб розірвано. Після цього, свідок почала проживати без реєстрації шлюбу із [PERSON], якого також зареєстрували у квартирі позивача. Проживали вони разом близько 1-1,5 роки, потім [PERSON] зібрав речі і пішов від [PERSON] Свідок зазначила, що ні вона, ні позивач не чинили відповідачам будь-яких перешкод у користуванні квартирою. Останні самостійно за власним бажанням залишили місце своєї реєстрації. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що близько знайома із позивачем, оскільки є її сусідкою і часто буває в квартирі. Свідку відомо, що у квартирі позивача проживала її дочка разом із чоловіком [PERSON] Однак, вже близько 11-ти років останній у квартирі не проживає, так як розлучився із дочкою позивача. Потім, дочка проживала із [PERSON] Стосунки також не склалися, і вони припинили спільне проживання. Свідку відомо, що в кожного із відповідачів вже є інші сім'ї. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] та [PERSON] понад один рік у квартирі [ADDRESS] Таким чином, дослідивши матеріали справи, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved