Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Надра» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7764,58 дол. США, що в еквіваленті становить 164\~370,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», яке в подальшому на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VІ змінило свою назву на ПАТ КБ «Надра» (далі-Банк), та [PERSON] укладено договір «Автопакет» №ОД04/01/2008/840-К/010 (далі Кредитний договір), згідно якого Банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 9841 дол. США 58 центів, відсоткова ставка 14,4 % річних, термін погашення 27.01.2015 року. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON] та заставою, предметом якої є автомобіль [NUMBER], що зазначено у договорі. Через невиконання відповідачами своїх зобовязань перед позивачем станом на 10.06.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 7764,58 дол. США, що в еквіваленті становить 164370,72 грн. У звязку з цим просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість на загальну суму 7764,58 дол. США, що в еквіваленті становить 164370,72 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 5124,02 дол. США, що еквівалентно 108471,91 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 955,86 дол. США, що еквівалентно 20234,89 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 700,54 дол. США, що еквівалентно 14829,94 грн., штраф згідно п.5.2. кредитного договору - 984,16 дол. США, що еквівалентно 20\~833,98 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідачів частково заперечував проти задоволення позову та остаточно просив відмовити у позові в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості з відповідачів, мотивуючи тим, що позивач 14.11.2013 року скористався своїм правом на предявлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором. Позов направлено до суду 30.07.2015 року після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для звернення до суду із вимогою до поручителя, отже порука є припиненою. Також вважає не підлягаючими задоволенню вимоги про стягнення штрафу, виходячи з того, що умовами додаткової угоди №1 від 30.05.2012 року до кредитного договору від 28.01.2008 року штраф у розмірі 10% від суми кредиту відповідно до п.5.2 не передбачений. Крім цього, просив зменшити розмір неустойки з урахуванням майнового стану [PERSON], стану здоровя та часткового погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідач [PERSON] надала суду письмові заперечення від 12.10.2015 року (а.с.42), вимоги позивача про солідарне стягнення суми боргу не визнає, вважає поруку припиненою у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України у звязку з пропуском строку звернення до суду із вимогою до поручителя. Просила у задоволенні позову в частині стягнення з неї кредитної заборгованості відмовити. Відповідач [PERSON] надав письмові пояснення від 07.12.2016 року (а.с.170), відповідно до яких просить у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] 7764,58 дол. США відмовити в повному обсязі у звязку з припиненням поруки. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] штрафу у розмірі 10% від суми кредиту за кожний випадок порушення умов договору згідно п.5.2. договору у сумі 984,16 дол. США, що еквівалентно 20833,98 грн., просив відмовити, оскільки умовами додаткової угоди №1 від 30.05.2012 року такий штраф не передбачений. Розмір неустойки просив зменшити у звязку з тяжким матеріальним становищем, станом здоровя та частковим погашенням кредитної заборгованості. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника відповідачів, суд дійшов висновку, що позов ПАТ «КБ «Надра» підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», яке змінило свою назву на ПАТ КБ «Надра» на підставі Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року № 514-VІ, та [PERSON] укладено договір «Автопакет» №ОД04/01/2008/840-К/010 (далі-Договір) (а.с.7-10), згідно якого банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 9841,58 дол. США на придбання автотранспортного засобу,термін повернення кредиту - до 27.01.2015 року, процентна ставка за користування кредитними коштами 14,4% річних. Договір забезпечений порукою [PERSON] та заставою, предметом якої є автомобіль [NUMBER]. 30.05.2012 року було укладено додаткову угоду №1 до Договору «Автопакет» №ОД04/01/2008/840-К/010, згідно якій Договір викладено в новій редакції (а.с.11-16). Відповідно до п.2.1 Договору надання кредиту проводиться на цілі, визначені п.1.2 цього Договору придбання автотранспортного засобу. Згідно п.2.4 Договору порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 18 числа поточного місяця з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 27.01.2017 року на умовах, визначених цим Договором. Позичальник повертає кредит, сплачує кредитору проценти, комісії та інші платежі, передбачені цим Договором, шляхом здійснення перерахування на рахунок банку необхідного платежу у валюті кредиту, або позичальник повертає кредит, сплачує кредитору проценти, комісії та інші платежі, передбачені цим Договором у валюті кредиту на поточний рахунок шляхом внесення готівкою через касу банку на зазначений поточний рахунок тощо. Згідно п.п.3.2.1-3.2.2 Договору поручитель безвідзивно та безспірно зобовязується перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього Договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у цьому Договорі, повністю (або у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Пунктом 3.2.5 Договору передбачено, що банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконання зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій частині). Пунктом 4.2.3 Договору передбачене право кредитора вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісії та можливих штрафних санкцій у разі, зокрема затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Пунктами 4.3.4, 4.3.6, 4.3.7 Договору передбачено, що позичальник зобовязаний суворо дотримуватись положень цього Договору; своєчасно та в повному обсязі повернути кредит, нараховані проценти, комісії, штрафи, пені відповідно до умов цього договору; протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.4.2.3 цього Договору про невиконання вимог п.п.4.2.3.1-4.2.3.7 цього Договору, повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти, комісії, штрафи, пені. Згідно п.5.1 Договору у випадку невиконання позичальником зобовязань щодо строків та повноти сплати кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Згідно п.5.2 Договору у випадку порушення позичальником вимог п.п.4.3.2-4.3.5, 4.3.8-4.3.17 цього Договору (крім п.п.4.3.6,4.3.7) позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього Договору за кожен випадок. Сторони домовились на підставі ст.ст.256-259 ЦК України про збільшення терміну загальної та спеціальної давності, встановленого чинним законодавством, до 10 років (п.7.2 Договору). Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобовязання згідно ст.526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідач умови Договору належним чином не виконував, в результаті чого відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.5-6) станом на 10.06.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору №ОД04/01/2008/840-К/010 від 28.01.2008 року в сумі 7764,58 дол. США, що в еквіваленті складає 164370,72 грн., в тому числі: -заборгованість за тілом кредиту 5124,02 дол. США, що в еквіваленті складає 108471,91 грн.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 955,86 дол. США, що в еквіваленті складає 20234,89 грн.; -пеня за прострочення сплати кредиту 700,54 дол. США, що в еквіваленті складає 14829,94 грн.; -штраф за порушення виконання умов договору згідно п.5.2. Договору у розмірі 10% від суми кредиту 984,16 дол. США, що в еквіваленті складає 20833,98 грн. Згідно ч.1 ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При застосуванні ч.4 ст.559 ЦК України слід ураховувати, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Виходячи з положень ч.4 ст.559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 року № 6-223цс16. Договором не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Разом з цим, позивач скористався правом на дострокове повернення позичальником кредитної заборгованості шляхом предявлення [PERSON] досудової вимоги від 14.11.2013 року (а.с.167). Позов направлено до суду 30.07.2015 року. Враховуючи, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків, суд дійшов висновку про те, що позивачем пропущений передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк для предявлення вимоги до поручителя про стягнення кредитної заборгованості, отже порука є припиненою, що є підставою для відмови у позові в частині вимог до [PERSON] Що стосується вимог про стягнення штрафу, суд дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з вимогою про стягнення штрафу в розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок порушення умов договору в сумі 984,16 доларів США в еквіваленті 20833,98 грн., позивач послався на п.5.2 Договору в редакції від 28.01.2008 року. Разом з цим, умовами додаткової угоди № 1 від 30.05.2012 року до Договору сторони домовились, що цей Договір діє в редакції, викладеній в додатковій угоді. Згідноп.5.2 Договору в редакції від 30.05.2012 року у випадку порушення позичальником вимог п.п.4.3.2-4.3.5, 4.3.8-4.3.17 цього Договору (крім п.п.4.3.6,4.3.7) позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5% від суми залишку по кредиту, розрахованої на день порушення умов цього Договору за кожен випадок, проте відповідальність у виді штрафу в розмірі 10% від суми кредиту не передбачена. Крім того, позивачем не вказано, які саме зазначені в п.5.2 Договору порушення допустив відповідач, не надано до суду відповідних доказів всупереч листу від 30.09.2016 року (а.с.152). За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні вимог про стягнення штрафу в розмірі 984,16 дол. США відмовити. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що відповідач [PERSON] не працює, що підтверджено даними трудової книжки (а.с.160-162), є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання (а.с.158), єдиним джерелом доходів є пенсія, розмір якої згідно довідці Ізмаїльського обєднаного Управління Пенсійного фонду України від 07.11.2016 року станом на жовтень 2016 року складає 1230 грн.(а.с.159), кредитна заборгованість частково погашена, суд вважає за можливе застосувати до заявленого позивачем розміру пені положення ч.3 ст.551 ЦПК України та з урахуванням принципів розумності та справедливості зменшити розмір пені за кредитним договором №ОД04/01/2008/840-К/010 від 28.01.2008 року до 350 доларів США 27 центів, що еквівалентно 7414,97 грн. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що пунктом 2.4 Договору обумовлено повернення позивальником кредиту, процентів, комісії та інших платежів, передбачених Договором, у валюті кредиту, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №ОД04/01/2008/840-К/010 від 28.01.2008 року станом на 10.06.2015 року у загальній сумі 6430 доларів США 15 центів, що еквівалентно 136121,77 грн., з яких: -заборгованість за тілом кредиту 5124,02 дол. США, що в еквіваленті складає 108471,91 грн.; -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 955,86 дол. США, що в еквіваленті складає 20234,89 грн.; -пеня за прострочення сплати кредиту 350,27 дол. США, що в еквіваленті складає 7414,97 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 202,19 (243,60х83/100) грн.

Outcome: partial