Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, який в подальшому було уточнено, про встановлення факту батьківства та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування уточнених позовних вимоги зазначено, що [INFO] помер батько малолітньої [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім доньки [PERSON] інші спадкоємці відсутні. В жовтні 2019 року [PERSON] направила приватному нотаріусу ЗМНО Савицькій О.В. заяву про прийняття спадщини за законом. У жовтні 2019 року вона отримала відповідь від нотаріуса, в якій було зазначено, що 21.10.2019 нотаріусом зареєстрована заява позивача як спадкоємця у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 28. Але, в свідоцтві про народження дитини в графі батько зроблений запис відповідно до ст. 135 СК України, у зв`язку із чим у позивача відсутній документ, що підтверджує родинні відносини дитини з померлим, а тому позивач просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який помер [INFO] у м. Запоріжжі є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та визнати право власності за [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 30.01.2020 до суду надійшла позовна заява третьої особи із самостійним вимогами на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , Запорізької міської ради, заінтересовані особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Савицька Олена Владиславівна, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу понад п`ять років, зміни порядку черговості спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з 13.12.2013 перебувала із [PERSON] по день його смерті [INFO] у фактичних шлюбних відносинах та проживала із ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] із померлим були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного. Вона утримувала померлого, оскільки останній не працював, під час спільного проживання вони разом здійснювали ремонт в квартирі, купували побутову техніку, вели спільне господарство, разом відпочивали. 26.08.2019 [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] . У встановлений шестимісячний строк [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Савицької О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого цивільного чоловіка. Однак, для отримання спадщини їй потрібно довести факт проживання разом із покійним [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад п`ять років, у зв`язку із чим вона і звернулася до суду. Також, просить суд змінити порядок черговості спадкування за законом, визнавши [PERSON] спадкоємцем тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування за законом, а також визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS] . Третьою особою із самостійним вимогами також були подані заперечення на позовну заяву [PERSON] , відповідно до яких просила відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що покійний [PERSON] ніколи офіційно одружений не був, про доньку ніколи не розповідав. Всі витрати на поховання несла вона, а [PERSON] із дитиною на похованні навіть не були присутніми. Вважає, що встановити факт батьківства з наданих позивачем доказів неможливо, а наведені докази вважає неналежними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Згідно відзиву на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, позивач за первісним позовом [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог третьої особи [PERSON] , адже вважає недоведеним факт її проживання разом із померлим [PERSON] з 13.12.2013. Крім того, з копії паспорту [PERSON] вбачається, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а встановлення запитуваного факту порушить принцип одношлюбності, тобто це буде суперечити моральним засадам суспільства. Згідно відповіді на відзив [PERSON] , третя особа [PERSON] зазначила, що вона із [PERSON] припинили всі стосунки ще у 2010 році, оскільки її чоловік почав проживати із іншою жінкою та пішов з родини. А її відносинам із [PERSON] були притаманні ознаки усталених та тривалих сімейних стосунків, оскільки вони разом проживали, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Крім того, вона здійснювала за [PERSON] догляд, купляла ліки під час хвороби. У судовому засіданні [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , та її представник адвокат Новіков І.О., позовні вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі, проти задоволення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову [PERSON] заперечували. [PERSON] пояснила, що [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Зазначила, що вони спільно проживали з померлим [PERSON] з січня 2006 року по грудень 2012 року без реєстрації шлюбу, та коли розійшлись [PERSON] продовжував спілкуватися з дитиною, піклувався про доньку. Також повідомила, що батьки [PERSON] померли, брат вийшов із тюрми, жебракував, відносини з ним [PERSON] не підтримував. Представник відповідача Запорізької міської ради Салата Н.П., позовні вимоги первісного позову визнала частково, а саме в частині встановлення факту, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] . Вважала позовні вимоги про визнання права власності за [PERSON] на спадкове майно за законом після смерті батька [PERSON] передчасними. Проти задоволення позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] заперечувала. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Левицька Ю.В., в судовому засіданні підтримала позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та пояснила, що [PERSON] з 13.12.2013 по 26.08.2019 проживала разом із [PERSON] . Зазначила, що протягом останнього року до смерті [PERSON] , [PERSON] його утримувала, оскільки [PERSON] не працював, хворів та зловживав алкогольними напоями. Також зазначила, що [PERSON] поховала [PERSON] за власні кошти. Проти задоволення первісного позову заперечувала. Від представника третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Шиян Н.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримала. Від третьої\~особи приватного нотаріуса\~ЗМНО Савицької\~О.В.\~надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~її участі. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є вчителем англійської мови у Запорізькому січовому колегіумі. Повідомила, що з 1998 року вони знайомі з [PERSON] , а з 2016 року її донька [PERSON] навчається у вказаному колегіумі. Також повідомила, що [PERSON] та [PERSON] брали участь у житті дитини, [PERSON] відвідував батьківські збори, був присутнім на святі першого дзвінка у доньки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює разом із [PERSON] та є її подругою. Повідомила, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] в орендованій квартирі, і [PERSON] завагітніла. Підтвердила той факт, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою [PERSON] з дитинства. Повідомила, що у 2002-2003 роках [PERSON] зустрічалась з [PERSON] З 2005 року вони почали мешкати разом, а в 2006 році у них народилася донька [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив, що він є колишнім сусідом [PERSON] і [PERSON] , які з 2012 року проживали разом, робили ремонт. Повідомив, що [PERSON] працював на звалищі неофіційно. На похоронах дізнався, що у [PERSON] є донька. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є колегою по роботі [PERSON] . Повідомила, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство з кінця 2013 року в квартирі [ADDRESS] , робили ремонт разом. Також повідомила, що [PERSON] працював неофіційно, жили за спільні кошти. При житті [PERSON] не було відомо, що у нього є донька. Свідок [PERSON] пояснив, що він є другом [PERSON] . Повідомив, що [PERSON] жив разом із [PERSON] з 2010 року, вели спільне господарство, робили ремонт у квартирі по [ADDRESS] . Фінальній. [PERSON] працював неофіційно. Також повідомив, що йому відомо, що у [PERSON] є донька, та що [PERSON] є колишньою співмешканкою [PERSON] і матір`ю його доньки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є керівником [PERSON] на роботі, вони дружили сім`ями. Повідомила, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство з 2013 року в квартирі по [ADDRESS] , робили ремонт. Також повідомила, що [PERSON] мала стабільний дохід, за її рахунок робили ремонт, який не завершили. Пояснила, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] . Дізналася про існування доньки у [PERSON] на похованні. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов первісного позивача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , обґрунтований та\~підлягає задоволенню, а позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т.1, а.с.17). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] \~(а.с.13) та\~Витягом з\~державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~про реєстрацію\~народження відповідно\~до ст.\~126,\~133,\~135\~Сімейного кодексу\~України,\~реєстраційний номер\~актового запису\~00000000614 (т.1, а.с.14) [INFO] народилася [PERSON] . Відомості про батька у свідоцтві про народження вказані за заявою матері згідно зі ст.135 СК України, матір`ю вказана [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони знали, що [PERSON] доводилася біологічною дитиною [PERSON] . Свідки підтвердили, що померлий [PERSON] , хоча і не проживав разом, але вважав [PERSON] своєю донькою, приймав участь у її житті, займався її вихованням. Згідно з\~довідкою №\~01-21/187\~від 31.10.2019\~року та випискою з\~відомостей про\~дітей [PERSON] , [INFO] , відвідувала ДНЗ № 291 «Витязь» з 01.09.2008 по 16.08.2012. Батько, [PERSON] , впродовж цього часу брав активну участь у вихованні доньки, а саме: цікавився її успіхами, відвідував усі заходи, брав найактивнішу участь в організації освітнього процесу, був представником комітету групи (т.1, а.с.20-22). Відповідно до довідки № 432 від 18.10.2019 [PERSON] , учениця 8-В класу комунального закладу «Запорізька спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів «Січовий колегіум» ЗОР виховується матір`ю і батьком, [PERSON] , а саме: батько однаковою мірою брав участь у вихованні дитини, спілкувався з вчителями, відвідував шкільні заходи, цікавився навчанням дитини в період з 01.09.2016 по 26.08.2019 (т.1, а.с.23). Згідно з довідкою № 32 від 05.11.2019 [PERSON] , [INFO] , була ученицею шкільного підрозділу запорізького загальноосвітнього навчального комплексу санаторного типу «Злагода» з 01.09.2012 по 31.05.2015. Батько дитини [PERSON] протягом усього часу навчання брав участь у вихованні дитини, цікавився її успіхами та відвідував усі шкільні заходи (т.1, а.с.24). Також, в матеріалах справи містяться копія заяви [PERSON] від 22.05.2014, в якій останній просив директора ЗЗНВК «Злагода» відпустити з занять ученицю 2-А класу [PERSON] [INFO] , відповідальність за життя та здоров`я дитини брав на себе; та подяка батькам [PERSON] та [PERSON] за систематичну допомогу в організації навчально-виховного процесу від ЗЗНВК «Злагода». Згідно з висновком № 01-27/1034 від 16.12.2019 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вважає доцільним встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , у відношенні [PERSON] , [INFO] , та визнати право власності за [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (т.1, а.с.91). Згідно з вимогами ст.\~130\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу. У відповідності з п.3 ст.128\~Сімейного Кодексу\~України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 3 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» встановлено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту, що має юридичне значення, а саме батьківства доньки позивачки, залежить питання отримання спадкового майна донькою [PERSON] після померлого батька [PERSON] . Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] , заперечуючи проти позову, зазначала, що покійний [PERSON] ніколи офіційно одружений не був, про доньку ніколи не розповідав. Всі витрати на поховання несла вона, а [PERSON] із дитиною на похованні навіть не були присутніми. Вважає, що встановити факт батьківства з наданих позивачем доказів неможливо, а наведені докази вважає неналежними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Однак такі заперечення суд відхиляє, виходячи з наступного. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Зважаючи на те, що третя особа із самостійними вимогами [PERSON] , окрім припущень, не надала жодних доказів на спростування факту батьківства, в тому числі, не скористалась правом заявити клопотання про проведення посмертної генетичної експертизи та не надала інших доказів на спростування письмових довідок учбових закладів, натомість позивачем були надані достатні докази (письмові та покази свідків), які доводять, що [PERSON] приймав активну участь у вихованні, а саме у навчальному процесі [PERSON] , тим самим проявляв батьківське піклування по відношенню до цієї дитини, таким чином, суд вважає можливим визнати факт батьківства [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] посилалась на те, що з 13.12.2013 перебувала з [PERSON] по день його смерті до 26.08.2019 у фактичних шлюбних відносинах та проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у зв`язку із чим просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу понад п`ять років, зміни порядку черговості спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Відповідно до ст.\~1264\~ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Вказаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема у постановах від 18 березня 2019 року у справі № 357/6408/17, від 05 квітня 2019 року у справі № 387/938/17, від 16 травня 2019 року у справі № 467/404/17. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу третя особа із самостійними вимогами на предмет позову [PERSON] посилалась на показання свідків, а також на ряд письмових доказів. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх недостатнім для встановлення факту сумісного проживання [PERSON] із покійним [PERSON] однією сім`єю. Письмові докази, які були надані [PERSON] , а саме: товарні чеки, видаткові накладні, гарантійні паспорти та гарантійні талони до побутової техніки і приладів та ін. (т.1, а.с.242-251, 255-264) не містять ані прізвищ покупців цих товарів та послуг, ані адреси, куди були доставлені ці товари та за якою були виконані послуги. Вказані письмові докази також жодним чином не підтверджують ані проживання [PERSON] разом з [PERSON] одній квартирі, ані ведення ними спільного господарства, ані наявність у них спільного бюджету. Фотокартки, які були долучені до матеріалів цивільної справи, підтверджують лише факт знайомства та дружніх відносин між [PERSON] та покійним [PERSON] , адже зроблені під час їх спільного відпочинку. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 19.12.2003 року по 29.10.2019 (т.2, а.с.19-20). Однак, у п. 21 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст.\~3\~СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Ст. 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення шлюбу. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу понад п`ять років незаконними, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню. Решта позовних вимог про зміну порядку черговості спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно не підлягають задоволенню як такі, що безпосередньо пов`язані із вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки. На підставі викладеного та

Outcome: approved