Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

У листопаді 2020 року представник ДП «КиївГазЕнерджи» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 2282,10 грн., 3 % річних в розмірі 232,61 грн., інфляційних витрат в розмірі 594,27 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем природного газу, постачання з 01.07.2015 р. на підставі пропозиції укласти договір оферти, що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опублікованого 26.06.2015 р. у газеті «Сегодня» за №116. Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 р. отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 р. отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 р. то він є таким, що з 01.07.2015 р. уклав договір про надання послуг з газопостачання. Типовий договір про надання послуг з газопостачання є договором приєднання, відповідно до ст.ст. 12, 40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 і є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплати рахунка, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом згоди на приєднання (акцептування) договору постачання природного газу є фактичне споживання природного газу відповідачами, однак через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість перед позивачем. Ухвалою суду від 01.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем 22.02.2021 року до суду було подано відзив відповідно до якого відповідач визнає позов частково та просить суд застосувати строки позовної давності у відповідності до ст. 257 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природнього газу, постачання якого з 01.07.2015 р. здійснює ДП «КиївГазЕнерджі» на підставі ліцензії АЕ №299069 від 26.06.2015 року. У газеті «Сегодня» за №116 26.06.2015 р. опубліковано пропозицію укласти договір (оферту), яка містить істотні умови про надання послуг газопостачання, який затверджений КМУ №398 в редакції постанови КМУ від 02.03.2015 №74. Вказаний типовий договір постачання природнього газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковим для всіх побутових споживачів України. Згідно п. 4.6. договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, плата за надані послуги протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. 07.06.2019 р. в «Газеті по-українськи» за №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема, пункт 4.6 Договору доповнено, остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними у зв`язку з чим постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 4.9. Договору в становлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі 0,01 відсоток від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, згідно 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно із п. 3 Договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 3108,98 грн. за період часу з липня 2015 року по жовтень 2020 року (а.с. 15-18). Доказів про те, що відповідачем здійснювалась оплата за газопостачання матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що розмір заборгованості не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем подана заява про застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи наведене з відповідача на користь позивача підлягає заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 612, грн. 08 коп. в межах строку позовної давності, тобто за період часу з 27.11.2017 року по жовтень 2020 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий природний газ в межах строку позовної давності в розмірі 612,08 грн., 3% річних в розмірі 174,24 грн., інфляційні втрати в розмірі 339,24 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial