overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28.04.1991р., зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 515. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з восени 2008 року.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає. Позивач звернулась до суду з заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 28.04.1991 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 515. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28.08.1986р., зареєстрованого у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 1910. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з листопада 2010 року. Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не подавала. Суд, за згодою позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 28.08.1986 року у Запорізькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 1910, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого 31.01.2018 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, повторно. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 29.10.2011р., зареєстрованого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис 896. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви в яких, просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 29.10.2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис 896. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 9 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність будь-якого бажання проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. Зазначає, що подальше спільне проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливі, оскільки відповідач не бажає змінювати своє ставлення до проживання однією сім'єю, в зв'язку з чим протягом 6 місяців спільно не проживають. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки не має наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Строк для примирення сторонам не потрібен. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 9 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 48 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність будь-якого бажання проживати однією сім'єю та вести спільне господарство. Протягом останніх 6 місяців подружні стосунки припинені, спільний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Подальше спільне життя сторін як подружжя суперечить їхнім інтересам. На примирення сторони не згодні. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.03.2002 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя, актовий запис № 74. Від шлюбу сторони не мають дітей. В теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати. Позивач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав. Відповідачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Петрушина». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 15.03.2002 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає психічним захворюванням, є інвалідом 1-ї Б групи довічно, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно приймати рішення, потребує постійного стороннього догляду та уваги. В судовому засіданні заявник просить заяву задовольнити та призначити його опікуном над [PERSON] В судовому засіданні представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Старокостянтинівської міської ради просить позов задовольнити, подання про призначення опіки підтримує. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку учасника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.ч.2-4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] страждає на душевне захворювання, що підтверджується довідкою ЛКК Старокостянтинівської ЦРЛ №133 від 23.02.2018 року та довідкою МСЕК Серії АВ №1090040 від 21.02.2018 року. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №734 від 10.12.2018 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у виді синильної деменції, внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними, у звязку з цим може бути визнана недієздатною пожиттєво з встановленням над нею опіки. Також, судом встановлено, що заявник [PERSON] є дієздатною особою та внуком [PERSON], а також за станом здоровя може бути опікуном. Дані обставини підтверджуються ЛКК Старокостянтинівської ЦРЛ №134 від 23.02.2018 року, свідоцтвом про народження [PERSON] та його батька [PERSON], а також поданням про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх правова оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], [INFO], а також вважає за необхідне встановити над нею опіку та призначити її опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], який Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року (справа № 2-о-41/13) був визнаний недієздатним. В обґрунтуванні заяви зазначено, що Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 04.03.2013 року (справа № 2-о-41/13) [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], визнаний недієздатним та призначено опікуном його матір - [PERSON], [INFO] 22.01.2018 р. остання померла, після смерті матері [PERSON] залишився в безпорадному стані. [PERSON] є хрещеною матір'ю [PERSON], у зв'язку із чим, [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], звернувся до органу опіки та піклування при Подільській районній в м. Києві адміністрації із заявою про призначення його опікуном над [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, додатково надав свої пояснення, що після смерті [PERSON], [PERSON] ніхто не опікується, не слідкує за прийомом ліків. Представник заінтересованої особи [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала та вважала за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування чи заінтересованої особи. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин, суд, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і встановити над ним опіку, призначивши останньому опікуна [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 09 серпня 2004 року померла [PERSON], позивач являється спадкоємцем за заповітом після її смерті, однак не звернувся у нотаріальну контору в встановлений термін у звязку з тим, що не знав про наявність заповіту. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій до суду письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності та вказує, що проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 237755, виданого виконкомом Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 09 серпня 2004 року,встановлено, що [PERSON] померла 09 серпня 2004 року. На день її смерті в житловому будинку, що в с. Лісна Ізяславського району Хмельницької області,інших осіб зареєстровано не було, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за № 74 від 05 лютого 2018 року. За життя [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] 28 січня 2004 року, зареєстрованим у реєстрі за № 4. З повідомлень, наданих 20 лютого 2018 року завідувачем Ізяславської держнотконтори Хмельницької області [PERSON] за № 279/0116 та 26 лютого 2018 року завідуючою Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом [PERSON] за № 663/01-21, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд вважає поважною. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved