Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Позивачу стало відомо про подружні зради відповідача. Відповідач не реагує на прохання позивача про збереження сім»ї та продовжує зраджувати. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 січня 1994 року у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 10. Позивач в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився. Позов визнав, просив суд шлюб між сторонами розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 січня 1994 року у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області від 15 січня 1994 року, Серія [NUMBER]. Від спільного подружнього проживання сторони мають двох доньок: повнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Києво-Святошинським районним будинком урочистих подій Київської області від 17 травня 1995 року, Серія [NUMBER] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 жовтня 2007 року, Серія [NUMBER]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Позивачу стало відомо про подружні зради відповідача. Відповідач не реагує на прохання позивача про збереження сім»ї та продовжує зраджувати. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 січня 1994 року у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис № 10. З огляду на те, що від позивача [PERSON] надійшло клопотання про те, що після розірвання шлюбу вона просить залишити її прізвище «[PERSON]», суд вважає за доцільне під час розірвання шлюбу та його державної реєстрації залишити [PERSON] прізвище - «[PERSON]». Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved