Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У лютому 2020 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлої матері - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] . З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, оскільки з 2013 року та на день смерті [PERSON] проживала разом з ним по [ADDRESS] , доглядав за нею, так як по віку і за станом здоров`я матір потребувала постійного стороннього нагляду. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину заповітом отримав роз`яснення, що через відсутність відомостей постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини він вважається таким, що не прийняв спадщину, через що позбавлений права на спадкування спадкового майна, а тому, враховуючи викладені обставини, виникла необхідність у зверненні до суду з вказаною заявою. Сторони в судове засідання не прибули. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав просив задовольнити, проти чого представник заінтересованої особи в письмовій заяві до суду не заперечив. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. [INFO] померла [PERSON] - мати заявника, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, та про народження заявника. За свого життя [PERSON] розпорядилась своїм майном склавши заповіт на ім`я сина - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,41 га, що перебуває у власності ПКСП «Світанок», та земельну ділянку площею 1,35 га, розташованих на території Андрієвицької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. При зверненні до Ємільчинської державної нотаріальної контори 30 травня 2014 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявник [PERSON] отримав роз`яснення про відмову через відсутність відомостей постійного проживання із спадкодавцем, оскільки у встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини він не звернувся, а на момент смерті зі спадкодавцем зареєстрований не був. Довідкою завідувача державної нотаріальної контори від 22 лютого 2020 підтверджено, що після смерті [PERSON] , [INFO] року заведена спадкова справа № 128/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини, яку подав [PERSON] , заявник по справі. Інші особи з заявами про прийняття та видачу спадщини не звертались. З довідки №871, виданої виконкомом Ємільчинської селищної ради від 13 січня 2020 року, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована одна в [ADDRESS] , з вересня 2013 року по місцю своєї реєстрації не проживала, а проживала в м. Новоград-Волинський де і померла. Відповідно до акта депутата Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 07 лютого 2020 року, [PERSON] , мати заявника, в період з вересня 2013 року і по день своєї смерті, проживала однією сім`єю зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] , вели спільне господарство до дня смерті. Дані обставини також підтверджуються письмовими заявами мешканців м. Новоград-Волинський Житомирської області [PERSON] та [PERSON] від 06 лютого 2020 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сім`єю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved