Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] Християнського центру милосердя «Надія», третя особа: [PERSON] про захист права власності та звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовує ти, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2014 року у справі за позовом [PERSON] Християнського центру милосердя «Надія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Боярська міська рада, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Боярська лісова дослідна станція, відділ Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, Садове товариство «Соснове» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер [NUMBER], яка нібито, належала [PERSON], хоча насправді дана земельна ділянка належить [PERSON]. Тому позивач просив суд звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2014 року на належну йому земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану в межах [PERSON] міської ради з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити у його задоволенні. Третя особа в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи та зібрані у справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ст. 3 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.09.2014 року у справі за позовом [PERSON] Християнського центру милосердя «Надія» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Боярська міська рада, Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, Боярська лісова дослідна станція, відділ Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, Садове товариство «Соснове» про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000га кадастровий номер [NUMBER], яка зареєстрована та належить [PERSON] В судовому засіданні представник позивача пояснила, що судом при застосуванні заходів забезпечення було допущено помилку, оскільки вказана земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] належить [PERSON]. Обрані заходи забезпечення позову порушують права останнього. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] міської ради, Києво-Святошинського району, Київської області належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01.09.2009 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 82162080 від 10.03. 2017 рокуземельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території [PERSON] міської ради, Києво-Святошинського району, Київської області належить [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Заст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд приходить до висновку, що з огляду на наявність у позивача документа, який засвідчує його право власності на земельну ділянку, наявність арешту на земельну ділянку обмежує права позивача на володіння та розпорядження земельною ділянкою. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позивач [PERSON] у поданому позові відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України довів суду і надав суду належні і допустимі докази, що підтверджують заявлені позовні вимоги. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved