Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про припинення трудових відносин. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з 03.01.2005 вона працювала на посаді вчителя історії у Комунальному закладі «Луганський навчально-виховний комплекс спеціалізована школа І ступеня - гімназія №42» та мешкала за адресою: [ADDRESS] У зв'язку із загрозою її життю, оскільки м.Луганськ знаходиться на тимчасовій окупованій території, 27.08.2014 позивач була змушена терміново виїхати з м. Луганськ до міста Дніпропетровська. На момент термінового виїзду з м. Луганська, позивач ще перебувала у трудових відносинах з відповідачем. У позивача є трудова книжка до якої внесено запис про її працевлаштування до гімназії №42 на посаду вчителя історії, однак у її трудовій книжці відсутній запис про її звільнення. Не розірвані трудові відношення із відповідачем не дають позивачу можливості офіційно працевлаштуватися у м. Дніпропетровську. Таким чином позивач просить припинити трудові відносини між нею та відповідачем, відповідно до ст. 38 КЗоТ України у зв'язку з переїздом на нове місце проживання через небезпечну військово-політичну ситуацію. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник відповідача Комунального закладу «Луганський навчально-виховний комплекс спеціалізована І ступеня школа-гімназія №42» до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням думки позивача, наданих сторонами доказів, суд ухвалив вирішити справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON], уродженка міста Ахтирка Сумської області, згідно паспорту, виданого на її ім'я остання зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Згідно наказу №1 від 03.01.2005 позивачка прийнята до Комунального закладу «Луганський навчально-виховний комплекс спеціалізована І ступеня школа-гімназія №42» та працювала на посаді вчителя історії, що підтверджується трудовою книжкою, копія якої наявна в матеріалах справи. 27.08.2014 позивачка була змушена терміново виїхати з м. Луганська до м.Дніпропетровська, оскільки її місце мешкання та місце роботи знаходиться на тимчасово окупованій території. Однак на момент виїзду з м. Луганська, вона ще перебуває у трудових відносинах з відповідачем, які на теперішній момент не припинені. Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Виходячи з вищезазначеного суд вважає поважними причини неможливості позивача по справі продовжувати роботу у відповідача КЗ «Луганський навчально-виховний комплекс спеціалізована І ступеня школа-гімназія №42» на посаді вчителя історії, яку вона обіймала до переїзду на нове місце проживання у зв'язку з тимчасовою окупацією місця її проживання і роботи, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: approved