Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з червня 2013 року вона працює на КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР на посаді заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання та договірних відносин за безстроковим трудовим договором. Наказом КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР №50-к від 14.01.2016 «Про винесення догани» позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та винесено догану за порушення трудової дисципліни. Позивач вважає застосування до неї дисциплінарного стягнення незаконним, оскільки вона не допускала порушення трудової дисципліни, факт прогулу не мав місце, а накладення на неї дисциплінарного стягнення відбулося без попередньої згоди Профспілкового комітету Первинної професійної спілки «Комунальник Енергодара», членом якої вона є. Також, рішенням [PERSON] міської ради (далі ЕМР) «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності»» № 25 від 29.01.2016 року та наказами КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР «Про скорочення чисельності та штату» № 50 від 01 лютого 2016 року та «Про наступне вивільнення працівників» № 115-к від 01 лютого 2016 року проведено скорочення посади, яку обіймає позивач. Остання вважає зазначені накази та рішення міськради незаконними оскільки компетенція щодо визначення структури, управління штатного розпису підприємства віднесено до виконавчого комітету [PERSON] міської ради в особі [PERSON] міського голови. Уточнивши позов 02.03.2016, а також враховуючи відмову представника позивача від частини позовних вимог під час судового засідання, позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР № 50-к від 14.01.2016 р. «Про винесення догани»; визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] міської ради «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності» № 25 від 29.01.2016 року; визнати незаконним та скасувати наказ КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР «Про скорочення чисельності та штату» № 50 від 01 лютого 2016 року; визнати незаконним та скасувати наказ КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР «Про наступне вивільнення працівників» № 115-к від 01 лютого 2016 року; та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Позивач у заяві просила суд розглядати позов без її участі та за участі її представника [PERSON], на задоволенні позовних вимог наполягає. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення по суті позовних вимог згідно позовної заяви. Також, зазначив, що оскаржувані рішення міської ради та накази КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР винесені з перевищенням повноважень. Представник відповідача КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР [PERSON] надав пояснення, відповідно до яких позовні вимоги [PERSON] не визнав, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість, просив суд у їх задоволенні відмовити, наполягав, що позивач дійсно допустив порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу, а також накази підприємства щодо скорочення робітників відповідають вимогам закону. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Разом з цим у попередніх судових засіданнях представник відповідача пояснив, що заперечує проти задоволення позовних вимог щодо скасування рішення [PERSON] міської ради «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності»» № 25 від 29.01.2016 року, оскільки воно прийнято у відповідності до вимог закону. Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1 і 2 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною першою ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ч.3 ст.10, ч.ч. 1, 2, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні було зясовано, що позивач з червня 2013 року працює на КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР ради на посаді заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання та договірних відносин за безстроковим трудовим договором. Наказом КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР № 50-к від 14.01.2016 р. «Про винесення догани» [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Воно проголошене ст.43 Конституції України, визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Стаття 2-1 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 141 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Пунктом 1 ч.1 ст.147 КЗпП України встановлено, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується до працівника за порушення трудової дисципліни. Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Стаття 150 КЗпП України встановлює, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV\~цього Кодексу). Згідно зі ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються. На КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР комісія по трудових спорах на момент притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не обиралася, внаслідок чого позовна заява підсудна Енергодарському міському суду. Таким чином, між сторонами виникли трудові правовідносини щодо накладення стягнення за порушення трудової дисципліни у звязку з вищевикладеними обставинами. Відповідно до наказу КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР № 50-к від 14.01.2016 р. підставою для застосування до позивачки дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни став акт про відсутність робітника на робочому місці від 13.01.2016 р., відповідно до якого позивач була відсутня на робочому місці 13.01.2016 р. з 7.00 до 16.00 години. Однак, достовірність вказаного акту спростовується наступним. Під час дослідження матеріалів справи встановлено, що 13.01.2016 р. позивач прибула на робоче місце о 7.00 год., близько 07.30 год. [PERSON] відбула до виконкому [PERSON] міської ради за службовими справами. Повернувшись на територію КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР позивач дізналася, що співробітниками поліції на підприємстві проводиться обшук і жодним особам вхід заборонено. Звернувшись до свого безпосереднього керівника начальника відділу матеріально-технічного постачання та договірного відділу [PERSON], останній повідомив, що за усним розпорядженням в.о. генерального директора підприємства [PERSON] всі працівники, які не залучені для проведення обшуку, були відпущені з робочих місць. Близько 14.00 години позивач знову прибула на підприємство, однак, отримати доступ до робочого місця позивач не мала можливості через не допуск працівниками поліції. Відповідно до ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України від 15.09.1999 р. «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. 15.12.2015 р. позивач виключена із складу членів Первинної профспілкової організації КП «ПКВ» ЕМР. Також, 15.12.2015 р. позивач обрана головою Профспілкового комітету Первинної професійної спілки «Комунальник Енергодара», яка відповідно до Статуту діє на КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР. Згідно з п.4.3 Статуту виборними органами Первинної професійної спілки «Комунальник Енергодара» є Профспілковий комітет та Ревізійна комісія. Судом встановлено, що притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності 13.01.2016 року здійснено без попередньої згодою Профспілкового комітету Первинної професійної спілки «Комунальник Енергодара», членом якої є позивач. За таких обставин наказ КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР № 50-к від 14.01.2016 р. «Про винесення догани» є незаконним та підлягає скасуванню. Рішенням [PERSON] міської ради «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності»» № 25 від 29.01.2016 року погоджено загальну структуру управління КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР та виключеного із штатного розпису посади, які не відповідають загальній структурі правління, в тому числі посаду заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання та договірних відносин, яку обіймає позивач. Дане рішення прийнято [PERSON] міською радою не як субєктом владних повноважень, а як власником КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР щодо реалізації господарсько-правової компетенції, в результаті якої здійснено вплив на трудові права працівників підприємства, в тому числі проведення скорочення посади, яку обіймає позивач, у звязку з чим визначений спір, з урахуванням його субєктного та предметного складу відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції та повинен розглядатися як трудовий в порядку, визначеному ЦПК України. Відповідно до п.1.3 статуту КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР власником підприємства є [PERSON] міська рада. Пунктом 7.6. Статуту передбачено, що виключною компетенцією власника є: прийняття рішення про зупинення діяльності підприємства, його реорганізацію та ліквідацію, призначення ліквідаційної комісії та затвердження ліквідаційного балансу; створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, затвердження їх статутів; прийняття рішення про внесення змін і доповнень до статуту. Відповідно до п. 1.3. статуту КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР Уповноваженим власника для підприємства під час оперативних та господарських відносин з ним є виконавчий комітет в особі міського голови. Згідно з п. 6.4.2 статуту КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР встановлено, що підприємство має право за погодженням із Уповноваженим власника визначати структуру управління підприємством, штатний розпис, умови оплати праці персоналу. Отже статутом підприємства компетенцію щодо визначення структури управління підприємством, штатного розпису віднесено до виконавчого комітету ЕМР в особі міського голови, у звязку з чим рішення [PERSON] міської ради «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності»» № 25 від 29.01.2016 року не відповідає п. 4.2. статуту КП «Підприємство комунальної власності» [PERSON] міської ради, а тому підлягає скасуванню. На виконання рішення [PERSON] міської ради «Про заходи щодо упорядкування та оптимізації структури КП «Підприємство комунальної власності»» № 25 від 29.01.2016 року КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР винесено накази «Про скорочення чисельності та штату» № 50 від 01 лютого 2016 року та «Про наступне вивільнення працівників» № 115-к від 01 лютого 2016 року. Внаслідок чого винесені на підставі незаконного рішення міської ради накази КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР «Про скорочення чисельності та штату» № 50 від 01 лютого 2016 року та наказу «Про наступне вивільнення працівників» № 115-к від 01 лютого 2016 року підлягають скасуванню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких, у відповідності до ч.1 ст.79 ЦПК України, належить судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved