overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилося двоє неповнолітній дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, діти перебувають на її утриманні, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 700 гривень на кожну дитину щомісячно. В судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають двох спільних неповнолітній дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких батьками записані сторони. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Соколівської сільської ради № 184 від 05.02.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, син перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому вона просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. У попереднє судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьками записані сторони. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Крижопільської селищної ради № 473 від 07.02.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхнього сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач з'явилася, вимоги позову змінила та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що він ніде не працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.10.2012 року. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на повному її забезпеченні, що підтверджується довідкою, виданою Чемеровецькою селищною радою № 152 від 12.02.2014 року. Обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обов'язок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає.. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, та те, що [PERSON], на даний час ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Крім того, шлюб між сторонами розірвано 12.11.2007 року, в даний час дочка [PERSON], навчається на першому курсі Чемеровецького медичного коледжі на платному відділенні, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомги, оскільки плата за навчання в рік складає 6860 грн. Вказані кошти за навчання позивач сплачує сама, крім того дочці потрібні кошти на харчування, одяг, а тому позивач просить стягувати ? вартості навчання доньки щопіврічно і до закінчення нею навчання. В судове засідання позивач з'явилася, вимоги позову просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.11.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис 115. Відповідно до довідки виданої Чемеровецьким медичним коледжом № 222 від 05.02.2014 року про те, що [PERSON] дійсно з 01.09.2013 року є студенткою їхнього колледжу, відділення сестринська справа і навчається на контрактній основі денної форми навчання. Як вбачається із квитанції № 2936.59.1 від 02.08.2013 року та № 2936.68.1 від 08.01.2014 року [PERSON], здійснила оплату за навчання в загальній сумі 6860 грн., на рахунок Чемеровецького медичного колледжу Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з [PERSON], додаткові витрати на утримання [PERSON] [INFO] в сумі 3430 грн., щорічно до закінчення дочкою навчання. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Городківської сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом, вказавши, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить 13/ частина житлового будинку [ADDRESS]. За життя мати заповіла позивачеві частину земельної ділянки та житлового будинку. Позивач фактично спадщину прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину, але не може нотаріально оформити право власності на частину житлового будинку із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, тому просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача до суду не з'явився, але надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в селі Городківка Крижопільського району Вінницької області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER]). Позивачеві 25.11.2013 року приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] До складу спадкового майна входить 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS], яку спадкодавець теж заповіла позивачеві. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З довідки приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу [PERSON] № 49/01-16 від 17.02.2014 року вбачається, що нотаріальне оформлення спадщини, а саме: 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], неможливе через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Згідно повідомлення Крижопільської державної нотаріальної контори № 43/01-16 від 03 березня 2014 року до майна померлої спадкова справа не заведена. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з 22 січня 2010 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. З травня 2013 року шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає, але на свій розсуд. Відповідач не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила. Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає, але на свій розсуд. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, не працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 24 лютого 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з 08 серпня 1997 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26 листопада 2012 року був розірваний. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає, але на свій розсуд і не у повному обсязі. Відповідач працює на підприємстві ПАТ «ДМКД», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтвердила. Просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає, але на свій розсуд і не у повному обсязі . При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, працює на підприємстві ПАТ «ДМКД», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 04 лютого 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 08 липня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану комуни Волюв-Сен-П'єр між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 79. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач [PERSON] не надає, хоча може надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи і дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 липня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану комуни Волюв-Сен-П'єр, що підтверджується копією витягу з Реєстру одружень за 2003 рік № 79. Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 22 жовтня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини № 386. Як зазначала позивач [PERSON], відповідач [PERSON] не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний її надавати. Відповідно до Акту встановлення факту проживання особи ТОВ «Зараз» від 14.01.2014 року, складеного комісією у складі чотирьох осіб, [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS], та разом з нею проживає її донька [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований ВРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Дітей від шлюбу сторони не мають, фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося. За таких обставин, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві, актовий запис № 1460. Згідно зі ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб.

Outcome: approved