Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2013 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 8 листопада 2013 року уклала з [PERSON] договір про встановлення пластикових вікон. Укладення договору відбулося у с. Новошевченкове Долинського району Кіровоградської області, у присутності працівниці банку. Для придбання вікон між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір. Після укладення договору про встановлення пластикових вікон, позивачка [PERSON] та інша сторона договору - відповідач [PERSON] більше не бачились. Пізніше [PERSON] телефонувала до [PERSON] з вимогою виконання договірних зобов'язання, той у свою чергу переконував, що незабаром приступить до виконання роботи за договором, а надалі на телефонні дзвінки позивачки не відповідав. До тепер відповідач не виконав умови договору, не повернув витрачені позивачкою за правочином грошові кошти. [PERSON] зазначає, що взяла на себе зобов'язання по виконанню кредитного договору для сплати грошових коштів за договором про встановлення пластикових вікон, сума виплати якого становить 4416 грн. Крім цього, [PERSON] понесла витрати за надані юридичні послуги в розмірі 300 грн; 243,60 грн сплаченого судового збору; 10 грн комісії банку; 57,80 грн вартості виписки у державного реєстратора; 5 грн банківських послуг; а всього 5032,40 грн. [PERSON] уважає, що зазначена сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача. Крім вказаного вище, [PERSON] зазначає, що внаслідок дій відповідача зазнала моральної шкоди, що полягає у хвилюванні, а те у свою чергу відобразилось на здоров'ї та самопочутті. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює у 5000 грн. [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила крім стягнення грошових коштів та моральної шкоди, також розірвати договір. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов з уточненими позовними вимогами підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Судом установлено, що 8 листопада 2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір про виконання робіт (надання послуг) (далі - Договір) (а. с. 8-10). Відповідно до п. 1.1. Договору у відповідності та на умовах цього Договору [PERSON] (далі - Виконавець) зобов'язується виконати для [PERSON] (далі - Замовник) роботи по виготовленню, доставці та встановленню (монтажу) металопластикових конструкцій із ПВХ профілю, а Замовник зобов'язується надати Виконавцю умови для належного виконання вказаних робіт, прийняти результати виконаних робіт та оплатити їх у повному обсязі. Згідно п. п. 2.1.-2.1.2. Договору, Виконавець зобов'язується прийняти від Замовника замовлення на виготовлення виробу згідно Специфікації. Здійснити замовлення погодженого у Специфікації виробу у виробника та забезпечити виготовлення замовленого виробу протягом тридцяти днів з моменту оформлення цього договору. У разі потреби у металопідготовці, виріб виготовляється та доставляється з моменту закінчення металопідготовки. За змістом п. п. 3.1., 3.9., 3.10-3.12 цього Договору, загальна вартість послуг становить 4160 грн. У день підписання цього Договору Замовник здійснює передоплату в розмірі 3960 грн. Залишок суми в розмірі 200 грн Замовник сплачує у день здійснення Виконавцем монтажу виробу. Замовник здійснює оплату послуг за цим Договором шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або внесення готівки з оформленням відповідних документів. Замовник уважається таким, що виконав свої зобов'язання з оплати послуг Виконавця після надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Відповідно до п. 4.6. Договору, за невиконання своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, Сторони несуть відповідальність, згідно з діючим Законодавством України. Крім зазначеного, 8 листопада 2013 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та ПАТ «ОТП Банк» (далі - Банк) укладено договір № 2006621818 про надання споживчого кредиту (далі - Договір споживчого кредиту) (а. с. 11-14). За змістом пунктів 1.1., 1.2.2., 1.2.3. Договору споживчого кредиту, Банк надає Позичальникові споживчий Кредит, а Позичальник отримує його на умовах, у тому числі придбання Товару у Продавця 1 - 3960 грн. Продавець 1 - ФОП [PERSON], що реалізує Товари в рамках програми споживчого кредитування Банку. Товар, а саме металопластикові вікна, Позичальник купує у Продавця 1 із залученням кредитних коштів Банку. З метою контролю за цільовим використанням Кредиту, Банк перераховує визначені п. 1.1. цього Договору суми Кредиту на користь Продавців в рахунок оплати Товару та Послуг. Підставою для перерахування Банком коштів, у тому числі Продавцю 1 є оригінал цього Договору. Банк перераховує кошти Продавцю протягом трьох робочих днів з дати отримання Банком оригіналу свого примірника даного Договору. Відповідно до викладеного, позивачка [PERSON] виконала свої зобов'язання перед [PERSON] за договором про виконання робіт (надання послуг) від 8 листопада 2013 року, а саме зобов'язання щодо перерахунку грошових коштів у розмірі 3960 грн, оскільки зазначену грошову суму останнім було отримано від ПАТ «ОТП Банк» на виконання Договору споживчого кредиту № 2006621818 від 8 листопада 2013 року. Разом із тим, відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання перед [PERSON] за договором про виконання робіт (надання послуг) від 8 листопада 2013 року, а саме зобов'язання щодо замовлення погодженого в Специфікації виробу у виробника, забезпечення виготовлення замовленого виробу протягом тридцяти робочих днів з моменту оформлення цього Договору, доставки та передачі Замовнику виготовленого виробу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. За змістом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, оскільки [PERSON] не приступив до виконання робіт за договором від 8 листопада 2013 року в установлений цим правочином строк, відповідно [PERSON] має право у розумінні ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» на відмову від цього договору та вимогу відшкодувати збитки. Під збитками у ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» слід розуміти ті фактичні втрати, що зазнала сторона договору, в цьому конкретному випадку [PERSON], унаслідок невиконання іншою стороною договору, тобто ФОП [PERSON] обов'язку, що передбачений договором, а саме обов'язку щодо початку виконання робіт у визначений договором строк. Як убачається з договору про виконання робіт (надання послуг) від 8 листопада 2013 року, позивачка [PERSON] понесла витрати за цим правочином у розмірі 3960 грн, що становлять передоплату за договором. Згідно зазначеного, вимоги [PERSON] щодо стягнення на її користь із [PERSON] інших витрат, а саме 10 грн комісії банку, 58,80 грн вартості виписки у державного реєстратора, 5 грн банківських послуг, є необґрунтованими, оскільки ці витрати понесені позивачкою не за цим договором, а за надання інших послуг. Тобто стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає 3960 грн, як збитки понесені останньою за договором про виконання робіт (надання послуг) від 8 листопада 2013 року. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Розмір моральної шкоди позивачкою [PERSON] визначено у 5000 грн. та полягає ця шкода у стражданні, що вона зазнала внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором про виконання робіт (надання послуг) від 8 листопада 2013 року. Беручи до уваги характер правопорушення, тобто той факт, що мало місце порушення договірних зобов'язань; глибини душевних страждань, а також із урахуванням принципів розумності та справедливості, суд уважає визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] у 1000 грн. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачкою [PERSON] понесено судові витрати в розмірі 243,60 грн (а. с. 2), що складаються з судових витрат зі сплати судового збору й підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. Разом із тим, суд уважає необґрунтованими доводи [PERSON] про стягнення 300 грн витрат на правову допомогу, так як ці витрати документально не підтверджені. Згідно викладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про відмову від договору, відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної порушенням договору, є частково обґрунтованим. На підставі викладеного,

Outcome: approved