Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

У листопаді 2019 р. [PERSON] та [PERSON] через свого законного представника - [PERSON] , звернулись з позовом, у якому просять визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становила 1/2, визнати за кожним з них ними право власності на 1/4 частку вказаної квартири, посилаючись на те, що зазначена квартира належала [PERSON] , який є їхнім батьком та помер [INFO] , та [PERSON] , яка є їхньою бабою та померла [INFO] , вони є спадкоємцями за законом [PERSON] , які прийняли спадщину, проте не можуть оформити у власність частку у квартирі, яка тому належала, через невизначеність її розміру. Бердичівська міська рада Житомирської області просить розглянути справу у відповідності до вимог законодавства України. Судом з`ясовано, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.07.2018 р. (а. с. 13). [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] , є синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження від 19.02.2008 р. та від 05.01.2009 р. (а. с. 17, 18). Відповідно до частини четвертої статті 1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. З нотаріально посвідченої заяви від 23.05.2019 р. на ім`я приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатричука А.М. випливає, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] , [PERSON] як дружина останнього пропустила строку прийняття зазначеної спадщини та не претендує на неї, інших спадкоємців [PERSON] немає (а. с. 28). Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Таким чином до [PERSON] та [PERSON] перейшли права та обов`язки (спадщина) [PERSON] . [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS] , іншим співвласником квартири була [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть від 29.05.2019 р., а. с. 14), що підтверджується свідоцтвом від 08.12.2017 р. р. про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області на підставі розпорядження (наказу) від 10.11.2017 р. № 20753, та витягом від 31.01.2018 р. з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 20, 44). З наведених документів вбачається, що частка [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру не визначена, квартира перебувала у їхній приватній спільній сумісній власності. У зв`язку з тим, що частка [PERSON] у праві власності на вказану квартиру не визначена, постановою від 23.05.2019 р № 443/02-31 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатричука А.М. було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку цієї квартири (а. с. 15). Частинами першою та другою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Тобто квартира [ADDRESS] , була спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] до дня їх смерті. Частинами першою та другою статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У матеріалах справи відсутні докази того, що розмір часток [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру був різним. Беручи до уваги зазначене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] в частині вимоги про визначення того, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становила 1/2. Разом з тим, Суд зазначає, що відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] в частині визнання за кожним з них ними права власності на 1/4 частку вказаної квартири, оскільки ними не подано доказів, що вони позбавлені можливості оформити відповідні права власності після визначення цим рішенням розміру частки [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру, шляхом звернення до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Богатричука А.М. та отримання свідоцтв про право на спадщину. При цьому Судом під час розгляду справи не встановлено обставин, які б цьому перешкоджали. Таким чином позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial