Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, розміром 2,43 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить право на отримання земельної частки (паю) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області. [PERSON] за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував у зв`язку зі смертю, однак був внесений до списку громадян - членів КСП «Промінь», який є додатком № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 31 від 23 листопада 1995 року. Відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» [PERSON] мав право на земельну частку пай у КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, тому [PERSON] з метою оформлення спадкового майна звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання, у якому просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Плюх В. О. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у поданих письмових поясненнях звертає увагу суду на те, що [PERSON] за життя сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував, просить врахувати вказану обставину при вирішенні спору. Також вказує на пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні з даним позовом до суду, що є підставою для відмови в позові. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції учасників справи та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до свідоцтва про смерть, повторно виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 28 січня 2017 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 26 березня 2004 року, [PERSON] являвся батьком позивача [PERSON] . У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. За змістом довідки Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 13 березня 2019 року № 100 після смерті [PERSON] фактично в управління та володіння спадковим майном вступив його син [PERSON] . Також у відповідності до повідомлення завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Ефендієвої А. П. від 19 листопада 2019 року № 2181/01-16 в нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 326/2019 р. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємця першої черги за законом - сина спадкодавця [PERSON] . Інших заяв не надходило. З даних архівної довідки архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20 грудня 2019 року № 151/04-04 убачається, що в 1992 році згідно рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Петровського с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області на базі колгоспу було створено колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь» с. Шекеринці (протокол від 28 вересня 1992 року № 3). У 2000 році згідно рішення загальних зборів колективне сільськогосподарське підприємство «Промінь» с. Шекеринці було реформовано в товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь» с. Шекеринці (протокол від 10 лютого 2000 року № 1). В акті ліквідаційної комісії КСП «Промінь» с. Шекеринці від 06 травня 2000 року зазначено, що ТОВ «Промінь» є правонаступником КСП «Промінь». Документи ТОВ «Промінь» с. Шекеринці передані до архівного відділу на зберігання по 2005 рік, тому підтвердити відомості щодо реорганізації та правонаступництва після зазначеного періоду архівний відділ не може. Разом з тим, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Промінь» було юридичною особою, зареєстровано 23 березня 1998 року. 11 травня 2010 року діяльність зазначеного товариства припинено, про що внесено запис № 16581170004000534. Дані про юридичних осіб - правонаступників останнього у реєстрі відсутні. Також судом встановлено, що на підставі рішення Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 15 червня 1993 року № 11 КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області 23 листопада 1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 31 площею 1227,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] зазначений у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», що додавався до вказаного Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 31 від 23 листопада 1995 року за № 480. У той же час, [PERSON] за життя не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Промінь», що підтверджується відомостями, наданими Відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 26 грудня 2019 року. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року, чинного на час існування спірних правовідносин, визначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно роз`яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. В абзаці десятому пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, оскільки він перебував в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання землі, отримання державного акта на право колективної власності на землю, і був включений до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном його син [PERSON] - позивач по справі. Тому, враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , прийняв спадщину в установленому законом порядку, суд вважає, що з метою захисту прав позивача слід визнати за ним право на земельну частку (пай), яка належала батькові та була ним успадкована. Суд не погоджується з доводами представника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо необхідності застосування строку позовної давності у даній справі. За змістом ст. 76 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. У відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Норми ЦК УРСР від 18 липня 1963 року не передбачали обов`язку спадкоємця одержати свідоцтво про право на спадщину у конкретно визначені строки. Тому, враховуючи, що спадкодавцю позивача [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай), вказане право входить до спадкового майна, яке було успадковане позивачем після смерті останнього. Це право у відповідності до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року належить [PERSON] з моменту відкриття спадщини, з того часу воно припинено не було та ніким не порушувалося, тому відсутні законні підстави вважати, що позивачем пропущений строк позовної давності. Водночас, як убачається з інформації, наданої Відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 05 вересня 2019 року, середня площа земельної частки (паю) по КСП «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області становить 1,95 в умовних кадастрових гектарах, відтак позов слід задовольнити частково з урахуванням вказаних даних щодо розміру земельного паю. Отже, позов підлягає до задоволення частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial