Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У листопаді 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між позивачем, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого 11 червня 1983 року Октябрською с/радою Добропільського району Донецької області, актовий запис № 8. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 11 червня 1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружжя має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З відповідачем проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просила розірвати шлюб, а понесені нею судові витрати просила стягнути з відповідача на її користь. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Проте, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, за участю її представника [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 червня 1983 року Октябрською с/радою Добропільського району Донецької області, актовий запис № 8. (а.с.12) Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику зас1тосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім`я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавав. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути у відшкодування судових витрат, судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved