Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У лютому 2019 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.06.2011 року, посилаючись на те, що 15.06.2011 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 15.06.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала в зв`язку з чим станом на 31.01.2019 року утворилась заборгованість в сумі 187254,58 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу у відсутність їх представника та зазначають, що не заперечують проти заочного розгляду справи та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи мається оголошення опубліковане на сайті «Судова влада». Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 15.06.2011 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений, кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 31.01.2019 року утворилась заборгованість в сумі 187254,58 грн., яка складається з: 5087,29 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 178267,29 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3900,00 нараховано пеню. Поряд з цим, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 127933,62 грн., яка складається з наступного: 5087,29 грн. заборгованості за кредитом; 122846,33 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 16.06.2011 року по 31.07.2018 року. Статтею 536 ЦПК України визначено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 546 ЦК України передбачена можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до положення ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми заборгованості заявленої позивачем, як кредитодавцем у сумі 127933,62 грн., яка складається з наступного: 5087,29 грн. заборгованості за кредитом; 122846,33 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом з 16.06.2011 по 31.07.2018 рокує законними та обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved