Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала справа позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальність «Інвестохіллз Веста», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням суду від 03.11.2021 року позовні вимоги задоволено, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 16 грудня 2021 року о 11:00 год., надано строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. 08.11.2021 року до суду надійшла заява від сторони позивача щодо понесених витрат на правову допомогу, а також додаткові докази, якими позивач обґрунтовує понесення таких витрат. 14.12.2021 року відповідачем подано заперечення на заяву щодо стягнення витрат на правову допомогу. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач зазначив, що згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судова справа, предметом розгляду якої є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є типовою, про що свідчить значна кількість судових рішень. Середній розмір витрат на правову допомогу у цих справах склав 7692 грн. Відтак, витрати на правову допомогу у розмірі 26000 грн. є неспівмірними. У зв`язку із чим, просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5500 грн. Учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 270 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно з частиною 3статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначений висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. 25.04.2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Амбрела» укладено договір про надання правової допомоги №Ф/КМ/01. 12.10.2020 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Амбрела» укладено договір №1 про зміну сторони у договорі про надання правової допомоги. Як вбачається з актів приймання-передачі № 1, № 2, № 3 від 05.11.2021 рок адвокат надав, а клієнт прийняв надання правової допомоги по Договору про надання правової допомоги №Ф/КМ/01 від 25.04.2020 року та договору № 1 від 12.10.2020 року. Згідно платіжних документів позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Амбрелла» 26000 грн. за правничу допомогу за договором від 25.04.2020 року №Ф/КМ/01 та договору № 1 від 12.10.2020 року. Разом з цим, заперечення представника відповідача щодо співмірності окремих витрат, вказаних у заяві про ухвалення додаткового рішення заслуговують на увагу. Зокрема, суд звертає увагу, що представництво інтересів позивача у судовому засіданні на суму 11600 грн. є суттєво завищеним, адже судове засідання 12.10.2020 року тривало 5 хв., судове засідання 03.03.2021 року тривало 12 хв., судове засідання 19.07.2021 року тривало 19 хв., судове засідання 03.11.2021 року тримало 26 хв., загалом - 1 год. 2 хв. Відповідно до Договору про надання правової допомоги №Ф/КМ/01 від 25.04.2020 року та договору № 1 від 12.10.2020 року одна година надання послуг адвокатом становить 2900 грн. Отже, вартість надання правової допомоги за представництво позивача у судових засіданнях складає 2900 грн., а не як помилково визначено 11600 грн. Інші вказані у актах на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаною роботою; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для позивача. Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16600 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial