Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Зазначила, що 3 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від цього шлюбу у них 11 липня 2014 року народився син [PERSON]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства та виховання дитини. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У підготовче засідання позивач не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути за її відсутності. На розірванні шлюбу наполягає та просить справу розглянути у підготовчому засіданні. Відповідач у підготовче засідання не зявився, однак подав\~до суду\~відзив,\~у якому\~повністю визнає\~позов,\~розгляд справи\~за його\~відсутностіта ухвалення рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АМ № 122874 (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін 11 липня 2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АМ № 284568 (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, ведення господарства та виховання дитини. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя не відповідає інтересам позивача, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами слід розірвати, а позовні вимоги - задовольнити. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 768,40 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved