Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із уточненою в подальшому позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач є його донькою, та не є власником квартири, а лише є зареєстрованою в цій квартирі. З літку 2013 року по сьогодні відповідач в квартирі не мешкає, її особистих речей в квартирі не має. Тому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник позивача за довіреністю від 22.01.2015 року [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, вказував, що відповідач вже більше року не мешкає у квартирі позивача, будь - які її речі у приміщенні квартири відсутні, всі витрати по сплаті комунальних платежів несе позивач. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином за адресою свого місця реєстрації та шляхом друкування об'яви у пресі про її виклик до залу суду на 11.03.2015 року на 09 годину 00 хвилин, причини неявки суду не повідомила, клопотань не надала. Представник третьої особи Київського районного відділу у м. Харкові Головне управління Держаної міграційної служби України в Харківській області до залу суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Так у ході судового розгляду було встановлено, що позивач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 11.11.1999 року, довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №2001006 від 23.06.2014 року (а.с.9-10) . Судом досліджено, що відповідач зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою. Так, відповідно до відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.07.2009 року (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» за №344 від 10 лютого 2015 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані власник - [PERSON], позивач по справі, та [PERSON] - його донька та відповідач по справі (а.с.11). Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що є цивільною дружиною позивача, з яким вона знайома з 2013 року та вказала, що ніколи не бачила його доньку [PERSON] у квартирі [PERSON] та зазначала, що речі [PERSON] у квартирі відсутні. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що є другом позивача з 2008 року. Зазначив, що йому відомо, що у [PERSON] є донька, проте її ніколи не бачив коли приходив у гості до [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду показав, що є колегою позивача та знає останнього з 2009 року. Зазначив, що йому відомо, що у [PERSON] є донька, проте її ніколи не бачив коли приходив у гості до [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] вже більше року, її речей за зазначеною адресою не має, що підтверджується свідченнями свідків, допитаних в залі суду. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved