Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів тимчасової державної допомоги дітям. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Управлінням соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації (далі - Управління) [PERSON] призначено тимчасову державну допомогу дітям. 26.06.2018 року встановлено, що [PERSON] не повідомила управління соціального захисту про факт отримання нею аліментів від [PERSON] , що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів тимчасової допомоги дітям у період з 01.03.2018 року по 31.07.2018 року. У зв`язку з цим складено розрахунок, яким встановлено суму безпідставно перерахованих коштів тимчасової допомоги дітям, що становить 7963,60 грн. [PERSON] запропоновано добровільно відшкодувати цю суму коштів, однак остання добровільно кошти не відшкодувала. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Володимир-Волинської районної державної адміністрації суму надмірно виплаченої тимчасової допомоги дітям в розмірі 7963,60 грн., а також судові витрати у справі. Представник позивача в судове засідання подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги викладені у позові підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Умови призначення та порядок надання громадянам тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме визначає Порядок призначення і виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. № 189 із змінами (далі - Порядок). Пунктом 10 Порядку передбачено, що виплата такої допомоги припиняється у разі сплати аліментів одним із батьків. Одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення про сплату аліментів іншим з батьків. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Судом встановлено, що [PERSON] 23.02.2018 року зверталася до управління із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Із змісту доданої до заяви декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги встановлено, що [PERSON] у такій декларації не вказувала відомості про отримання аліментів на утримання дітей від іншого з батьків. Рішеннями Управління від 28.02.2018 р. відповідачу з 01.02.2018р. по 31.07.2018р. була призначена тимчасова допомога дітям у розмірі 1592,72 грн. щомісячно. Під час наступного звернення, 26.06.2018 року було встановлено, що [PERSON] отримувала аліменти від [PERSON] з лютого по травень 2018 року. Довідками Володимир-Волинського ТМО від 13.06.2018р. та 26.06.2018р. підтверджується, що [PERSON] отримала аліменти з лютого 2018 року по травень 2018 року на загальну суму 3400 грн. Таким чином, подання [PERSON] недостовірних відомостей та приховування відомостей про отримані аліменти від іншого з батьків згідно п. 10 Порядку є підставою для припинення даної допомоги відповідачу та стягнення її надмірно виплачених сум у судовому порядку. Повідомленням від 19.03.2019 р. підтверджується, що відповідачку проінформовано про безпідставно виплачену грошову допомогу та запропоновано добровільно повернути суму допомоги. Однак дану суму допомоги відповідачка не повернула. Згідно з розрахунку загальний розмір переплаченої допомоги на даний час становить 7963,60 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оцінивши всі докази в сукупності, а також те, що позов визнаний відповідачем, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Інша частина судового збору в розмірі 50 відсотків від сплаченої суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved