Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач послалась на те, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2012 року № 403/10099/12 розірваний. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2012 року з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання його малолітнього сина до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, на виконання якого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 05 березня 2013 року виданий виконавчий лист № 403/10100/12. Відповідач аліменти не сплачував, у звязку з чим утворилась заборгованість. Дитина у вересні 2018 року йде до школи, у звязку з чим виникає потреба у придбанні шкільної форми, підручників, зошитів та ін. канцелярського приладдя. Окрім того, з моменту призначення аліментів в Україні збільшився показник інфляції та сума у розмірі 450 грн. фактично знецінилась. Також зазначила, що законодавчо збільшились розміри соціальних гарантій, що підтверджує необхідність збільшення витрат на належне утримання дитини. Тому позивач просила збільшити розмір аліментів, встановлений Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 29 січня 2013 року на утримання малолітнього [PERSON], 18 вересня 2011 року, з 450 грн. щомісячно до одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у своєму відзиві на позов зазначив, що заборгованості зі сплати аліментів не має, на що надає довідку про відсутність заборгованості. Зазначив, що позивач відмовляється від надання допомоги, відповідач не працює, на його утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON], 29.06.2016 року та дружина, яка не працює, окрім того періодично допомагає батькам, тому не заперечував щодо стягнення з себе аліментів на утримання сина у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 до 18 років до досягнення ним повноліття. На відзив відповідача позивач надала відповідь, де зазначила із своєю незгодою щодо аргументів та доводів [PERSON] Так зокрема зазначила, що відповідач почав сплачувати аліменти лише після того, як належний йому автомобіль, що придбаний після того як виникла заборгованість з аліментів, оголошений у розшук. Крім того, відповідач тимчасово обмежений для виїзду за кордон та вправі керування транспортними засобами. Крім того, відповідач придбав автомобіль, проте зазначає, що не працює та утримує дитини і дружину, допомагає батькам. Просила позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2012 року № 403/10099/12 розірваний, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 11). Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис № 1252, що підтверджується свідоцтвом серії 1-КИ № 357240, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 10). Дитина [PERSON], [INFO] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечувалось відповідачем. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2012 року з [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання його малолітнього сина до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, на виконання якого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 05 березня 2013 року виданий виконавчий лист № 403/10100/12, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 12). Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 05 березня 2013 року по 21.12.2017 року на користь [PERSON] складає: за 2012 рік 2\~438 грн., за 2013 рік 900 грн., за 2014 рік 2\~264,60 грн., за 2015 рік 5\~400 грн., за 2016 рік 5\~400 грн., за 2017 рік 5\~400 грн., про що державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра [PERSON] видано довідку б/н від 21.12.2017 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 13). Загальна заборгованість по сплаті аліментів за період з 2012 року по 2017 рік складає 21\~803,30 грн. (а.с. 14 - 15). Відповідач [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 768, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 32). Також судом встановлено, що за [PERSON] зареєстрований автомобіль марки Міцубісі моделі Лансер, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] згідно договору купівлі продажу, укладеному в ТСЦ № 1242/2016/245593 від 16.12.2016 року між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповіддю ТСЦ № 1242 в Дніпропетровській області від 25.05.2018 року № 31/4/1242-37аз, яка наявна в матеріалах справи (а.с 59). Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 20 грудня 2017 року накладений арешт на майно боржника [PERSON] (а.с. 46 47). Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 18 січня 2018 року оголошено в розшук майно боржника [PERSON]: автомобіль марки Міцубісі моделі Лансер, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та всього рухомого майна (а.с. 48 49). Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 15 лютого 2018 року тимчасово обмежений [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с. 50 51). 02 квітня 2018 року відбулось зарахування заборгованості аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 21\~058,78 грн., що підтверджується випискою по картці, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 54). Згідно із ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Так Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР\~(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~141\~СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Суд, дослідивши докази приходить до такого висновку. Судом враховано, що сторони мають рівні права та обовязки щодо дитини. Враховуючи, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка нею опікується постійно та обєктивно несе більші витрати на утримання, та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина належить визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 100 (одна тисяча сто) гривень., щомісячно, починаючи з 12.12.2017 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України, до досягнення дитиною повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядкуст. 192 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За змістом ст.ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77\~-\~80\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відповідач - ті обставини, на які вони посилалися як на заперечення проти позову. Таким чином, враховуючи вищевикладене, ті обставини, що матеріальний стан відповідача дозволив придбати автомобіль; ухиляється від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина [PERSON], та сплатив заборгованість лише після постанов державного виконавця про накладення арешту, розшук майна та тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, тобто після примусу, рівність батьків у правах та обов'язках щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] стягнення з відповідача 1\~100 (одна тисяча сто) гривень. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial