Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

У листопаді 2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління звернулось до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14.03.2018 року між Банком та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 342/0109, за яким Банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000 грн зі сплатою 56 % річних на строк до 13.03.2023 року. Всупереч умовам договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 28 184,76 грн, з яких: 20049 грн 00 коп. заборгованість за основним боргом; 4321 грн 89 коп. проценти за користування кредитом; 45 грн 45 коп. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 101 грн 01 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 969 грн 01 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 189 грн 02 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2121 грн 60 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 387 грн 78 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1921 грн. Ухвалою судді від 16.01.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 10.03.2020 року. 10.03.2020 року справу було знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. Наступне судове засідання призначене на 24.03.2020 року. 24.03.2020 року розгляд справи було відкладено на 13.04.2020 року в зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, який про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. Копію позовної заяви та ухвали суду відповідачем було отримано 01.04.2020 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення до суду. 13.04.2020 року розгляд справи було відкладено на 15.05.2020 року, у зв`язку із неявкою відповідача та неподанням відзиву на позовну заяву. При цьому, попри обізнаність про розгляд справи у суді, відповідачем не подано жодних заяв та клопотань. 15.05.2020 року відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, про що свідчить його підпис у звороньому поштовому повідомленні до суду, в судове засідання не з`явився, жодних заяв та клопотань від нього не надходило, відзив не подано Представник позивача в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, а також про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.03.2018 року між Банком та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 342/0109, за яким Банк надав відповідачу кредит у сумі 30 000 грн зі сплатою 56 % річних на строк до 13.03.2023 року (а.с. 14-23). Умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків відповідач належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 28 184,76 грн, з яких: 20049 грн 00 коп. заборгованість за основним боргом; 4321 грн 89 коп. проценти за користування кредитом; 45 грн 45 коп. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 101 грн 01 коп. пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 969 грн 01 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 189 грн 02 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 2121 грн 60 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 387 грн 78 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 10-13). При цьому відповідач своїми процесуальними правами не скористався, наданий позивачем розрахунок не спростував. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, отримавши кредитні кошти у розмірі 30000 грн, взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, у повному обсязі кредит не сплатив, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1,2\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Право Банку вимагати дострокового повернення кредиту передбачено також у п.п. 4.2.1, 4.2.2 Кредитного договору. Отже, зважаючи на те, що зобов`язання відповідача щодо повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом залишились невиконаними, цим самим відповідачем були порушені умови кредитного договору та вимоги чинного законодавства України, що є підставами для стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 184,76 грн, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача\~1921 грн судового збору, який сплачений позивачем при поданні позову.

Outcome: approved