Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28 липня 1990 року, у Степківській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 14. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 липня 1990 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу мають повнолітню доньку: [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні характери та погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та конфлікти. Подружні відносини припинилися з 1994 року, з цього часу сторони не ведуть спільне господарство, спору щодо спільного майна не мають. Позивач зазначає, що їх шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення між ними не можливе. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 28 липня 1990 року [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб у Степківській сільській раді Таращанського району Київської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.9). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народилася дочка - [PERSON] (а.с. 10). Суд встановив, що на даний час сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, позивач на розірванні шлюбу наполягає, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 1 ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved