Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 04 вересня 2010 року виконкомом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 07. В обґрунтування позову зазначала, що з 04 вересня 2010 вона перебуває у шлюбі із [PERSON], від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у неї з відповідачем декілька років поступово погіршувалося через різні погляди на життя та сім'ю, що призвело до фактичного припинення ними шлюбних відносин. Більше року спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Відновлювати сімейні відносини вона не бажає. Подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам. Спору про поділ спільного майна подружжя не має. За взаємною згодою сторін їхній син залишиться проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позовні вимоги підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій вказував на те, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 04 вересня 2010 року[PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 07. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що більше року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони більше року подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved