Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У лютому 2016 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, вказуючи, що вони є власниками квартири [ADDRESS], в якій окрім них також зареєстровані [PERSON] та [PERSON], який на початку грудня 2014 року зібрав свої речі, виїхав з квартири на заробітки, та до теперішнього часу в ній не мешкає, де він зараз знаходиться не відомо. У звязку з реєстрацією відповідача позивачі змушені оплачувати житлово-комунальні послуги, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного вони змушені звернутись до суду з даним позовом, яким просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням про розгляду справи за їх відсутності, та задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло №6165/п від 16.02.1998 року квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] 10.08.2010 року державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 14.11.2009 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «Михальська», при цьому від даного шлюбу у останніх 10.12.2012 року народилась дитина [PERSON] Відповідно до особового рахунку №1213 від 02.12.2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На підтвердження факту не мешкання [PERSON] за вищевказаною адресою з грудня 2014 року та відсутності в даному приміщенні його особистих речей суду надані письмові пояснення [PERSON] Вирішуючи даній спір, суд виходить з наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивачка [PERSON]. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В той час, як відповідачем доводи та докази, надані позивачами, не спростовані. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством шестимісячного строку, що в свою чергу перешкоджає позивачам, як власникам квартири, здійсненню права користування, та погіршує їх матеріальний стан у звязку зі сплатою комунальних послуг за відповідача, позов підлягає задоволенню, а [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В даному випадку рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, буде підставою для зняття його з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved