Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що він є власником житлового будинку , площею 81,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], розташований на земельній ділянці розміром 348 кв.м. Право власності заявник набув на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.1990 року, посвідчений державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Устіновою Т.Г. Однак, в даному правовстановлюючому документи ім'я власника зазначено як «[PERSON]», що не збігається з ім'ям, зазначеним у паспорті, свідоцтві про народження, інших документах. На думку заявника, вказане сталося через невірний переклад з російської. При видачі вказаного договору [PERSON] не звернув увагу на помилку та не виправив її. Вказана помилка позбавляє власника можливості безперешкодно розпоряджатися своєю власністю. Тому просив суд встановити факт належності [PERSON] договору купівлі - продажу від 20.08.1990 року, посвідчений Устіновою Т.Г., державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1 - 5060. В судове засідання [PERSON] не з'явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник заявника адвокат [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд заяви без участі, просила задовольнити в заяву повному обсязі. Заінтересована особа Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що 20 серпня 1990 року року між Григоренко Вікторією Севастянівною, яка діє від імені Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів по дорученню № 1130 від 14.08.1990 року та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу жилого будинку, площею 81,9 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці розміром 348 кв.м. (а.с. 7 - 8). У свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданого 12 жовтня 1948 року селищною радою шахти 7 - 7 біс., совхозу Антрацит, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 5), зазначено ім'я заявника мовою оригіналу «[PERSON]». Відповідно до даних паспорта громадянина України, вірне зазначення власного імені заявника «[PERSON]», що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого 15 травня 1997 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 6). Згідно з інформацією, зазначеною у картці платника податків, виданої 03.11.1999 року податковою інспекцією Жовтневого району, власне ім'я заявника вказане як «[PERSON]» (а.с. 6 зв.). Таким чином, суд приходить до висновку, що ім'я [PERSON] «[PERSON]» у договорі купівлі - продажу від 20.08.1990 року зазначено невірно через помилковий переклад з російською на українську, та відповідно до документів, що посвідчують особу має бути зазначено вірно «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] залежить виникнення його цивільних прав та обов'язків, суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved