Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що 10 жовтня 2004р. вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у ВРАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1439, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 082707. Від шлюбу мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, в наслідок чого їхнє подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Вже близько півтора роки ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає, просить суд розірвати шлюб між ними. Після розірвання шлюбу дітей залишити на проживання з матірю. Крім того позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливого примирення. Стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітніх синів у твердій грошовій сумі, а саме 350 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з 26.03.2015р., тобто із дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив. Позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей визнав. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 10.10.2004р. сторони зареєстрували шлюб у ВРАЦС РМУЮ, актовий запис № 1439, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 082707 від 10.10.2004 р. Від шлюбу мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає не доцільним в ході розгляду цієї справи вживати заходів для примирення подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Віповідно вимог ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже, судом встановлені підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved