Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що\~їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, є відповідач. 03 липня 2019 року сталося залиття її квартири, унаслідок чого квартира потребує відновлювального ремонту, вартість якого згідно з висновком експертного дослідження становить 22\~159 гривень. Вважає, що таке залиття сталося з вини відповідача через неналежне утримання ним сантехнічного обладнання та технічних комунікацій, проте у добровільному порядку останній відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду. Крім того, внаслідок залиття квартири їй завдано моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях через пошкодження майна та неможливість нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його організації. На підставі наведеного, просила стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 22\~159 грн, 10\~000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також зобов`язати відповідача усунути несправність сантехнічного обладнання (унітазу), труб у належній йому квартирі. \~ \~ \~ \~Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2019 року указану справу на розгляд передано судді [PERSON] . Ухвалою судді Єршової Л. С. від 15 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній праві, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18 грудня 2019 року від представника відповідача адвоката Хотіна В. Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. Указував, що акт обстеження від 11 липня 2019 року, наданий позивачем, складений не спеціалістами у сфері житлово-комунального господарства, тобто неповноважними (некомпетентними) особами, крім того, акт, у порушення встановлених правил, не затверджений керівником організації, яка надає послуги з утримання будинків та споруд, тобто керівником обслуговуючої організації будинку [ADDRESS] , співвласники квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не були присутніми при складанні акта обстеження від 11 липня.2019 року, їхня квартира комісією виробничої дільниці № 5 КП ЖКС «Порто-Франківський» не оглядалась, також вони не були ознайомлені та не підписували складений акт обстеження, чим були позбавлені можливості надати свої заперечення та обґрунтувати відсутність своєї вини у залитті квартири. Комісією не встановлено дійсної причини залиття квартири позивача. Висновок будівельно-технічного та оціночно?будівельного експертного дослідження № 129/2019 від 27 вересня 2019 року, складений експертом Скибінською Т. М., щодо технічних причин пошкоджень та руйнувань квартири за адресою: [ADDRESS] не є належним та допустимим доказом вини відповідача, оскільки ґрунтується на акті обстеження від 11 липня 2019 року. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме в результаті противоправних дій чи бездіяльності відповідача їй завдана моральна шкода, також не доведено заявлений розмір моральної шкоди. Разом з тим, просив залучити до участі у справі як співвідповідача [PERSON] , оскільки вона проживає у квартирі, належній відповідачу протягом останніх років. Ухвалою судді Єршової Л. С. від 24 грудня 2020 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Щелакової К. В. про відвід головуючого судді у справі залишено без розгляду, заяву судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. про самовідвід у зазначеній справі задоволено, матеріали справи передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2021 року, головуючим у справі визначено суддю Федчишену Т. Ю. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Щелакова К. В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Хотін В. Б. проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Хотіна В. Б. про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] відмовлено. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 січня 1998 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 серпня 2015 року (а. с. 12-14). Власником квартири [ADDRESS] , яка заходиться над квартирою позивача, є [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 жовтня 2019 року (а. с. 22). Актом обстеження від 11 липня 2019 року, складеним комісією у складі майстра дільниці № 5 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» Москаленка О. В., представників громадськості: Громилова Е. А., Жієру С. В., установлено, що квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі двоповерхового фасадного флігеля. При візуальному огляді встановлено сліди залиття з квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище, власником якої є [PERSON] . На стелі кухні наявні сліди залиття приблизно 4 м2, в коридорі залита електропроводка, стався обвал верхнього шару штукатурки на несучій стіні. Причиною залиття є протікання унітазу, в підлозі наявний отвір, можливі проблеми зі з`єднанням труб (а. с. 24). Зі змісту листа КП ЖКС «Порто-Франківський» від 19 липня 2019 року, направленому на ім`я [PERSON] слідує, що власнику квартири [ADDRESS] вручено припис про необхідність в терміновому порядку усунути несправність (а. с. 25). Згідно з висновком будівельно-технічного та оціночно-будівельного експертного дослідження № 129/2019 від 27 вересня 2019 року, складеним ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно зробити для усунення пошкоджень квартири позивача складає 22\~159 грн (а. с. 26-39). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 686/10520/15-ц та від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт повинен бути затверджений начальником організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно із положеннями статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх належність, допустимість, достовірність і достатність. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів). Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять у предмет доказування, а достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Установлено, що акт від 11 липня 2019 року, у порушення вимог, викладених у Правилах, складений комісією у складі майстра дільниці № 5 Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» [PERSON] , та двох представників громадськості: Громилова Е. А., Жієру С. В., тобто особами, не уповноваженими на його складання. Указаний акт не затверджений керівником обслуговуючої організації будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Крім того, акт не містить відомостей про присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, під час його складення. Також, у акті відсутній висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, а тільки зазначено що залиття квартири [ADDRESS] трапилось внаслідок протікання унітазу у квартирі [ADDRESS] , наявності отвору у підлозі, та можливих проблем зі з`єднанням труб у цій квартирі. Суд критично оцінює встановлену у акті причину залиття квартири, оскільки комісією огляд квартири відповідача не проводився, що у судовому засіданні не заперечувалося представниками сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів того, що відповідачем відмовлено у допуску членам комісії виробничої дільниці № 5 КП ЖКС «Порто-Франківський» для обстеження внутрішньо-будинкових мереж квартири [ADDRESS] матеріали справи не містять. Отже, акт від 11 липня 2019 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити, а тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року справа № 344/11147/17 (провадження № 61-19222св19). В обґрунтування вини відповідача у залитті квартири та розміру матеріальних збитків, позивачем надано висновок будівельно-технічного та оціночно-будівельного експертного дослідження № 129/2019 від 27 вересня 2019 року, складеним ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.». В указаному висновку експерт зазначила, що оскільки вона не була присутня під час залиття квартири позивача, відповідь на питання щодо причин залиття указаної квартири базується на даних, зазначених в копії акта від 11 липня 2019 року. Тому, оскільки висновок експерта ґрунтується на документі, який не є належним та допустимим доказом, він також не може бути прийнятий судом до уваги. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Предметом доказування у цій справі є факт залиття, наявність та розмір заподіяної шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Проте, всіх складових відповідальності відповідача під час розгляду справи не встановлено. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири саме відповідачем [PERSON] , а як наслідок - відсутній безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями та шкодою. При цьому, факт залиття квартири позивача внаслідок протікання саме з квартири відповідача та з його вини не підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами. Оскільки за змістом статті 1066 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, тому у даному випадку факт завдання шкоди саме з вини відповідача не встановлений. Тому, правові підстави для покладення обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди на відповідача відсутні. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про відшкодування майнової шкоди, яка не доведена в установленому законом порядку, у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди також слід відмовити. Що стосується вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме усунути несправність сантехнічних приладів (унітазу), труб тощо, суд зазначає наступне. На підтвердження того, що залиття квартири є триваючим, позивачем надано копії актів обстеження її квартири від 21 січня 2020 року та 28 січня 2020 року. Відповідно до акта обстеження від 21 січня 2020 року, складеного комісією у складі: начальника виробничої дільниці № 5 КП ЖКС «Порто-Франківський» Пташенчука В. Т., головного інженера КП ЖКС «Порто-Франківський» Малая О. Й., заступника директора КП ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] , мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] , встановлено, що у квартирі [ADDRESS] видно сліди залиття (вологі стіни, вода на підлозі, обрушена штукатурка стелі) з квартири [ADDRESS] , яка розташована над квартирою [ADDRESS] , дане залиття сталося у результаті недбалості з сантехнічним обладнанням у квартирі [ADDRESS] . Виконати обстеження квартири [ADDRESS] не виявилося можливим, оскільки двері цієї квартири були зачинені. Під час телефонної розмови, мешканець квартири [ADDRESS] [PERSON] відмовився надавати доступ до своєї квартири для проведення обстеження (а. с. 101). Згідно з актом обстеження від 28 січня 2020 року, складеним комісією у складі: начальника виробничої дільниці № 5 КП ЖКС «Порто-Франківський» Пташенчука В. Т., заступника директора КП ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] , майстра дільниці КП ЖКС «Порто-Франківський» [PERSON] , мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] , встановлено, що 24 грудня 2019 року під час обстеження квартири [ADDRESS] , були окреслені межі жовто-бурої плями, наявної на стелі квартири, на даний момент межі жовто-бурої плями в квартирі збільшилися з двох сторін приблизно на 2 см. (а. с. 102). Проте, зазначені акти не містять чіткої причини залиття, в них відсутні обґрунтовані висновки комісії про те, з вини кого сталося залиття. Крім того, акт обстеження, складений 28 січня 2020 року відображає факт обстеження квартири, яке відбулося 24 грудня 2019 року, тоді як акт обстеження має відображати стан приміщення на день його складення. Акта, що складений 24 грудня 2019 року матеріали справи не містять. Отже, на підставі цих актів неможливо встановити протиправність дій та/або бездіяльності відповідача у залитті, причинний зв`язок між ними та завданою шкодою позивачу, а також вину відповідача у заподіянні шкоди. Тому, вимога позивача про зобов`язання відповідача усунути несправність сантехнічних приладів (унітазу), труб тощо задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені [PERSON] , слід залишити за нею.

Outcome: dismissed