Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] і просить виділити їй в натурі частину нежилого приміщення, розташованого з адресою: [ADDRESS] відповідно до її частки у власності, що становить 9517/10000, припинити її право на частку у спільному майні та визнати за нею право власності на виділену у натурі частину нежилого приміщення, розташованого з адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що їй належить 9517/10000 частини нежилого приміщення, розташованого з адресою: [ADDRESS] . Співвласниками іншої частини цього приміщення є [PERSON] та [PERSON] , кожній із яких належить по 483/20000 його частини. Зазначає, що між нею та відповідачами постійно виникають розбіжності у поглядах щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним нежилим приміщенням, що унеможливлює здійснення нею права власності щодо своєї частки та користування земельною ділянкою, призначеною для обслуговування цього приміщення. Зазначена обставина спонукала її до прийняття рішення про припинення участі у праві спільної часткової власності. Оскільки в добровільному порядку відповідачі відмовляються вирішити питання про виділ в натурі належних кожному із них часток у зазначеному нежилому приміщенні, тому просить захистити свої права шляхом виділення їй в натурі належної частки нерухомого майна, припинення її права у спільній частковій власності на це майно та визнання за нею права власності на виділену частину майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Нагнибіда В.І. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Григорук С.В. проти задоволення позову не заперечує, відзив на позов не подавав. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що нежиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , належить сторонам на праві спільної часткової власності. Зокрема, [PERSON] є власником 9517/10000 частини цього приміщення, [PERSON] належить 483/20000 його частини, [PERSON] - 483/20000 частини. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: договором дарування від 29 квітня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., згідно якого [PERSON] . набула у власність 12/25 частини нежилого приміщення по [ADDRESS] ; витягом Старокостянтинівського БТІ №26153740 від 18.05.2010 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на 12/25 частини приміщення; договором дарування від 21 жовтня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., згідно якого [PERSON] . набула у власність 13/25 частини нежилого приміщення по [ADDRESS] ; витягом Старокостянтинівського БТІ №28404472 від 21.10.2014 року про реєстрацію за [PERSON] права власності на 13/25 частини приміщення; договором купівлі-продажу від 16 червня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Вакарєвою О.В., згідно якого [PERSON]. та [PERSON] набули у рівних частках (по 1/2) права власності на 483/10000 частини нежилого приміщення по [ADDRESS] , Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №132631435 від 31.07.2018 року про реєстрацію за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожною на 483/20000 частини нежилого приміщення по [ADDRESS] , технічним паспортом на нежиле приміщення - торгово-офісний бізнес-центр, розташований по [ADDRESS] . Правовий режим спільної часткової власності регулюється главою 26 ЦК України. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1 ст.358 ЦК України). Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до положень ст.ст.183, 358, 364 ЦК України виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Вищезазначені норми цивільного законодавства гарантують кожному із співвласників право на виділення в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності, після здійснення якого, право спільної часткової власності для одного із співвласників припиняється і який набуває право особистої приватної власності на майно, що було утворене в результаті його виділу, і проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Для визначення можливості виділення позивачці в натурі зі спільної часткової власності належну їй частину нежилого приміщення по [ADDRESS] та можливих варіантів такого виділу судом за клопотанням сторони позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено судовому експерту Марченкову Г.Г. Згідно висновку судового експерта Марченкова Г.Г. №26/19 від 25 липня 2019 року виділити частку нежилого приміщення за адресою: [ADDRESS] відповідно до частки [PERSON] у праві спільної часткової власності, яка складає 9517/10000, технічно можливо. Також у зазначеному висновку експертом наведено чотири можливих варіанти такого виділу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Нагнибіда В.І. та представник відповідачки [PERSON] - адвокат Григорук С.В. дійшли згоди щодо виділу належної [PERSON] частки у спірному нежилому приміщенні за варіантом №3 висновку судового експерта Марченкова Г.Г. №26/19 від 25 липня 2019 року. Враховуючи наявність згоди сторін щодо виділення [PERSON] . 9517/10000 частини нежилого приміщення по [ADDRESS] варіанту №3 висновку експерта, а також враховуючи, що саме такий варіант виділу відповідає фактичному порядку користування приміщеннями, який склався між співвласниками, не передбачає будь-яких переобладнань та з найменшим відхиленням від ідеальних часток, а також, що при такому виділі будуть відсутні приміщення спільного користування, суд дійшов висновку про виділення [PERSON] в натурі із спільної часткової власності належні їй 9517/10000 частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , згідно варіанту №3 висновку судового експерта Марченкова Г.Г. №26/19 від 25 липня 2019 року, а саме: нежиле приміщення А-ІІ загальною площею 2346,5 кв.м, в тому числі: - приміщення підвалу а1-І, а саме: сходова клітина (1) площею 8,0 кв.м; щитова (2) площею 1,5 кв.м; зал (3) площею 101,3 кв.м; кладова (4) площею 2,4 кв.м; кабінет (5) площею 8,0 кв.м; коридор (6) площею 102,8 кв.м; умивальник (7) площею 9,2 кв.м; вбиральня (8) площею 1,2 кв.м; насосна (9) площею 1,8 кв.м; кладова (10) площею 5,9 кв.м; зал (11) площею 119,4 кв.м; зал (12) площею 169,7 кв.м; зал (13) площею 58,2 кв.м; зал (14) площею 95,4 кв.м; хол (15) площею 32,6 кв.м; технічне приміщення (16) площею 5,6 кв.м; сходова клітина (17) площею 3,4 кв.м; кладова (18) площею 15,8 кв.м; кладова (19) площею 8,8 кв.м; електрощитова (20) площею 1,7 кв.м; паливна (21) площею 15,7 кв.м; коридор (22) площею 18,1 кв.м; вентиляційна (23) площею 36,4 кв.м; вбиральня (24) площею 6,7 кв.м; насосна (25) площею 4,0 кв.м; вбиральня (26) площею 9,7 кв.м; умивальник (27) площею 8,6 кв.м; кабінет (28) площею 6,3 кв.м; коридор (29) площею 10,2 кв.м; - приміщення першого поверху, а саме: тамбур (101) площею 4,9 кв.м; тамбур (102) площею 10,2 кв.м; торговий зал (103) площею 542,5 кв.м; торговий зал (104) площею 71,6 кв.м; торговий зал (105) площею 84,3 кв.м; тамбур (106) площею 6,9 кв.м; хол (107) площею 25,3 кв.м; сходова клітина (108) площею 6,1 кв.м; кабінет (109) площею 5,1 кв.м; тамбур (110) площею 2,8 кв.м; сходова клітина (111) площею 9,4 кв.м; сходова клітина (116) площею 15,4 кв.м; кладовка (119) площею 5,2 кв.м; торгове приміщення (120) площею 16,0 кв.м; торгове приміщення (121) площею 16,7 кв.м; торгове приміщення (122) площею 13,3 кв.м; санвузол (123) площею 7,3 кв.м; пультова (124) площею 10,7 кв.м; торгове приміщення (125) площею 11,0 кв.м; санвузол (126) площею 7,0 кв.м; торгове приміщення (127) площею 48,0 кв.м; кладовка (128) площею 6,3 кв.м; торговий зал (129) площею 44,8 кв.м; торговий зал (130) площею 63,2 кв.м; - приміщення другого поверху, а саме: тамбур (201) площею 1,9 кв.м; коридор (202) площею 1,3 кв.м; санвузол (203) площею 1,6 кв.м; кладова (204) площею 5,0 кв.м; кабінет (205) площею 19,8 кв.м; кабінет (206) площею 20,4 кв.м; коридор (207) площею 8,3 кв.м; кабінет (208) площею 20,1 кв.м; кабінет (209) площею 12,7 кв.м; кабінет (210) площею 12,7 кв.м; сходова клітина (211) площею 15,9 кв.м; кабінет (212) площею 27,0 кв.м; кабінет (213) площею 43,3 кв.м; кабінет (214) площею 26,5 кв.м; вбиральня (215) площею 3,4 кв.м; сходова клітина (216) площею 15,3 кв.м; коридор (217) площею 41,4 кв.м; кабінет (218) площею 43,4 кв.м; кабінет (219) площею 26,5 кв.м; кабінет (220) площею 30,6 кв.м; кабінет (221) площею 28,2 кв.м; кабінет (222) площею 35,8 кв.м; санвузол (223) площею 1,8 кв.м; санвузол (224) площею 1,2 кв.м. Оскільки в результаті такого виділу мав місце відступ від ідеальних часток співвласників, який по вартості становить: для співвласника 9517/10000 частки [PERSON] - на 2113 грн. більше від ідеальної частки, для співвласників 483/10000 [PERSON] та [PERSON] - на 2113 грн. менше від ідеальної частки, тому з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] та [PERSON] по 1056 грн. 50 коп. (2113 грн. : 2) грошової компенсації за відхилення від ідеальних часток у праві спільної часткової власності на нежиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку із виділенням [PERSON] в натурі із спільної часткової власності належні їй 9517/10000 частини нежилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , її право спільної часткової власності на 9517/10000 частини зазначеного нежилого приміщення на підставі ч.3 ст.364 ЦК України слід припинити, а також слід визнати за нею право власності на виділену у натурі частину зазначеного нежилого приміщення. При вирішенні питання про судові витрати, суд виходить з положень ст.141 ЦК України згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема , чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ч.3 ст.141 ЦПК України). Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що [PERSON] в зв`язку із розглядом даної справи понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 8810 грн., що підтверджується квитанцією №81 від 12 листопада 2018 року, а також витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в сумі 5024 грн., що підтверджується рахунком ФОП Марченкова Г. Г. від06.05.2019 року та квитанцією про оплату від 10.05.2019 року. Вищезазначені витрати є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки у рівних частках. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в зв`язку із розглядом даної справи [PERSON] понесла також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №12/19 від 22 лютого 2019 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 03.10.2019 року, рахунком-фактурою №01-12/19 від 03.10.2019 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру №18-01-12/19 від 03.10.2019 року. При цьому, зі змісту акту прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №12/19 від 22 лютого 2019 року вбачається, що до витрат на правничу допомогу включено також транспортні витрати на суму 3000 грн., а також витрати по отриманню судового рішення та звернення його до виконання на суму 3000 грн. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження транспортних витрат, пов`язаних із розглядом даної справи, на суму 3000 грн., в зв`язку із чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачів. Також, суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідачів витрат в сумі 3000 грн., пов`язаних із отриманням представником позивача судового рішення та зверненням його до виконання, оскільки ці витрати не пов`язані із розглядом справи, а стосуються стадії виконання рішення суду. Отже, доведені [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, які вона понесла в зв`язку із розглядом даної справи складають 14000 грн. (20000 - 3000 - 3000), та які підлягають стягненню з відповідачів на її користь у рівних частках. Таким чином, розмір судових витрат, понесених [PERSON] в зв`язку із розглядом даної справи, складають 27834 грн. (8810 грн. витрати по сплаті судового збору + 5024 грн. витрати по оплаті вартості експертизи + 14000 грн. витрати по оплаті правової допомоги), які слід стягнути на її користь з відповідачів у рівних частках, тобто по 13917 грн. з кожного.

Outcome: approved