Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулася [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Зведенівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (чай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у с. ЗведенівкаШаргородського району Вінницької області помер її дід - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема із його права на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зведенівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке йому належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрованого 21 серпня 1997 року за № 837 на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 27 травня 1997 року № 121. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки є онукою спадкодавця. Бажаючи оформити спадщину після смерті [PERSON], позивач звернулася до нотаріуса, проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] позивач не може, оскільки сертифікат втрачений. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зведенівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, що і у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте у листі від 26 лютого 2016 року № 02-12-22 Зведенівський сільський голова Боднар В.Д. справу просить розглянути у відсутність їх представника, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, проте, від заступника начальника Шаргородського районного управління юстиції Залокоцької В.Д. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу державної реєстраційної служби Шаргородського РУЮ. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. [INFO] у с. ЗведенівкаШаргородського району Вінницької області помер її дід - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зведенівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке йому належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрованого 21 серпня 1997 року за № 837 на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 27 травня 1997 року № 121, що вбачається із листа Відділу Держгеокадатсру у Шаргородському районі Вінницької області від 18 листопада 2015 року № 31-28-99.2-201/15-15 (а.с. 12). Спадкоємцем після смерті [PERSON] був батько позивача та син спадкодавця - [PERSON], проте він помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [NUMBER], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про одруження позивача № 00015253472, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] та свідоцтвом про його смерть [NUMBER] (а.с. 6-9). Позивач спадщину після смерті діда прийняла, що вбачається із довідки Виконавчого комітету Зведенівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 13 березня 2015 року № 222 (а.с. 11). Оформити у спадщину право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], позивач не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] втрачений. Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с. 14). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Так, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548ЦК УРСР). Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 551 ЦК УРСР, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання її права отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,0 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Зведенівськоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] діда - [PERSON], яке належало останньому на підставі сертифіката, який було втрачено. Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Outcome: approved