Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2012 року, проте шлюб не склався і 15 травня 2015 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення сином сторін повноліття. Проте позивач вказує, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення сина в повному обсязі. На даний час дитина часто хворіє і потребує значних витрат на лікування, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила задоволити його в повному розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що є інвалідом ІІІ групи довічно, на підтвердження чого надав суду довідку, інших доходів немає. Просив відмовити в збільшенні розміру аліментів. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 18 травня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Корецького районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 18, (свідоцтво про шлюб\~1-ГЮ № 075851 від 18.05.2012 року). Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 22 лютого 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. У цьому шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження 1-ГЮ № 174314 від 01.12.2012 року). Як встановлено судом, за рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 21 вересня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище відповідача покращилось, син сторін потребує значних витрат на його утримання та забезпечення всім необхідним, то виникла необхідність змінити розмір аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є інвалідом ІІІ групи довічно та отримує соціальну пенсію в розмірі 1277 грн., тому вважає за потрібне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в 600 грн. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, є належним захистом прав дитини сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved