Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договором позики в розмірі 97675,00 грн., покликаючись на те, що 02.12.2019 між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, згідно якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] отримав у власність грошові кошти, а саме 98175,00 грн, що підтверджується розпискою від 02.12.2019, виданої відповідачем в момент отримання коштів. За умовами договору [PERSON] зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму коштів в термін до 31.12.2019. Проте, 20.09.2020 відповідач повернув йому лише частину суми боргу в розмірі 500,00 грн. На його неодноразові вимоги про повернення грошових коштів відповідач жодним чином не реагує та неправомірно ухиляється від повернення боргу. За цих обставин, покликаючись на ст. 1049, 1046, 207, 527, 525,\~612 ЦК України, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 16.12.2020 справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України\~загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу\~визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 02.12.2019 відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у позику кошти в розмірі 98175,00 грн., які зобов`язувався повернути до 31.12.2019. Як стверджує позивач, всупереч умов договору позики відповідач 20.09.2020 повернув йому лише частину боргу в розмірі 500,00 грн. Таким чином, у зазначений строк відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики в повному обсязі не виконав, грошові кошти не повернув. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Згідно з вимогами\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За правилами ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із правової позиції, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 373/2054/16-ц, за змістом ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Відтак, враховуючи те, що суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, беручи до уваги ту обставину, що відповідачем не спростовано, що ним позивачу було сплачено більшу суму боргу за договором позики від 02.12.2019 або він виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики у повному обсязі, з врахуванням того, що [PERSON] просить стягнути суму позики, з врахування частини сплаченого боргу в розмірі 500,00 грн., тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача боргу за договором позики в сумі (98175,00 500) 97675,00 грн. підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується розпискою, визначений розпискою строк для повернення позики закінчився, а наявність в позивача оригіналу боргової розписки свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення всієї суми грошових коштів. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141\~ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved