overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 15 жовтня 2007 року вона та [PERSON] уклали шлюб за час якого у них у 2008 році народилась дочка [PERSON], а у 2009 році - дочка [PERSON]. Протягом останніх років їхнє сімейне життя стало поступово погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Причиною цього стало те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціатими між ними виникають постійні сварки, скандали, свідками яких нерідко є їхні діти. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві та пояснила, що вони з відповідачем вже півтора року проживають окремо один від одного. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 15 липня 2011 року вона та відповідач уклали шлюб. За час спільного проживання у них 14 грудня 2011 року народилась дочка [PERSON], а 27 червня 2014 року - син [PERSON]. За час спільного проживання виявилось, що у них неодноразово виникають конфліктні ситуації, які призвели до втрати між ними взаєморозуміння, поваги один до одного, а в кінцевому результаті і бажання проживати спільно як подружжя. Просить суд постановити рішення, яким укладений шлюб розірвати. Її прізвище після розлучення залишити Ладан. Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 16 жовтня 2006 року вона та відповідач зареєстрували шлюб від якого дітей не мають. Спільне життя не склалось у звязку з чим невдовзі після одруження вони стали проживати окремо один від одного. За наявною у неї інформацією відповідач на даний час проживає з іншою жінкою. Просить суд укладений шлюб розірвати. Сторони до суду не з'явились. Позивачкою подано факсимільним зв'язком суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог. Матір відповідача [PERSON] подала суду заяву у якій зазначає, що її син [PERSON], який на даний час проживає за межами України, згідний на розірвання шлюбу. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони 16 жовтня 2006 року уклали шлюб. Дітей від шлюбу немає. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що так як сторони тривалий час разом не проживають, відносини між собою не підтримують, шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам відповідача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про одруження (а.с.4) позивачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу свого прізвища не змінювала, його змінив відповідач з [PERSON] на [PERSON]. Оскільки останній не заявив клопотання про зміну його прізвища на дошлюбне суд залишає йому шлюбне прізвище. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 17 вересня 2004 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. 26 квітня 2006 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, різні характери. Крім цього, відповідач став зловживати спиртними напоями на ґрунті чого у них виникають різного роду сварки, які переростають у насильство щодо неї Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд вказаний шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не зявився. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дитини, сторони 17 вересня 2004 року зареєстрували шлюб за час якого у них 26 квітня 2006 року народився син [PERSON] (а.с.3,5). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не зявився, що вказує на втрату його інтересу до сімї. Зважаючи на вказані обставини, того, що сторонам надавався строк для примирення протягом якого вони не примирились, суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дитини. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці шлюбне прізвище як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у звязку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 17 грудня 2009 року померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул.Красноберіз,4 села Полиці Камінь-Каширського району, який та за життя заповіла їй. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, вона не може у нотаріальній конторі отримати на них свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею в порядку спадкування право власності на зазначені будівлі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідача в користь позивачки судового збору не стягує, оскільки сільрада право власності на спадкові будівлі не оспорювала та не оспорює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 18 лютого 1989 року вона та [PERSON] уклали шлюб за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Під час спільного проживання виявилось, що у них протилежні (несумісні) характери, різні погляди на життя у зв'язку з чим виникають постійні сварки. Просить суд постановити рішення, яким укладений шлюб розірвати після чого її прізвище залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 18 травня 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб від якого дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось. Під час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя, у зв'язку з чим вони не змогли налагодити сімейні відносини. Просить суд укладений шлюб розірвати. Її прізвище після розлучення залишити шлюбне [PERSON]. Сторони до суду не з'явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з відповідного свідоцтва (а.с.4), сторони 18 травня 2007 року зареєстрували шлюб. Дітей від нього не мають. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, а навпаки подав суду заяву в якій теж просить шлюб розірвати, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам відповідача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 21 травня 2006 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним алкогольних напоїв на ґрунті чого виникають різні конфліктні ситуації, що унеможливлює спільне проживання. Просить суд укладений шлюб розірвати, після розлучення її прізвище залишити [PERSON]. Стягнути з відповідача у її користь понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, однак заперечує щоб у позивачки залишилось шлюбне прізвище [PERSON]. Крім цього вважає, що немає підстав про стягнення з нього в користь позивачки понесених нею судових витрат. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.5), сторони 21 травня 2006 року зареєстрували шлюб. Як пояснила суду позивачка, що не заперечив відповідач, дітей від шлюбу немає. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати у сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, що не заперечив відповідач, між ними із-за несумісності характерів виникають сварки, що призвело до окремо проживання більше трьох років. Враховуючи те, що сторони покладених на них ст.55 СК України обовязків турбуватись про сімю не виконують суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам як позивачки, так і відповідача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляла, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON], оскільки всі її правовстановлюючи документи виписані саме на це прізвище, зокрема і її паспорти як громадянина України так і закордонний. Понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору суд з відповідача в її користь не стягує, оскільки остання відмовилась від такого стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 22 вересня 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб за час якого у них 29 лютого 2008 року народилась дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери. Крім цього, він став зловживати спиртними напоями на грунті чого виникають постійні сварки, які інколи переростали у застосуванні до неї фізичного насильства. Просить суд укладений шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просить її прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Стягнути з відповідача у її користь понесені судові витрати. Відповідач до суду не зявився. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів Позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з свідоцтв про укладення шлюбу, народження дитини, сторони 22 вересня 2007 року уклали шлюб, за час якого у них 29 лютого 2008 року народилась дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати у сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не зявився, що вказує на втрату його інтересу до сімї. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені по справі обставини суд доходить висновку, що шлюб носить формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам позивачки. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляла, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 487 грн. 20 коп. документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 23 жовтня 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. Спільна життя з відповідачем не склалось, оскільки він не дбав про сім'ю, не надавав жодної матеріальної допомоги у зв'язку з чим вона з дітьми в 2010 році змушена була переїхати на проживання до своїх батьків в с.Підцир'я, де проживає по даний час. Просить суд укладений шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідач до суду не з'явився хоча був вчасно шляхом поміщення судового оголошення у газеті «Волинь-нова» повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з свідоцтв про укладення шлюбу, народження дітей (а.с.4, 6, 8, 12), сторони 23 жовтня 2000 року уклали шлюб, за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], [INFO] року - син [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати у сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені по справі обставини, те, що сторони з 2010 року проживають окремо один від одного, суд доходить висновку, що шлюб носить формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам позивачки. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляє, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 637 грн. 20 коп. документально підтверджених понесених нею судових витрат, із яких: 487 грн. 20 коп. - витрати по сплаті судового збору, 150 грн. - витрати понесені за поміщення судового оглошення у газеті «Волинь-нова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 24 листопада 2001 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. [INFO] у них народилась дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Протягом останніх п'яти років їхнє спільне проживання поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Причиною цього стали різні погляди на життя, несуміність характерів, що призводило до виникнення сварок, в тому числі у присутності дітей, що негативно впливає на їх здоров'я. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином про судовий розгляд, судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а.с.4, 10, 11. 12), сторони 24 листопада 2001 року уклали шлюб за час якого у них [INFO] народилась дочка [PERSON], [INFO] - син [PERSON], [INFO] - дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не з'явився, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Підтвердження цього є і заочне рішення Камінь-Каширського районного суду від 11 листопада 2014 року про стягнення з нього у користь позивачки аліментів на утримання дітей. Крім цього, сторонам з метою збереження сім'ї надавався строк для примирення протягом якого вони не примирились. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей, оскільки добровільно їх утримувати він відмовляється. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved