Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

у лютому 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору міни від 06.11.2015 року. Відповідач зареєстрований в її будинку за вказаною адресою, однак з липня 2015 року не проживає, комунальні платежі не сплачує. У зв'язку із цим, позивач просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. У судове засідання позивач та його представник не з'явився, проте від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, при цьому вказав, що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами [PERSON] згоден, просить їх задовольнити. Просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи відділ громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: згідно договору міни від 06.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1559, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони поміняли належні їм на праві власності : [PERSON] - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою:[ADDRESS] [PERSON] -39/500 частин нежитлових будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою:[ADDRESS], що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Полтавській області [PERSON],[INFO], зареєстрований в [ADDRESS] Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є колишніми власником спірного будинку та не є членом сім'ї позивача, за місцем реєстрації не проживає з часу обміну будинку. Отже, як колишній власник відповідач втратив право користування ним. Разом з тим, вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає з наступних підстав. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зняття особи з реєстраційного обліку проводиться органом реєстрації, крім інших підстав, і на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Питання зняття з реєстрації може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зняти її з реєстрації на підставі даного рішення. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в повному обсязі витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial