Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У лютому 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «Сподобівка», ПП «Сподобівка Агро плюс» щодо визнання договорів оренди землі неукладеними, зобов`язання повернення земельних ділянок які на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належать ій, стягнення з відповідачів солідарно судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 14 500 грн. В обґрунтування позову зазначила, що успадкувала та є власником 3-х земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, а саме: земельної ділянки площею 4,7391 га, 9,1519 га та 1,9112 га. 29 січня 2005 року між ТОВ «Сподобівка» та колишніми власниками земельних ділянок: [PERSON] (бабусею позивачі), [PERSON] (матір`ю позивача) та [PERSON] (батьком позивача) були підписані договори оренди землі терміном на 5 років. Позивач зазначила, що при зверненні до дирекції ТОВ «Сподобівка» із заявами про повернення земельних ділянок у зв`язку зі спливом строку дії договорів, не отримала відповіді, проте дізналася, що до договорів оренди № 189 та № 191 існують Додаткові угоди, відповідно до яких термін дії зазначених договорів становить 15-років. Позивач не погоджується продовжувати договірні відносини з ТОВ «Сподобівка», через що змушена звернутися до суду для захисту порушених прав, оскільки наведені договори та додаткові угоди особами, які в них зазначені як власники земельних ділянок, ними не підписувалися. Таким чином вважає, що наведені договори разом з додатками є такими, що не укладені і земельні ділянки підлягають поверненню позивачу. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не з`явився, надав заяву про зупинення провадження по справі у зв`язку з закінченням дії договорів та підписання актів прийому-передачі земельних ділянок. Представник відповідача ТОВ «Сподобівка» до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленням від 13.10.2021. Представник відповідача ПП «Сподобівка Агро Плюс» надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги не визнав, при цьому повідомив, що предмет спору на даний час вичерпано, оскільки спірні земельні ділянки за актами приймання-передачі від 30.09.2021 повернуті [PERSON] в зв`язку з закінченням строку дії договорів оренди землі. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши позицію учасників справи, вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3-х земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області: -земельної ділянки площею 9,1519 га, кадастровий № 632578600:02:001:0109, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 вересня 2015 року нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 27). -земельної ділянки площею 1,9112 га, кадастровий № 6325786000:02:001:0128, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 вересня 2015 року державним нотаріусом Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 28). -земельної ділянки площею 4,7391 га, кадастровий № 632578600:02:001:0111, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 5 вересня 2015 року нотаріусом Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с. 29). Земельні ділянки площею 1,9112 га та 4,7391 га, входять до договору оренди № 191 (а.с. 10-11). 29 січня 2005 року між колишнім власником земельної ділянки [PERSON] , бабусею позивача, та ТОВ «Сподобівка» укладено Договір оренди землі № 191 терміном на 5 років (а.с.10-11). До вказаного договору укладена Додаткова Угода від 24 липня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Сподобівка», за умовами якої строк дії договору оренди становить п`ятнадцять років (а.с.20) 01 листопада 2010 року між [PERSON] і ПП «Сподобівка Агро Плюс» укладено додаткову угоду № 191/1 про заміну орендаря земельної ділянки площею 4,7391 га (реєстрація від 02.03.2012 року № 632578604001141) і додаткову угоду № 191/2 щодо земельної ділянки площею 1,9112 га (реєстрація від 02.03.2012 року № 632578604001142 (а.с.17-18). 29 січня 2005 року між колишнім власником земельної ділянки [PERSON] , матір`ю позивача та ТОВ «Сподобівка» укладено договір оренди землі № 189 терміном на 5 років (а.с.12-13) та додаткова угода від 24 липня 2008 року з особистим підписом спадкодавиці [PERSON] , за умовами якої строк дії договору оренди - п`ятнадцять років (а.с.15). 11 травня 2021 року ухвалою суду за клопотання представника позивача [PERSON] по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса (адреса місцезнаходження: вул. Золочівська-8а, м. Харків, інд. 61177) (а.с.117-118). 05.08.2021 року матеріали цивільної справи повернуті до суду у зв`язку з невиконанням стороною позивача вимог експерта, зокрема: ненадання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи ( оригіналів документів, що підлягають дослідженню), а також несплатою коштів на (а.с.125-127). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 203 ЦК України щодо загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 2 даної статті, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 даної статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» вказано істотні умови договору оренди землі. Відповідно ч. 1 цієї статті, яка діяла на час укладання спірного Договору оренди істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Якщо в договорі (Додатковій угоді) відсутній підпис орендодавця, що суперечить положенням ст. 207 ЦК України, дані обставини свідчать про відсутність волевиявлення орендодавця щодо укладення такої додаткової угоди і є підставою для визнання такої угоди недійсною. Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Як вбачається з матеріалів справи, на час розгляду справи строк дії у договорах і додаткових угодах, укладених відповідно до договорів оренди земельних ділянок № 189 та № 191 сплив, актами прийому-передачі від 30.09.2021, укладеними між [PERSON] та ПП «Сподобівка Агро Плюс» земельні ділянки за кадастровими номерами № 632578600:02:001:0111; № 632578600:02:001:0109 та № 6325786000:02:001:0128 повернуті позивачу. Таким чином, Договори оренди землі № 189 та № 191 від 29.01.2005 року на теперішній час не є чинними, а земельні ділянки передані ПП «Сподобівка Агро Плюс» використовуються за цільовим призначенням їх законним володільцем [PERSON] .. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, які оцінені за вимогами ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що права позивача порушені, тобто позивач не довів своїх позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Отже, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed