overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Консалтингова компанія «Бі.Еф.Сі», треті особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ПАТ «Сбербанк» про визнання недійсними: звіту про оцінку майна - трикімнатної квартири [ADDRESS]; звіту про оцінку майна - житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер:[NUMBER], що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року відкрито провадження у даній справі. У березні 2017 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом: - Зупинення стягнення за виконавчим листом №2-2839/12 від 25.04.2013 року виданого Солом»янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії в сумі 12 322 350 грн., 30 коп., який знаходиться в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №41718263/2; - Заборонити вчиняти дії шляхом реалізації майна, що здійснюється ДП «Сетам» в межах виконавчого провадження №41718263/2 за виконавчим листом №2-2839/12 від 25.04.2013 року виданого Солом»янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії в сумі 12 322 350 грн., 30 коп., який знаходиться в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП №41718263/2, а саме: трикімнатної квартири [ADDRESS]; житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер:[NUMBER], що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS]. Зі змісту ст. 151 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи за заявою осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Заява позивача про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки ініційований вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогам, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того, щодо можливості виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним - [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO], а саме, що померлі доводилися один одному матір'ю та сином, а йому - рідними батьком та бабусею. Даний факт заявнику потрібен для прийняття спадщини. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи надав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON], який помер [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON] мала дівоче прізвище - [PERSON]. [PERSON] та її діти, зокрема [PERSON] проживали у с. Водяне Петрівського району Кіровоградської області. Також свідки зазначили, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] є рідною бабусею останньому. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [PERSON] народився [INFO], мати - [PERSON], відомості про батька відсутні, відповідно свідоцтва про народження [NUMBER]. Матеріали справи містять відомості з погосподарських книг, зокрема, що [PERSON] проживала однією родиною з [PERSON] разом із сином - [PERSON], який народився [INFO]. Дана родина проживала у с. Водяне Петрівського району Кіровоградської області. Відповідно свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось майно та відкрилася спадщина. Отже, встановлення факту родинних відносин для заявника є необхідним для отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для документального оформлення передачі майнових прав зацікавленій особі. Таким чином, суд вважає, що факт родинних відносин заявником підтверджений. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину. На підставі п. 1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 березня 1987 року Палацем одружень «Дарницький», м. Київ, актовий запис №674, між ним та [PERSON] посилаючись на різні погляди на сімейне життя та обов'язки, припинення подружніх відносин з травня 2015 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином неодноразово, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення за наявності всіх умов, передбачених ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи, надані докази, дійшов висновку про задоволення вказаного позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1987 року, про що Палацем одружень «Дарницький», м. Київ зроблено актовий запис № 674 та видане відповідне свідоцтво ( а.с. 25) Із пояснень позивача вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-щлюбні стосунки тривалий час. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 288 від 14 червня 2008 року. Спільне проживання сторін було припинено. Шлюбні відносини не підтримуються та спільне господарство не ведеться , шлюб став існувати лише формально. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], спір щодо проживання дітини на даний час відсутній. Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності у якій позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно із статті 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Судом встановлено, що 14 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 288. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між [PERSON] та [PERSON]має бути розірваний. Суд не знаходить підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя у відповідності до статті 111 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 27 грудня 2014 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розір-вати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Вона надала заяву (а.с.12), в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 грудня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №718. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 грудня 2014 року (а.с.5). [INFO] у них народився син [PERSON] . Ця обставини підтвер-джуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 березня 2015 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою та просить встановити той факт, що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON]. Свою заяву мотивує тим, що [PERSON] був опікуном визнаного недієздатним [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації Державного житлового фонду Печерського району 28.10.1994 року за № 3239, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 01.11.1994 року, про що зроблено запис в реєстровій книзі № 2168. 01.08.1997 року. Оскільки на даний час він не може підтвердити родинний зв'язок зі спадкодавцем та оформити спадщину, тому звернувся з вказаною заявою до суду. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] проти вимог заяви не заперечувала. Крім того, зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON] Спору щодо спадкового майна між ними немає. Суд, заслухавши заявника та заінтересовану особу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 254 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ, про встановлення фактів, що розглядає суд, визначений ст. 256 ЦПК України. Пунктом 1 частини 1 цієї статті визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту - родинних відносин між фізичними особами. Судовим розглядом встановлено, що рішенням народного суду Подільського району м. Києва [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним. Розпорядженням Печерської районної державної адміністрації м. Києва [PERSON] призначено опікуном недієздатного [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис 18.12.2000 року за № 16243. Згідно свідоцтва про право власності від 28.10.1994 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. 01.08.1997 року [PERSON] подарувала свою частину вище вказаної квартири [PERSON] З метою оформлення спадщини на вказану квартиру заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи підстави звернення до суду, а саме встановлення родинних відносин з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, докази, що були дослідженні, є всі підстави вважати, що вказана заява є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2007 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що з відповідачкою разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи надали суду клопотання, в якому просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 06.12.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у міста Києва, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., актовий запис №1980, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що з відповідачкою разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Зазначив, що стосунки з відповідачкою не склалися через різні характери та протилежні погляди на життя. Подальше примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом із відповідачем. На даний час спору між сторонами щодо поділу майна немає. Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 13.09.2003 р. у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., актовий запис № 2059 (а.с. 4). [INFO] р. народилася [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом в якому зазначив, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.12.2006 року з нього на користь його колишньої дружини [PERSON], на утримання їхніх неповнолітніх дітей: Марини, [INFO], Наталії, [INFO], Олени, [INFO], [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Посилаючись, що станом на цей час на його утриманні перебуває його нинішня дружина, їхні двоє спільних дітей, неповнолітні Данило, [INFO] та Артем [INFO], його теща та тесть, які є пенсіонерами, його матеріальне становище раптово погіршилось, його дохід є не значним, позивач просив зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь відповідачки на утримання дітей до 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнали та просила відмовити в його задоволенні посилаючись, що станом на теперішній час вона проживає з чотирма їхніми спільними з позивачем доньками, останні повністю знаходяться на її утриманні, її заробітна плата є значною, позивач не сплачує аліменти на утримання дітей. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 10 і 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Будь-яких доказів зміни свого матеріального становища позивач не надав, а також не надав належних доказів про те, що станом на теперішній час члени його сімї повністю знаходяться на його утриманні та не мають жодних джерел доходу, у звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з відповідачем за даним позовом він знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 18 червня 1988 року Відділом записів актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 1103. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved