Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобовязання повернути обєкт оренди (шляхом виселення з приміщень) та стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 11033,47 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.07.2005 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради, функції та повноваження якого на сьогоднішній день виконує Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] та [PERSON], укладено договір оренди нежитлових приміщень №Г-3124-5, відповідно до п.1 якого позивач передав, а відповідачі прийняли у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення (підвал), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Джерельна, 2-Б, загальною площею 30,6 кв.м, з індексом приміщення 20-1, 20-2, 20-3, згідно з поверховим планом ЛОДКБТІ та ЕО від 06.03.2001 за інвентарним № 331. Первинний строк дії договору оренди визначено до 22.07.2006 (п.4.1. договору) із цільовим призначенням обєкта оренди для проектування та виготовлення побутових приладів. У звязку з фактичним використанням орендарем обєкта оренди за попереднім договором не передбачалось підписання акта приймання-передачі обєкта оренди, а обєкт вважався переданим в оренду з моменту підписання договору оренди (п.3.3 договору). З врахуванням положень п.4.3 договору та ч.2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», позивачем на адресу відповідачів було надіслано повідомлення №2302-вих-2266 від 30.07.2014, в якому орендодавець повідомляв відповідачів про припинення договірних відносин з 22.07.2014 та вказував на обовязок відповідачів щодо повернення орендованого майна орендодавцю. Станом на момент подання даної позовної заяви, відповідачі свого обовязку щодо повернення орендованого майна не виконали. Всупереч умовам укладеного договору відповідачі взяті на себе зобовязання в повному обсязі не виконали. Відповідно до довідки про заборгованість, станом на 22.07.2014 року, дату припинення договору оренди, відповідачами плата за користування обєктом оренди вносилась не вчасно та не в повному обсязі, визначеному умовами договору, та допущено заборгованість на загальну суму 11\~033, 47 гривень. Невиконання відповідачами умов договору оренди в частині грошового зобовязання значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні цього договору, оскільки в результаті несплати за вказаним договором, відповідачі призвели до недоотримання коштів бюджетом м. Львова. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно користувався спірним обєктом оренди, але акт про його приймання не підписував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2005 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради, функції та повноваження якого на сьогоднішній день виконує Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, та [PERSON] та [PERSON], укладено договір оренди нежитлових приміщень №Г-3124-5, відповідно до п.1 якого позивач передав а відповідачі прийняли у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення (підвал), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Джерельна, 2-Б, загальною площею 30,6 кв.м, з індексом приміщення 20-1, 20-2, 20-3, згідно з поверховим планом ЛОДКБТІ та ЕО від 06.03.2001 за інвентарним № 331. Первинний строк дії договору оренди визначено до 22.07.2006 (п.4.1. договору) із цільовим призначенням обєкта оренди для проектування та виготовлення побутових приладів /а.с.8/. Первинний строк дії договору оренди визначено до 22.07.2006 (п.4.1. Договору) із цільовим призначенням об'єкта оренди - для проектування та виготовлення побутових приладів (Розділ 2 Договору). В зв'язку із фактичним використанням Орендарем об'єкта оренди за попереднім договором не передбачалось підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, а об'єкт вважався переданим в оренду з моменту підписання Договору оренди (п. 3.3 Договору). Згідно з п.4.3 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Згідно із ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ст.1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та правочини. Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Частиною 9 спірного Договору оренди визначено порядок повернення Орендодавцю об'єкта оренди. Так, згідно з п.9.1 Договору, повернення Орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії договору або дострокового його припинення чи розірвання. Відповідно до п.9.6 договору, у разі припинення або розірвання Договору, Орендар повинен повернути Орендодавцеві об'єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану об'єкта оренди з вини Орендаря. З врахуванням положень п. 4.3 Договору та ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», Позивачем на адресу Відповідачів було надіслано повідомлення №2302-вих-2266 від 30.07.2014 року, в якому Орендодавець повідомляв Відповідачів про припинення договірних відносин з 22.07.2014 року та вказував на обов'язок Відповідачів щодо повернення орендованого майна Орендодавцю /а.с.7/. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, сплатити гроші тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник та кредитор. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.19 цього ж Закону, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Пунктом 7.2 Договору оренди визначено обов'язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі. Пункт 5.3. Договору передбачає, що орендна плата сплачується орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць у встановленому нормативними документами власника майна порядку. Згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2007 року № 1100 «Про затвердження Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради та його структури у новій редакції», таким органом є управління комунальної власності, до компетенції якого, згідно з п.4.6. згаданого Положення, віднесено здійснення обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, Відповідачі взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконали. Так, відповідно до довідки про заборгованість, станом на 22.07.2014 року, дату припинення договору оренди, Відповідачами плата за користування об'єктом оренди вносилась не вчасно та не в повному обсязі, визначеному умовами Договору, та допущено заборгованість на загальну суму 11 033,47 гривень, що підтверджується довідкою про заборгованість від 27.04.2015 року №2302-вих-1082 /а.с.6/. Згідно з нормами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, приймаючи до уваги зібрані та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повному обсязі. Судові витрати слід покласти на відповідачів, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved