Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (далі - управління) звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що Управління, виконуючи обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, придбало автомобіль для особи з інвалідністю [PERSON] з передачею права керування автомобілем [PERSON] , сину особи з інвалідністю. Вартість автомобіля марки М1 ЗАЗ 110308-44, номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний Марсала складає 36 325, 00 грн. Автомобіль зареєстрований Сумським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС України в Сумській області 02 грудня 2009 року за [PERSON] з правом керування [PERSON] . Зазначений транспортний засіб є власністю позивача та знаходиться на обліку управління. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Листом управління від 15 жовтня 2019 року повідомлено [PERSON] про можливість отримання такого автомобіля після надання інформації про членів сім`ї померлого [PERSON] , які були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю. Даних про членів сім`ї, які були зареєстровані разом з [PERSON] на момент смерті, а також осіб з інвалідністю в сім`ї [PERSON] , до управління відповідачем не було надано. Листом управління від 20 листопада 2019 року повідомлено [PERSON] , про необхідність повернення спеціального легкового автомобіля у зв`язку з відсутністю заяви на переоформлення автомобіля та ненаданням відповідних документів. Тому управління вважає, що [PERSON] користується зазначеним автомобілем без належної правової підстави. Посилаючись на вказані обставини, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] транспортний засіб марки М1 ЗАЗ 110308-44, номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний Марсала на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2020 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання 26 березня 2020 року о 15 год. 00 хв. 21 лютого 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що дійсно, позивачем по справі був придбаний вказаний автомобіль для його батька, [PERSON] на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999. Автомобіль був зареєстрований Сумським відділом УДАІ УМВС України в Сумській області 02 грудня 2009 року за його батьком, [PERSON] з правом керування [PERSON] , відповідача по справі, оскільки , на протязі всього періоду життя вони мешкали разом, однією сім`єю і надавали догляд батьку, який він потребував, так як він був інвалідом І групи, і в силу свого стану здоров`я він не міг сам себе обслуговувати. [INFO] його батько помер. На момент його смерті, він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , оскільки у порядку спадкування він успадкував будинок і їх сім`я користувалася цим будинком, як дачею у літній період часу, оскільки там була земельна ділянка, яку вони обробляли. Фактичним місцем мешкання його батька і їхньої сім`ї постійно було місце мешкання за адресою: [ADDRESS] , де мешкали його батько, [PERSON] , мати [PERSON] та відповідач зі своєю сім`єю. Зазначає, що батько був інвалідом І групи , він не мав можливості проживати один в силу свого стану здоров`я, бо не міг сам себе обслуговувати. Він і його мати постійно надавали батьку догляд, бо він потребував постійного догляду, надавали йому лікування, забезпечували його потреби, він довгий період часу знаходився на «Д» обліку у Сумському онкодиспансері, неодноразово були проведені оперативні втручання у зв`язку з його тяжкою хворобою. Таким чином, батько постійно проживав з його сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» про проживання особи без реєстрації за даною адресою від 20грудня 2019 року. Вважає, що позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені і автомобіль МІ ЗАЗ 110308-44 після смерті батька, [PERSON] , інваліда І групи, строк експлуатації якого більше 10 років, повинен бути безоплатно переданий у власність члену його сім`ї, тобто йому, сину [PERSON] - [PERSON] , оскільки він постійно був його членом сім`ї, вони постійно фактично проживали сумісно за адресою [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с. 42-43). 03 березня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на те, що у відзиві відповідач не погоджується з тим, що він зобов`язаний повернути автомобіль, оскільки його батько [PERSON] фактично мешкав зі своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» від 20 грудня 2019 року. Однак, на момент смерті місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта [PERSON] . Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, строк експлуатації якого більше 10 років, може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї ( за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстрвоані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті особи з інвалідністю, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики. На момент смерті місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено умови, за яких члени сім`ї особи мають право на залишення собі у власність автомобіля, наданого особі з інвалідністю. Такою обов`язковою умовою є місце реєстрації особи з інвалідністю. Таким чином, [PERSON] користується спірним автомобілем, який був отриманий особою з інвалідністю [PERSON] (його батьком) з передачею права керування автомобілем його сину, без належної правової підстави. Відповідно до абз. 16 п. 16 Порядку №999 автомобіль, отриманий особою з інвалідністю, законним представником недієздатної особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду. Відповідно до чинного законодавства автомобіль підлягає вилученню, оскільки його добровільно не повернуто. Вважає, що позовні вимоги Управління є обґрунтованими, та просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.46-47). 26 березня 2020 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 02 липня 2020 року, 16 год. 00 хв. в зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення. 02 липня 2020 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 11 вересня 2020 року 13 год. 00 хв. у зв`язку з закінченням робочого часу. 11 вересня 2020 року розгляд справи відкладено до 28 жовтня 2020 року, 15 год. 40 хв. у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в розгляді кримінальної справи №587/734/20, провадження №1-кп/591/531/20. 28 жовтня 2020 року допитано свідка [PERSON] , розгляд справи відкладено до 11 лютого 2021 року для виклику свідка. В даному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повному обсязі, представники відповідача заперечували проти задоволення позову допитано свідка [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до копії акту приймання-передачісерії НДЦ № 563968 від 14 жовтня 2009 року, підприємство-виробник - Закрите акціонерне товариство з іноземною інвестицією «Запорізький автомобілебудівний завод» передав, а організація - одержувач - Управління одержало автомобіль марки М1 ЗАЗ 110308-44, номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний Марсала вартістю 36 325 грн. для [PERSON] (а.с.14). Автомобіль був зареєстрований Сумським відділом УДАІ УМВС України в Сумській області 02 грудня 2009 року за [PERSON] з правом керування [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16). Згідно даних інвентарної картки №30 обліку об`єкта основних засобів транспортний засіб М1 ЗАЗ 110308-44, номер двигуна [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір червоний Марсала є власністю Управління та знаходиться на його обліку (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.18). Відповідач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.20). Листом управління від 15 жовтня 2019 року повідомлено [PERSON] про можливість отримання автомобіля М1 ЗАЗ 110308-44, реєстраційний номер [NUMBER] після надання інформації про членів сім`ї померлого [PERSON] , які були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю (а.с.21). Листом управління від 20 листопада 2019 року повідомлено [PERSON] , про необхідність повернення спеціального легкового автомобіля у зв`язку з відсутністю заяви на переоформлення автомобіля та ненаданням відповідних документів (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою ст. 319 ЦК України встановлено права власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо - та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку. Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 16 Порядку № 999 у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин - на день смерті [PERSON] , передбачено, що особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю. Відповідачем [PERSON] надано суду докази щодо постійного проживання з померлим батьком [PERSON] . Так, відповідно до копії акту про проживання особи без реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс-Інвест» від 20 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , фактично проживав в кв. [ADDRESS] та зі слів власника квартири, за цією адресою проживав без реєстрації з 18 липня 2016 року до дня смерті [INFO] та брав участь у веденні спільного господарства. Інформацію, викладену в акті зі слів власника квартири та сусідів засвідчили члени комісії [PERSON] , [PERSON] (а.с.44). Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] в суді підтвердили, що відповідач [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та здійснював догляд за ним. Вимогами статті 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави як невід`ємне право кожної людини закріплено також Загальною Декларацією прав людини 1948 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, а не іншими нормативними актами. Рішенням Конституційного Суду України від 14 листопада 2001 року у справі № 15-рп/2001 скасовано інститут прописки та визначено, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним, непорушним та не може зазнавати жодних обмежень, зокрема не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця мешкання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальніустанови, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Визначено поняття реєстрація: це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (частина друга статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання відповідача за місцем проживання його померлого батька не може бути доказом того, що він не проживав з ним, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно із статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що особа не проживала з членом сім`ї на час його смерті. З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини постійного проживання померлого [PERSON] з відповідачем за адресою: [ADDRESS] , яка не є зареєстрованим місцем проживання цієї особи, у відповідача виникло право на залишення спірного автомобіля як члена сім`ї померлого інваліда. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed