Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

У листопаді місяці 2016 року позивач звернувся до суду із заявою в якій вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.06.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 700,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пунктів 3.3 умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконував, і станом на 24.10.2016 року заборгованість відповідача перед банком складає 17 214,04 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 699,09 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 11 278,99 грн., 1940,05 грн. за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 582,64 грн. процентна складова, відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг. Просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлених вимог не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Розрахунку заборгованості не оспорює, платіжна картка йому видана строком до березня місяця 2018 року. Суд, заслухавши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2 700,0 грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 3.2 та 3.3 умов та правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір. Однак позичальник належним чином своїх зобов'язань за означеним кредитом не виконував, допустив заборгованість та станом на 24 жовтня 2016 року заборгованість по кредиту складає 17 214,04 грн., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 2 699,09 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 11 278,99 грн., 1 940,05 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 795,91 грн. процентна складова відповідно до пункту 8,6 умов та правил надання банківських послуг. У відповідності до умов договору позичальник зобов'язаний щомісяця та в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості, а також сплачувати проценти та пеню. Строк погашення кредитних зобов'язань позичальника не минув, позаяк періодично відповідачем здійснювались погашення за кредитним договором, і останнє погашення відбулось 23.01.2015 року. Термін дії картки позичальника до березня місяця 2018 року Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком. Суд не знаходить підстав для відмови у задоволенні позовних вимог та вважає заперечення відповідача неприйнятними. Тому стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості 17 214,04 грн. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved