Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] ( [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення матеріальної шкоди, понесеної в результаті ДТП. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.09.2020 року близько 19 год. 30 хв. в місті Херсоні на вул. Перекопській, б.168, [PERSON] , керуючи автомобілем Део Ланос, р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, 2012 р.в., р.н. [NUMBER] , які отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.10.2020 року у справі № 766/14122/20, [PERSON] , визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. При зверненні до СТО отримала рахунок на оплату від 15.09.2020 року на суму 129\~428,00 грн. Страховою компанією ВУСО, з якою [PERSON] укладено договір страхування цивільної відповідальності, було сплачено 100\~000 грн. в рахунок відшкодування збитків, понесених в результаті ДТП. Таким чином матеріальні збитки складають 29\~428,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь матеріальні збитки, понесені в результаті ДТП в розмірі 29\~428,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.12.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270924 від 07.09.2020 року, вбачається, що 07.09.2020 року о 16 год. 30 хв. в м. Херсон, водій [PERSON] керував ТЗ Daewo Lanos днз. [NUMBER] по вул. Перекопській, 168, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Hyndai днз. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який запинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 05.10.2020 року у справі №766/14122/20, та сайту «Судова влада України» визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушень, передбаченим ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.( ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно рахунку-фактури №4463 від 15.09.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, 2012 р.в., р.н. [NUMBER] становить 129 428,00 грн. Позивачем зазначено, що страховою компанією сплачено 100 000 грн. в рахунок відшкодування збитків, понесених в результаті ДТП, тому матеріальні збитки, які вона понесла внаслідок ДТП складають 29 428,00 грн. Згідно із роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] має відшкодувати шкоду у вигляді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги №31 від 10.11.2020 року та ордеру серії ХС № 154391 від 12.11.2020 року представляв адвокат Рева Світлана Леонідівна. Згідно з додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги №31 від 10.11.2020 року сторони договору дійшли згоди щодо розміру гонорару на правову допомогу та вартості послуг адвоката, яка складає 7000 грн. Згідно дублікату чека № 0.0.1899355432.1 від 10.11.2020 року [PERSON] оплачено послуги згідно договору №31 від 10.11.2020 року в сумі 7000 грн.. Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником відповідача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за сплачений судовий збір суму 840,80 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7\~000 грн., а всього 7\~840,80 грн.

Outcome: approved