Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Сосіменко Ю.П. від 15.04.2003 року за № 657 належить житловий будинок [ADDRESS] році, при вчиненні інших нотаріальних дій у приватного нотаріуса, позивачка дізналась з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявність арешту на мій будинок, а саме: реєстраційний номер обтяження - 1858936 від 08.04.2005, реєстратор - Шоста запорізька державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження - будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник - [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] . Арешт було накладено реєстратором Шостої держнотконтори відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія AM 690540, затвердженої начальником відділу державної виконавчої служби Комунарського управління юстиції 31.03.2005, котра була винесена на виконання виконавчого листа 2-2469, виданого Комунарським районним судом м.Запоріжжя 11.10.2004 р. Як вказує позивачка, вона не є тією особою, на майно якої накладено арешт, будинок в [ADDRESS] , належить їй на праві власності з 2003 року і на час накладення арешту не належав відповідачу. Вказаний арешт було накладено на майно [PERSON] , без вказівки її персональних даних, що порушує право власності позивачки, як власника майна, оскільки боржник та позивач мають тотожність у написанні прізвища, ім`я та по батькові. Також позивачка вказала, що позов пред`явлено нею саме до боржника, на майно якого було накладено арешт, у зв`яку з тим стягувача, юридичну особу КП «ВРЕЖО- №11». в інтересах якої було накладено арешт, припинено:дата запису: 11.12.2012. номер запису: 11031120018002216. Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.01.2020 року. Ухвалою суду від 28.01.2020 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 07.02.2020 року. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, шляхом направлення судової повістки, за адресою проживання. Про причини неявки в судове засідання не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відзивів на позовну заяву відповідачкою до суду не направлявся, зустрічного позову в строк наданий судом - не пред`явлено. Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - юридичну особу КП «ВРЕЖО-№11». в інтересах якої було накладено арешт, припинено: дата запису: 11.12.2012. номер запису: 11031120018002216. Таким чином позов пред`явлено до належного відповідача [PERSON] , яка мала статус боржника по виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа 2-2469 та саме на майно даної фізичної особи було накладено арешт. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого Сосіменко Ю.П. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 15.04.2003 за №657 та відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №432175 від 23.04.2003, виданого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, позивачка [PERSON] , є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано обтяження, а саме:реєстраційний номер обтяження - 1858936 від 08.04.2005, реєстратор - Шоста запорізька державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження - будинок, адреса: [ADDRESS] ; власник - [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] . Арешт накладено реєстратором Шостої держнотконтори відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія AM 690540, затвердженої начальником відділу державної виконавчої служби Комунарського управління юстиції 31.03.2005 (далі - Постанова), котра була винесена на виконання виконавчого листа 2-' 2469, виданого Комунарським районним судом м.Запоріжжя 11.10.2004. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] позивачка [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , з 24.02.2004 року зареєстрована у будинку [ADDRESS] . Відповідно до змісту договору купівлі продажу від 15.04.2003 року позивачка [PERSON] на момент укладення договору проживала за адресою [ADDRESS] . Таким чином враховуючи, що арешт накладений постановою державного виконавця ВДВС Комунарського районного управління юстиції у 2005 році на невизначене майно гр.. [PERSON] , що проживала за адресою [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що вказаний арешт не стосується особи і майна позивача. Тотожність прізвища, ім`я та по батькові позивача та боржника у виконавчому провадженні, а також відсутність, персональних даних боржника у постанові про арешт, призвели до того, що на належне позивачці майно безпідставно накладено арешт, чим порушені її конституційні майнові права та вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися ними. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). \~ \~ \~ \~У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивачки, яка не є боржником у виконавчому провадженні, та наявність якого, перешкоджає їй захистити свої майнові права в позасудовий спосіб, що зумовлює задоволення позовних вимог [PERSON] , [INFO] у повному обсязі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved