overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2211 від 04.09.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено після реєстрації шлюбу, спільного господарства з того часу не ведуть. За таких обставин шлюб між позивачкою та відповідачем носить лише формальний характер, між подружжям виникають часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити вимоги позову. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 вересня 2013 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO].. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що постійно виникали сварки та конфліктні ситуації, з травня 2014 року спільно не проживають. Ухвалою суду від 27 березня 2015 року сторонам надавався термін для примирення строком на три місяці, однак з обставин справи вбачається, що примирення між ними досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам, а тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. Позивачка вказує на те, що з 25 серпня 2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує частково, просить утримувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 25 серпня 2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. В той же час, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 25 лютого 2005 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 25 лютого 2005 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до йогоповноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У лютому 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У лютому 2015 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У лютому 2015 року представник [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 19.03.2009 року, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. і зареєстрований в реєстрі за номером 822 недійсним, витребувати від [PERSON] вищезазначену квартиру, виселити її з неї та вселити в неї [PERSON] Також просить [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні спірною квартирою шляхом надання комплекту ключів від вхідної двері. Справу просить вирішити

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У лютому 2015 року представника позивача [PERSON] звернувся в суд із заявою про винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна», східно-Українська геофізична розвідувальна експедиція Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Просив стягнути на користь позивачки судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у якості правової допомоги та повернути судовий збір в розмірі 500 грн. В судове засідання сторони не з»явились. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26.01.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра Україна», східно-Українська геофізична розвідувальна експедиція Державного геофізичного підприємства «Укргеофізика» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено частково. В позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача пропорційно до вимог судові витрати. Разом з тим під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 850 грн. Також встановлено, що згідно квитанції № ПН847 від 21.11.2013 року, [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 500 грн. при подачі позову. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині повернення судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

У лютому 2015 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 05.06.2013 року було відкрито досудове розслідування за фактом заволодіння майном [PERSON] шляхом обману в особливо великих розмірах. 07.05.2013 року було укладено договір № 07/13 про надання правової допомоги адвокатом [PERSON] [PERSON] Проте прокуратура Подільського району м. Києва стверджує про нікчемність та неукладеність данного договору з підстав укладення договору не [PERSON], а іншою особою. А тому [PERSON] просить суд визнати договір № 07/13 про надання правових послуг укладений 07.05.2013 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] дійсним. Справу просить вирішити на підставі ст.ст.3, 22, 24, 59 Конституції України, ст.ст. 202, 203 , 205, 207, 626-628, 639 ЦК України, п. 4 рішення Конституційного суду України від 16.11.2000 року. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Зазначила, що ні прокурор Прокуратури Подільського району м. Києва, ні підозрюваний у кримінальному провадженні № 12013110060005115 не визнають договору про надання правових послуг № 07/13 від 07.05.2013 року. Повідомила суд, що вона як представник [PERSON] була присутня при укладенні договору та не має сумнівів щодо його дійсності. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного. Із змісту позовної заяви та пояснень сторін вбачається про здійснення кримінального провадження № 12013110060005115 від 05.06.2013 року відомості про яке внесено до ЄРДР за фактом заволодіння майном [PERSON] шляхом обману в особливо великих розмірах. 07.05.2013 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 07/13 (а.с.7-7а). Із позовної заяви та пояснень сторін не вбачається спору між ними, а потенційне порушення прав вбачається у площині застосування норм КПК України, зокрема ст.ст. 45-51, ст. 303 КПК України. Частиною 2 ст. 16 ЦК України чітко передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У лютому 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Вимоги обґрунтовано тим, що у Ленінському відділі ДВС Кіровоградського МУЮ перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-5899/10 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» суми боргу у сумі 64819,79 грн. Заявник зазначив, що 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, на підставі якого до заявника перейшло право грошової вимоги до [PERSON] З цих підстав ТОВ «Кредитні ініціативи» просить суд замінити у виконавчому провадженні стягувача ТОВ «ПростоФінанс» його правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи». Боржник, заявник, представник Ленінського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання своїх представників суд не повідомили. Зважаючи на положення ч.2 ст.378 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за їхньої відсутності, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено наступне . Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 вересня 2010 року задоволено позовні вимоги ТОВ «ПростоФінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованість у загальному розмірі 64819,79 грн. Постановою державного виконавця від 11 березня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5899/10 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» суми боргу у сумі 64819,79 грн. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Аналогічна норма міститься у ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження». З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Оболонського районного суду м. Києві з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року вказану заяву задоволено, замінено стягувача ТОВ «ПростоФінанс» його правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа №2-5899/10, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» боргу у загальному розмірі 64819,79 грн. Станом на час розгляду справи вказана ухвала набрала законної сили. Відтак, суд ухвалює відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У лютому 2015 році позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою - [PERSON], зареєстрований 13.09.2005 року міським відділом РАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 531. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні стосунки з відповідачкою припинились, сторони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю, спільне господарство, виховання дитини, на ґрунті чого виникають сварки, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для примирення чи-то збереження шлюбу немає. Суперечки щодо проживання вказаної вище дитини та розподілу майна немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.4), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У лютому 2015 році позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд розірвати його шлюб з відповідачкою - [PERSON], зареєстрований 28.07.2007 року міським відділом РАЦС Бердичівського МУЮ Житомирської області, актовий запис № 447. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що подружні стосунки з відповідачкою припинились, сторони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім'ю, спільне господарство, виховання дитини, на ґрунті чого виникають сварки, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує формально, підстав для примирення чи-то збереження шлюбу немає. Суперечки щодо проживання вказаної вище дитини та розподілу майна немає. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила проти їх задоволення судом. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про одруження сторін (а.с.3), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

У лютому 2015 році позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 08.01.2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено депозитний договір №SAMDNWFD0070052541500, вклад «СТАНДАРТ», за яким позивачка внесла на рахунок у банку-відповідача 100\~000 гривень, але не отримала відсотки за договором та не може забрати кошти, вкладені на депозит. Для виготовлення мотивувальної частини рішення, з огляду на складність справи, необхідний певний час, тому,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

У лютому 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 3861,80 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 11 березня 2009 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», назву якого змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою № 8098, на умовах якого Банком було відкрито останньому картковий рахунок в гривні для обліку коштів до запитання і здійснення операцій по ньому. Згідно п. 7.1 Договору карткового рахунку, Банком було відкрито відповідачу кредитну лінію в сумі 100 % від посадового окладу, який на день укладення договору становив 1450,00 грн., а останній зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних (п. 7.1, 7.2, 7.2.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 01.11.2014р., загальна сума боргу [PERSON] складає 3861,80 грн., яка складається з основного боргу - 1450 грн.,процентів за користування кредитом - 895,55 грн., пеня - 1516,25 грн. (а.с. 24-25) . Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки підтверждено відповідними документами.

Outcome: approved