Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON], було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. Тому між ними був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору. На підтвердження своїх намірів щодо купівлі вона передала кошти в розмірі 750 000 грн. за земельну ділянку та 1 500 000 грн. за житловий будинок. Відповідачка зобовязувалась до 25 грудня 2016 року укласти нотаріально посвідчений договір та завершити будівництво житлового будинку, належним чином його оформити. Вказала, що вона сплатила майже 97% вартості предмету договору, а відповідачка не виконала умови попереднього договору та станом на день подання позову ні від відповідачки, ні від її представника не надходило повідомлення чи вимоги проте, що вона має зявитись до нотаріуса для укладення договорів купівлі-продажу. Оскільки не укладення договору відбулось не з її вини, тому відповідача зобовязана повернути грошові кошти, сплачені нею в якості авансу в розмірі 2\~250 000 грн. У добровільному порядку відповідачка відмовилась від повернення коштів. Просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на її користь кошти в розмірі 2\~250 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не зявився. Направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] не зявлялись. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. При розгляді справи судом встановлено, що 16 червня 2016 року між [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON], та [PERSON] укладено попередній договір. П.1 сторони погодили, що [PERSON] зобовязувалась у строк не пізніше 15 грудня 2016 року продати [PERSON], а остання зобовязувалась купити у [PERSON] житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0231га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5162, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники. Будівельна адреса житлового будинку, який є предметом даного договору Київська область, Києво-Святошинський район, с.Лісники, вул. Лугова, 20б. У п. 5 сторони домовились, що продажна вартість майна встановлюється ними у розмірі 1\~525\~000 грн. Погоджено розрахунок вартості майна при коливанні курсу долара США. Суму продажу [PERSON] зобовязувалась сплатити [PERSON] або її представнику у повному обсязі в момент підписання договору купівлі-продажу. Також сторони погодили (п.6), що в момент укладання даного договору [PERSON] передала, а представник [PERSON] [PERSON] отримав від неї, авансовий платіж, в сумі 750\~000 грн. 25 травня 2016 року між [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON], та [PERSON] укладено попередній договір. П.1 сторони погодили, що [PERSON] зобовязувалась у строк не пізніше 25 липня 2016 року продати [PERSON], а остання зобовязувалась купити у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0231га, кадастровий номер 3222484501:01:001:5162, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Лісники, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У п. 5 сторони домовились, що продажна вартість майна встановлюється ними у розмірі 775\~000 грн. Погоджено розрахунок вартості майна при коливанні курсу долара США. Суму продажу [PERSON] зобовязувалась сплатити [PERSON] або її представнику у повному обсязі в момент підписання договору купівлі-продажу. Також сторони погодили (п.6), що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу [PERSON] передала, а представник [PERSON] [PERSON] отримав від неї, авансовий платіж, в сумі 750\~000 грн. Факт передачі та отримання грошових коштів також підтверджується нотаріальною заявою [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 611 ЦК України у раз порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди. Матеріали справи не містять докази укладення основних договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження неможливості укладення основних договорів у погоджений сторонами строк, повідомлення позивача щодо існування обставин, які унеможливлюють підписання договорів, тощо. З поданої суду копії листа від 17 січня 2017 року вбачається, що [PERSON] направила листа представнику [PERSON] [PERSON] про повернення грошових коштів в розмірі 2\~250\~000 грн., переданих йому при укладенні попередніх договорів, у семиденний строк з моменту отримання вимоги. За ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобовязання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема завдатком. Згідно з ст. 570 України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. За змістом ч.2 ст. 570 ЦК України, у тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони давались. Правила про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь із сторін. Тобто у разі, якщо договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами не укладався, передані кошти є авансом, який підлягав поверненню позивачу у цьому ж сплаченому розмірі. П. 9-11 попередніх договорів передбачено, що одностороння відмова від виконання зобовязань за цим договором не допускається. Якщо договір купівлі-продажу між сторонами не відбудеться з вини [PERSON], то [PERSON] зобовязується повернути [PERSON] отриманий авансовий платіж у повному обсязі в день, визначений сторонами, але не пізніше пяти днів з моменту останнього дня терміну, передбаченого в п.1 цього договору. Якщо договір купівлі-продажу між сторонами не відбудеться з вини [PERSON], то отриманий авансовий платіж, зазначений у п.4 даного договору, залишається у [PERSON] Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази не укладення основного договору саме через вину покупця, тому позовні вимоги щодо повернення коштів, сплачених в рахунок вартості житлового будинку та земельної ділянки підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved