Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

У листопаді 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач просить стягнути з відповідачки борг за договором позики від 29.08.2019 року суму основного боргу у розмірі 285 074, 00 (двісті вісімдесят п`ять тисяч сімдесят чотири гривні) грн., що станом на 29.08.2019 року, складає 10000 (десять тисяч) доларів США, 3 % річних у розмірі 1593,29 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 866,67 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 29.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] . шляхом складання розписки було укладено договір позики, згідно з якого [PERSON] отримала грошові кошти у сумі розміром 10000 доларів США і зобов`язалася повернути їх [PERSON] у строк до 29.08.2020 року. Відповідачем було власноручно написано розписку від 29.08.2019, яка фактично є договором позики, в якій зазначила дату повернення боргу - 29.08.2020. Проте, станом на 05.11.2020 року, відповідачка своє зобов`язання щодо повернення позивачу взятих у борг коштів розміром 10000 доларів США - не виконала, кошти в обумовлений строк не повернула. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Грона Д.С. надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без участі позивача та представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні розписки від 29.08.2019 року встановлено, що [PERSON] отримала у борг від [PERSON] суму 10000 (десять тисяч) доларів США на строк до 29.08.2020 року. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу позику у розмірі 10000 доларів США., що підтверджується розпискою. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти у розмірі 10000 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договором позики. Таким чином, у порушення умов договору позики, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідачка повинна повернути суму боргу до 29.08.2020 року, тобто дата початку нарахування відсотків є 30.08.2020 р., дата закінчення нарахування: 05.11.2020 р., кількість днів, на які нараховується відсоткова ставка складає 68 днів. Всього сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 30.08.2020 року по 05.11.2020 року складає 1593,29 грн. Беручи до уваги те, що[PERSON] не сплатила заборгованість за договором позики, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідачка не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved