Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У листопаді 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] до Броварської міської ради Київської області, третя особа - [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер її син - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого сина. У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із тим, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та не була зареєстрована із спадкодавцем на день його смерті. Позивач вважає, що пропустила зазначений строк з поважних причин. Зокрема, [PERSON] страждає на кардіосклероз, з 23.07.2013 р. по 03.08.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні. На момент смерті сина, позивачу було 75 років. Через два тижні після смерті сина позивач звернулася до лікарні, після чого їй встановлено діагноз - цукорний діабет, тип 2. При цьому захворюванні страждають кровоносні судини, в результаті чого кров до мозку надходить у недостатньому обсязі, від чого страждає пам'ять. Після смерті сина позивач страждає на зниження пам'яті, зазнала тяжких моральних страждань. Крім того, у позивача були відсутні кошти на оформлення спадщини. З огляду на викладені обставини, позивач вважає поважними причини пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина - [PERSON], тому просить визначити їй додатковий строк три місяці для подання такої заяви. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. 06 грудня 2018 року від представника відповідача Броварської міської ради Київської області надійшов відзив на позову заяву, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх доказів на обґрунтування поважності причин пропуску звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його цивільна дружина [PERSON] Тому, сторона відповідача вважає, що задоволення даного позову порушить право [PERSON] У підготовчому засіданні 17 грудня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON]. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Броварської міської ради Київської області у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві на позову заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити та здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представники третьої особи [PERSON] - [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі пояснивши, що [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. За життя [PERSON] заповіт не складав. Спадкоємцем першої черги за законом є його мати [PERSON] - позивач. [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] без реєстрації шлюбу, тому за визначеним законодавством є спадкоємцем четвертої черги та прийняла спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з останнім. У листі Броварської міської державної нотаріальної контори від 04.09.2018 р. № 1590/01-16 вказано, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця [PERSON], тобто [INFO] року, і тому із заявою про прийняття спадщини позивач [PERSON] мала звернутися до нотаріальної контори до 18 серпня 2016 року. На обґрунтування поважності причин пропуску для прийняття спадщини позивач вказує, що страждає на кардіосклероз, та із 23.07.2013 р. по 03.08.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні. Однак, зазначене не має відношення до поважності причин пропуску для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] помер [INFO] року. Також, позивачем не надано належних доказів того, що після смерті сина в неї були поважні причини для пропуску звернення до нотаріуса із такою заявою. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та не підлягають задоволенню. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], про що свідчить копія витягу № 00020660654 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, сформований 28 липня 2018 року (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 31 липня 2018 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина. Із листа № 1590/01-16 від 04.09.2018 р. державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Журавської В.В. вбачається, що за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] на території України не відкривалася. Також, у даному листі державним нотаріусом роз'яснено позивачу, що нею пропущено визначений чинним законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду для вирішення питання по наданню додаткового строку для прийняття спадщини. Як передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Так, частино 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Також, у п. 24 даної Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, у відповідність до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України датою відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року (день смерті), а із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася лише у вересні 2018 року, тобто більше ніж через три роки після дати відкриття спадщини. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач [PERSON] зазначає, що страждає на кардіосклероз, з 23.07.2013 р. по 03.08.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні, на підтвердження чого надала виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 82 (а.с. 12). Однак, цей доказ не може бути взятий до уваги як такий, що підтверджує поважність причин пропуску прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON], оскільки дана виписка підтверджує перебування позивача на лікуванні у період із 23.07.2013 р. по 03.08.2013 р., в той час як її син помер аж [INFO] року. Також, у даній виписці міститься інформація про звернення позивача до лікарів, зокрема: у 2015 році позивач зверталася до лікаря 2 рази, у 2016 р. - 1 раз, у 2017 р. - 1 раз, та у 2018 р. - 3 рази. Проте, такі звернення до лікаря не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у визначені законом строки, оскільки за наслідками таких звернень позивач не перебувала на стаціонарному лікуванні, не була обмежена за станом здоров'я в часі тимчасового його розладу. Із аналізу чинного законодавства, що регулює дані правовідносини у співвідношенні із наданими стороною позивача доказами на обґрунтування своїх позовних вимог, суд не вбачає поважності причин пропуску звернення позивача для прийняття спадщини. Також, безпідставними є посилання позивача на юридичну необізнаність щодо строків подання заяви про прийняття спадщини та свій похилий вік, оскільки такі причини не є поважними. До такого висновку також прийшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Аналізуючи наведені причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вважає їх поважними та приходить до висновку відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed