Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. В обгрунтування заявлених вимог позивач послалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] . На даний час донька [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. У 2007 році Ленінським районним судом м. Харкова було видано рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] до повноліття дитини. З 2018 року [PERSON] є здобувачем освіти ДВНЗ «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» денного відділення. Навчання здійснюється на контрактній основі, у зв`язку з чим [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх доньки, стан його здоров`я задовільний, він є працездатним та має офіційний дохід. Ухвалою суду від 01 грудня 2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 31). Ухвалою суду від 12 січня 2021 року судом до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено повнолітню [PERSON] , [INFO] (а.с. 37). Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що аліменти на утримання доньки до її повноліття він сплачував, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Наразі донька є повнолітньою та має можливість працювати і заробляти на своє життя самостійно. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позов у повному обсязі. Пояснила, що вона є студенткою 3 курсу ДВНЗ «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну». Навчається на денному відділені на контрактній основі та не має змоги у період навчання працювати. Зазначила також, що у зв`язку з продовженням нею навчання батько матеріально не допомагає. Суд, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 605 (а.с. 11). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачкою за однією адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). З довідки № 01-16/11124 від 13.11.2020 Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання (а.с. 17). Згідно довідки № 01-17/200 від 21.08.2020, виданої Державним вищим навчальним закладом «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», протягом двох років навчання та поведінкою [PERSON] опікується мама - [PERSON] . Батько - [PERSON] , участь у вихованні доньки не приймає (а.с. 18). Згідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 12077287 від 23.02.2009 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с. 16). Згідно Договору № 60/18 від 08.08.2018 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 52 000 грн. (а.с. 19-20). За навчання [PERSON] позивач сплатила 11 серпня 2020 року 8 125,12 грн., 10 серпня 2018 року 6500 грн., 17 грудня 2018 року 6500 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 23-24). Згідно наданої відповідачем довідки про утримані аліменти № 175 від 10.02.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] працює в Виробничому підрозділі «Локомотивне депо Основа» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та з відповідача утримувались аліменти на користь [PERSON] , у тому числі за грудень 2020 у сумі 3 571,86 грн., за січень 2021 року у сумі 5 662,25 грн. (а.с. 45). При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, продовження донькою [PERSON] навчання у коледжі, а також з урахуванням того, що позивач несе витрати з утримання [PERSON] і немає достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, з врахуванням: віку дитини, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинку, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати повноліття [PERSON] , тобто з 01 грудня 2020 року, та до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved