overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У лютому 2017 року до Березанського міського суду Київської області із заявою про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] Свої вимоги він обгрунтував тим, що між ним та [PERSON] 01 листопада 2007 року було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області. Спільне життя між заявником та [PERSON] не склалося, оскільки, як зазначив [PERSON], він є неодноразово судимим, і на даний час знаходиться у місцях відбування покарання. Примирення між заявником та [PERSON], на думку [PERSON], неможливе, майнових спорів та спорів відносно місця проживання дітей у сторін немає.Тому [PERSON] просив заяву задовольнити, розірвати шлюб між ним та [PERSON] Від заявника та його представника [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заяву вони просили задоволити. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, просила шлюб розірвати. Врахувавши думку заінтересованої особи [PERSON], суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних осіб. Заслухавши пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною першою статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судом встановлено, що між сторонами 11 січня 2007 року був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 1, що підтверджується копією актового запису про шлюб від 11 січня 2007 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 01 березня 2017 року (а.с. 29; 30-31). [PERSON] на даний час відбуває покарання в Державній установі «Кропивницька установа виконання покарань (№14)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації (а.с. 14). З пояснень заінтересованої особи [PERSON] встановлено, що спільне життя між сторонами не склалося, примирення та збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У лютому 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивачка [PERSON] у позовній заяві зазначає, що 22 січня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, за актовим записом №121. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на повному утриманні матері. На даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньок сторонами не досягнуто. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявилися, але надали суду заяви із клопотаннями розгляду справи без їхньої участі, проти задоволення позову відповідач не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 22 січня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС №124869 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЖС №257979, серії І-ЖС №129359, серії І-ЖС №024440 (а.с.6,7,8). Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У лютому 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що 26 січня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що був зроблений актовий запис №43. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який народився 20 серпня 2013 року. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. У 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме, сина [PERSON], який народився 20 серпня 2013 року, в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву із клопотанням розгляду справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] який, в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 26 січня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, про що був зроблений актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №303591 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який народився 20 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №534991, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.7). Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. У 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність у останнього інших утриманців, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

У лютому 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка [PERSON] у позовній заяві зазначає, що 26 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізької області за актовим записом №43. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. У звязку із існуванням між позивачкою та відповідачем сварок, різних поглядів на сімейне життя, вони не проживають разом тривалий час, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні На даний час відповідач не бажає приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявилися, але надали суду заяви із клопотаннями розгляду справи без їхньої участі, проти задоволення позову відповідач не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 26 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізької області за актовим записом №43, що підтверджується копією паспорта позивачки [PERSON] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №237348, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.5). У звязку із існуванням між позивачкою та відповідачем сварок, різних поглядів на сімейне життя, вони не проживають разом тривалий час, не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою №977 від 07 лютого 2017 року, виданою виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області (а.с.3). Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто, у звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У лютому 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів та коштів на утримання. Позивачка [PERSON] у позові зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, однак, з вини відповідача сімя розпалася, тому позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Разом сторони не проживають з серпня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 28 березня 2014 року. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме, сина [PERSON], який народився 28 березня 2014 року, в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву із клопотанням розгляду справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] який, в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, однак, сімя розпалася, тому позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 28 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №251679, виданим виконавчим комітетом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.3). Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому не працює. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

У лютому 2017 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 05 червня 1999 року зареєстрував шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №153924, актовий запис №372. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2016. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище «Колодяжна») [PERSON] 05 червня 1999 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №153924, актовий запис №372. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2016. На думку сторін відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

У лютому 2017 року до суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що 23 вересня 1983 року зареєстрував шлюб із відповідачем у відділі реєтрації актів громадського стану Крюківського району м. Кременчук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ГКБ № 424226, актовий запис № 411. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представник попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (дошлюбне прізвище Горобець) 24 вересня 1983 року у відділі реєтрації актів громадського стану Крюківського району м. Кременчук, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ГКБ № 424226, актовий запис № 411. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в добровільному порядку. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

У лютому 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2006 року. Від сумісного шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2015 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просив шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 24.02.2006 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Ухвалою суду сторонам надавався строк на примирення. Сторони не примирилися. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ст. 113 СК України прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved