Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, треті особи: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила Інна Армоніківна, Селянське (Фермерське) господарство «Наталія», в якому просять: визнати за [PERSON] , [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , права засновника селянського (фермерського) господарства «Наталія» (ЄДРПОУ 31576571, місцезнаходження: 51471, вул. Шевченка, 73, с. Карабинівка, Павлоградський район, Дніпропетровська область) по 50% за кожним. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , матір`ю [PERSON] . У зв`язку із її смертю відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з прав засновника Селянського (Фермерського) господарства «Наталія». Позивачі звернулися до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Лила Інни Армоніківни з приводу прийняття спадщини після померлої особи, однак листом від 30.09.2020 №231/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на права засновника фермерського господарства у зв`язку із неоднозначністю тлумачення законодавства. 17.02.2021 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 18.03.2021 ухвалою суду продовжено строк підготовчого судового засідання, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів інших спадкоємців першої черги за законом які прийняли спадщину, доньок померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Позивачі, кожен окремо, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Представник відповідача Межиріцької сільської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Співвідповідачі [PERSON] , [PERSON] надали заяви, кожна окремо, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Терті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 16) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, права та обов`язки засновника селянського (фермерського) господарства «Наталія», ідентифікаційний код юридичної особи: 31576571. (а.с.20-32) Селянське (фермерське) господарство «Наталія» було створено [PERSON] в 2001 році на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДП від 08.10.2001, яким [PERSON] було надано у постійно користування земельну ділянку площею 47,5000 га, кадастровий номер 1223583800:01:001:0401 із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, яка заходиться на території Карабинівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є: чоловік [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інші спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується копією спадкової справи. (а.с. 47-53). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину та уклали договір про поділ спадщини від 30.09.2020, відповідно до якого спадкове майно у виді селянського (фермерського) господарства «Наталія» перейде [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 52-53) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для оформлення своїх спадкових прав позивачі, які належним чином прийняли спадщину, звернулися до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Лила Інни Армоніківни з приводу прийняття спадщини після померлої особи, однак листом від 30.09.2020 №231/01-16 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на права засновника фермерського господарства у зв`язку із неоднозначністю тлумачення законодавства. (а.с. 51) Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. У відповідності до ст.19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, обладнання, а також інші майнові права в тому числі на інтелектуальну власність грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Згідно зі ст.20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. У постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства. Згідно з п.9.8. статуту селянського (фермерського) господарства «Наталія» успадкування господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Якщо господарство успадковується двома або більше спадкоємцями, то земельна ділянка поділу не підлягає, якщо в результаті її поділу утвориться хоча б одна земельна ділянка менше мінімального розміру, встановленого для даного регіону. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і майнові права та обов`язки, які мав спадкодавець. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати юридична особа та до юридичного оформлення прав на неї спадкоємцем. Таким чином, суд при вирішенні справи враховує, що позивачі є спадкоємцями, що прийняли та поділили спадщину за законом, однак, з незалежних від них причин, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права та обов`язки селянського (фермерського) господарства «Наталія» їм було відмовлено. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved