Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

у позовній заяві, яка надійшла до суду позивач [PERSON] вказала таке. З 08 червня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 01 серпня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Син та донька проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Його не цікавить їх життя та розвиток. Навіть під час хвороби дітей він не дзвоніть та не відвідує їх. Усі ліки, продукти харчування та витрати на культурне життя позивач несе самостійно. Відповідач навіть не сплачує аліменти на дітей. Нотаріально засвідченою заявою [PERSON] відмовився брати участь у вихованні дітей. Крім того, він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно дітей. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дружківського міського суду від 26 березня 2019 року було відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 19 квітня 2019 року на 10:00 год. Ухвалою Дружківського міського суду від 21 травня 2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі; призначено цивільну справу до судового розгляду на 30 травня 2019 року на 08:30 год. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином: судовими повістками, про що у справі є їх розписки. До суду надано заяви про розгляд справи без їх участі, на позові наполягають. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Слов`янської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав заяву про розгляду справи без його участі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Дружківської міської ради до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав заяву про розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. З 08 червня 2013 року по 01 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.06;13-14). [INFO] у місті Слов`янську, Донецької області, народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську, Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 643 від 13 серпня 2013 року. Батьками дитини вказані [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) (а.с.08). [INFO] у місті Слов`янську, Донецької області, народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську, реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 352 від 09 квітня 2014 року. Батьками дитини вказані [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) (а.с.07). Згідно з рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року № 243/3897/16-ц зі [PERSON] було стягнено аліменти на користь [PERSON] утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з 13 травня 2016 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною (а.с.15-17). Станом на 13 травня 2016 року відповідач [PERSON] за період з 13 травня 2016 року по 30 вересня 2018 року включно, має несплачену заборгованість по аліментам у розмірі 50496,45 грн. (а.с.20). Нотаріально засвідченою заявою № 1588 від 01 червня 2018 року підтверджено, що [PERSON] відмовився брати участь у вихованні дітей та не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] . Також надав згоду на постійне проживання дітей з матір`ю (а.с.18) Неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] проживають у [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] (а.с.19). Згідно з характеристикою від 15 травня 2019 року, складеною КЗ «Дошкільний навчальний заклад» (ясла-садок) Слов`янської міської ради, Донецької області, [PERSON] з 11 серпня 2016 року відвідує групу № 10 цього закладу. За період з 11 серпня 2016 року по 01 листопада 2016 року вихованням доньки займалися батьки: [PERSON] , [PERSON] З листопада 2016 року дитячий садок відвідує лише мати. Батько доньки відсторонився від цього обов`язку. Участі у житті дитячого садка та групи не приймає. Згідно з характеристикою від 16 травня 2019 року, складеною КЗ «Дошкільний навчальний заклад» (ясла-садок) Слов`янської міської ради, Донецької області, [PERSON] за період з 01 червня 2018 року по 10 травня 2019 року відвідував групу № 12 вказаного закладу. За вказаний період вихованням сина займалася лише мати [PERSON] . За період з 01 червня 2018 року по 10 травня 2019 року батько дитини до дитячого садку не приходив. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Слов`янської міської ради, Донецької області складено висновок від 04 липня 2019 року № 29/03-1154 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Про це свідчать наступні обставини. Зараз діти мешкають з позивачем [PERSON] та перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. Їх життям, потребами відповідач не цікавиться та не спілкується з ними. Згідно з нотаріально засвідченою заявою № 1588 від 01 червня 2018 року [PERSON] відмовився брати участь у вихованні дітей; не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно дітей. Надав згоду на постійне проживання дітей з матір`ю. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved