overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, що відповідач весь час, в тому числі і вночі, зайнята роботою та не має часу на сім'ю і не бере участі у вихованні дітей, що подружні відносини між ними є фактично припиненими та відповідач має стосунки поза межами сім'ї, та що збереження сім'ї неможливо і суперечить їх інтересам. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Позивач також просила розглянути справу за її відсутності, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка зареєстрована в суді за вхід. № 29268 від 10.04.2015 р., та зазначила в цій заяві, що позов визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 1991 року в Дніпровському відділі ЗАГСу м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1147; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки; відповідач весь час, в тому числі і вночі, зайнята роботою та не має часу на сім'ю, в зв'язку з чим не бере участі у вихованні дітей; відповідач має фактичні шлюбні стосунки поза межами сім'ї, тому подружні відносини між ним і відповідачем припинені, що свідчить про формальність їх шлюбу; збереження сім'ї неможливо і суперечить його інтересам та інтересам відповідача. Також позивач вказує, що рішення стосовно того, що він самостійно буде виховувати сина [PERSON], [INFO], прийнято спільно з відповідачем, та заперечень з цього приводу у відповідача немає. Крім того, позивач заперечує проти надання судом йому з відповідачем будь-яких строків для примирення. Відповідач не заперечує вищевказані доводи позивача, про що свідчить її адресована суду письмова заява від 10.04.2015 року, де вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання їхнього сина [PERSON], [INFO], з батьком - позивачем [PERSON], та що у суду відсутні підстави вважати, що сама ця дитина заперечує проти такого рішення своїх батьків. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області, [PERSON], [PERSON], про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 307 від 25 вересня 2014 року. Вказуючи на те, що спірним рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради, не зважаючи на його реєстрацію у житловому будинку, неправомірно передано у спільну приватну власність по ? частині кожному [PERSON], його колишній дружині, та [PERSON], її повнолітньому сину, двокімнатну квартиру № 7 житлового будинку № 4 по вул. Володимирській в м. Василькові загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м. [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити. Представники виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської областів судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у його задоволенні відмовити, оскільки прийняте рішення виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області є законним. Також надали заперечення на позовну заяву (а.с.37-40). Представник [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав просив у задоволенні відмовити, вказуючи на їх безпідставність. Суд, заслухавши позивача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради № 307 про оформлення права власності на двокімнатну квартиру № 7 житлового будинку № 4 по вул. Володимирській в м. Василькові (далі - Рішення), за результатом розгляду заяви та поданих документів щодо приватизації квартири в якій мешкає [PERSON],

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до позичальника [PERSON] та поручителів ТОВ «Август-Плюс» і ТОВ «Одеон» про стягнення у солідарному порядку заборгованості у розмірі 13 844 383 грн. 40 коп. за договором позики від 18.08.2014 року. Також, разом із позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах суми заявлених позовних вимог, на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Одеон» та ТОВ «Август-Плюс». За твердженням представника позивача з огляду на недобросовісність виконання відповідачами своїх зобов»язань за договорами вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, а тому захист інтересів позивача у даній справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову. На підтвердження вказаних обставин представник позивача долучає до матеріалів заяви перелік наявного ТОВ «Одеон» та ТОВ «Август-Плюс» нерухомого майна та відомості про наміри вказаних товариств передати майно в управління. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Згідно поданих документів ТОВ «Одеон» належить на праві власності нежилі будівлі загальною площею 3105,70 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 9, а саме: Лісопильний цех (Літера. П), площею 2081, 40 кв.м, та Цех високоякісних столярних виробів (ВСВ) (Літера. И), площею 1024,30 кв.м. Згідно поданих документів ТОВ «Август-Плюс» належить на праві власності нерухоме майно, а саме: Вантажний термінал загальною площею 11 607,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Леніна 68, та Земельна ділянка кадастровий номер: 3210945900:01:013:0091 площею 2,0132 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Леніна 68. При цьому, згідно долучених до матеріалів заяви листів ТОВ «Одеон» та ТОВ «Август-Плюс» дійсно здійснюють пошук зацікавлених юридичних осіб для передачі належного їм нерухомого майна в оперативне управління. Таким чином, з огляду на позовні вимоги та наявні матеріали справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Одеон» та ТОВ «Август-Плюс» шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади Ручківської сільської ради Гадяцького району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що у квітні 2001 року помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яку фактично прийняла померлого дружина, а позивача мати [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, так як не скориставшись правом на спадкове майно після смерті чоловіка. У встановлений законом шестимісячний строк позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки захворів та тривалий час лікувалася, тому звернувся до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Також сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Третя особа направила до суду заяви про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Суд встановив, що [PERSON] народився [INFO] в с. Ручки Гадяцького району, його батьками були [PERSON] та [PERSON] Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Ручківської сільської ради на дату смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] Згідно повідомлення Гадяцької районної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Ручківської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] Згідно повідомлення Гадяцької районної нотаріальної контори після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно довідки Петрівсько-Роменської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини [PERSON] перебував на лікуванні з 28.04.09р. по 11.05.09р. з діагнозом: правобічна негоспітальна пневмонія. Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини захворювання [PERSON] Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як строк пропущений з поважних причин і вказана обставина не дає змоги скористатися правом на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 10 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №93. Зазначив, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому подальше подружнє життя і збереження шлюбу між ними не можливе. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка будучи повідомлена про час і місце судового засідання за відомим позивачу останнім місцем проживання, повторно до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та заперечень на позов не надійшло, в зв'язку з чим, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд ухвали про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про одруження видно, між сторонами зареєстровано шлюб 10 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №93. З заяви позивача видно, що подружнє життя між ним та відповідачкою не склалося, сімейні відносини фактично припинені, подружжя мешкає окремо один від одного в різних містах тривалий час, спільне господарство не ведеться, неповнолітніх дітей не мають, що доводить, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе і суперечитиме їх інтересам. На підставі викладеного вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, їх сім`ю зберегти неможливо, а тому їх шлюб належить розірвати. Відповідно до заяви позивача судові витрати покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1996 року Великодимерською с/радою Броварського району Київської області, актовий запис № 56. В обґрунтування позову зазначав, що з 15 листопада 1996 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з [PERSON] у них не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Створити міцну і дружню сім'ю їм не вдалося. Постійні сварки між ними призвели до втратили почуття поваги один до одного. Понад три роки вони подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільний сімейний бюджет не ведуть. Подальше спільне проживання є неможливим. Їхній шлюб існує лише формально. Майнові спори між ними відсутні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у суд теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, просить розглянути дану справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 листопада 1996 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Великодимерською с/радою Броварського району Київської області, актовий запис № 56. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що сторони протягом трьох років подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За змістом положень ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 15.11.1990 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Київ (актовий запис № 6082) між ним та [PERSON] посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що з відповідачем не проживають однією сім'єю більше року, з осені 2015 року проживають в різних квартирах. [PERSON] проти позову заперечувала. Зазначила, що збереження шлюбу є можливим. Ухвалою суду від 12.06.2015 року зупинено провадження у справі з метою надання сторонам строку на примирення, після його закінчення позиція позивача не змінилася, відповідач позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1990 року, про що Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених м. Київ зроблено актовий запис № 6082 та видано відповідне свідоцтво (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1464 та видане відповідне свідоцтво (а.с.7). Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.12.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві (актовий запис № 1880) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім'ю та відсутність взаєморозуміння. На час звернення до суду сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спору щодо майна у сторін не має. У судовому засіданні [PERSON] позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 1880 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). За поясненям сторін вони спільних дітей не мають. Проживають нарізно, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 334) між ним та [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні інтереси. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам. Спору щодо майна, визначення місця проживання дітей немає. У судовому засіданні [PERSON] позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що з [PERSON] не проживають однією сім'єю з лютого 2015 року. Діти проживають з нею. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2009 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 334 та видано відповідне свідоцтво (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис №144 та видане відповідне свідоцтво (а.с.5) та [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 4402 та видане відповідне свідоцтво (а.с.4). Із пояснень сторін вбачається, що сторони спільне господарство не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі - «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved