Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У позовній заявіпозивач [PERSON] вказує,що 04 червня 2011 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у ВРАЦС РМУЮ, актовий запис № 584. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю та знаходиться повністю на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, в наслідок чого їхнє подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Близько року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя у них немає. Просить суд шлюб розірвати, дитину залишити на проживанні з матірю. Оскільки на даний момент позивач самостійно утримує їхню спільну дитину, а відповідач не бере ніякої участі у вихованні сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], 23.11.2011р.н., в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, просила суд їх задовольнити, та не надавати сторонам терміну для можливого примирення. Позовні вимоги відносно стягнення аліментів позивач в судовому засіданні зменшила просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2015 р., тобто із дати звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив. Зменшені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнав. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 04 червня 2001 р. сторони зареєстрували шлюб у ВРАЦС РМУЮ, актовий запис № 584, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 066381 від 04.06.2011р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 23 листопада 2011р.н. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним ізподружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає не доцільним в ході розгляду цієї справи вживати заходів для примирення подружжя [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Віповідно вимог ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже, судом встановлені підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., віднести за його рахунок. На підставі ст. ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved