overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.10.2000 р. було укладено шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом РАГСу Московського РУЮ у м. Києві, а/з № 827. Від шлюбу є діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як вказано у позові, сторони припинили шлюбні відносини між собою не утримують один одного та зареєстровані за різними адресами. Як вказує позивач, спору щодо місця проживання дітей між ними не має, так як діти мешкають із відповідачем, спору щодо участі батька у вихованні дітей не має, щодо поділу майна також між ними не має, так як усе майно придбане за особисті кошти відповідача. Тому посилаючись на зазначене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні підтримала свої заперечення, які надіслала по пошті, і які були направлені до суду позивачем по справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 21.10.2000 р., який було зареєстровано відділом РАГСу Московського РУЮ у м. Києві, а/з № 827. Від даного шлюбу є діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. При цьому спору щодо місця проживання дітей між ними не має, діти мешкають із відповідачем, спору щодо участі батька у вихованні дітей не має. Також поділу майна між сторонами не має, так як усе майно придбане за особисті кошти відповідача. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що [INFO] р. помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина за законом та за заповітом, посвідченим 18.06.2007 р. секретарем Кароліно-Бугазької с/ради, Овідіопольського району, Одеської області. Оскільки до дня смерті батька він з ним постійно проживав то вважав, що прийняв спадщину відповідно до ст.1270 ЦК України. 14.01.2016 р. звернувся до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус повідомила, що у документах, які ним надані є розбіжності по його фактичному проживанню зі спадкодавцем, тому він вважається таким, що пропустив строк на прийняття спадщини. Вважав, що строк пропустив з поважної причини, якою було те, що вважав, що проживаючи зі спадкодавцем до дня смерті останнього фактично прийняв спадщину, а також те, що практично постійно знаходився у відрядженнях за кордоном. З названих вище підстав просив суд встановити юридичний факт постійного проживання його зі спадкодавцем та визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини за законом та за заповітом. 18 березня 2016 р. позивач направив до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме вимогу про встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем до дня смерті останнього просив залишити без розгляду. У заяві, направленій до суду представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила суд слухати справу у її відсутність (а.с.35). Відповідач - Кароліно-Бугазька с/рада у своїй письмовій заяві, направленій до суду позов визнала повністю та просила суд слухати справу у відсутність її представника. Дослідив письмові матеріали справи,суд вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [INFO] р. в смт Овідіополь, Одеської області помер [PERSON] (а.с.12), після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом (а.с.25) та за законом. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем до дня смерті останнього, а також у зв'язку з тривалими відрядженнями за кордон. Вказану причину пропуску строку на звернення до нотаріальної із заявою про прийняття спадщини, суд вважає поважною і находить можливим визначити позивачу додатковий строк в три місяці на прийняття спадщини. Вказаний строк суд вважає достатнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом, просить стягнути з [PERSON]аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 66 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем - матір'ю дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів. (а.с. 4, 10) Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У лютому 2016р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця, а після досягнення сина [PERSON] повноліття, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до його повноліття, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO].народження, [PERSON], [INFO].народження, на утримання яких відповідач - батько дітей - коштів не надає. У судовому засіданні позивач була відсутня, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, причин неявки суду не повідомив. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO].народження, [PERSON], [INFO].народження. Батьки дітей проживають окремо, діти проживають разом з матір'ю. Угоди щодо їх утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що вимагається стягнення на утримання двох дітей, що відповідач працездатного віку, має постійну роботу. За такого, доцільно визначити стягнення на неповнолітніх дітей у вигляді 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, а після досягнення [PERSON], [INFO].народження, повноліття, стягувати з відповідача [PERSON], 1980р.народження, на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].народження, щомісяця у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/6 частини всіх його доходів на своє утримання, посилаючись на те, що з нею проживає їхня дочка Катерина, [INFO], а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивач надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність та про визнання позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною 3-х років, якщо дитина проживає з нею. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона - донька відповідача, досягнувши повноліття, продовжує на цей час навчання в державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» Криворізький економічний інститут на денному відділенні, за державним замовленням. Термін навчання по 30.06.2016 р.. Вона потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивач надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 83 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які немають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], продовжує навчання на цей час на денному відділенні навчального закладу за державним замовленням по 30.06.2016 р..(а.с. 6 ). Відповідач - [PERSON] є батьком дитини та може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки заперечень з цього приводу не надав. (а.с. 5 ) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, бере до уваги матеріальне становище дитини, що отримує стипендію, і вважає, що позов підлягає задоволенню, а стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 4, 5). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач, надала суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 6, 7). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала заяву про підтримку позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач надав суду заяву про згоду з позовом та про розгляд справи в його відсутність. Третя особа надала суду заяву про те, що не заперечує проти позову та розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів (а.с. 6, 7). Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на своє утримання, посилаючись на те, що з нею проживає їх спільна дитина син [PERSON], [INFO], а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивач надала до суду заяву про підтримку позову, згоду на заочний розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи. Суд ухвалює заочне рішення, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дитини, яка мешкає з позивачем матірю дитини та не надає матеріальної допомоги наутримання дружини (а.с. 5, 6, 10). Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка, до досягнення дитиною 3-х років, якщо дитина проживає з нею. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнена позивач. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 06.10.2007 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого сторони мають дитину. Спільне проживання не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та характери. Все це призвело до того, що поступово вони стали чужими один одному. На даний час вони проживають окремо, примирення між ними не можливе. Спорів майнового характеру немає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, заперечувала проти надання строку на примирення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.10.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 615, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально, доказів іншого суду не надано. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім'ї суд вважає обох із подружжя, застосування засобів щодо примирення подружжя на думку суду є недоцільним. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/ 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 25 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 18.09.2010 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із нею, та знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач не дбає про дитину, не бачиться з нею, матеріально та морально не підтримує, не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач має постійне місце роботи та джерело доходів та працює на ВАТ «Світло Шахтаря». У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явилася, уся кореспонденція, яка направлялася на її адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи умови ст. ст. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 22.03.2011 р. (а.с. 3). Батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку із чим, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного з урахуванням того, що відповідач працює, має стабільний доход з нього підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved