Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням-буд.28 по\~вул.Синяківська\~м.Ніжина\~Чернігівської області. Позов обгрунтований тим, що позивач [PERSON] є власником даного будинку. Відповідач [PERSON], який має зареєстроване місце проживання у даному будинку, після одруження у 2008 році у будинку та проживає, що порушує право позивача на користування належною власністю. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвала про\~відкриття провадження\~у справі\~вручена сторонам,\~запереченнящодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні. Відповідно до заяв від 12 березня 2019 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов, просять розглянути справу за їх відсутності. Згідно заяви від 13 лютого 2019 року відповідач [PERSON] позов визнає, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання учасників справи станом на час розгляду справи відсутні. \~ \~ \~ \~ В порядку ч.3 ст.211 ЦПК України судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.\~ \~ \~ Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Частиною 2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно копії Реєстраційного посвідчення від 23 січня 2001 року №3886 буд.28 по вул.Синяківська м.Ніжина Чернігівської області зареєстрований на праві приватної власності за позивачем [PERSON]. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства факту проживання зареєстрованих осіб від 04 січня 2017 року, 27 грудня 2017 року, 05 листопада 2018 року відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], але не проживає у ньому. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із врахуванням викладеного та непроживання відповідача у даному будинку понад один рік, відсутності перешкод [PERSON] у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як власником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання останнього таким, що втратив право користування житловим примішенням,-буд.28 по вул.Синяківська м.Ніжина Чернігівської області. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] своєю заявою від 13 лютого 2019 року засвідчив\~те,\~що втратив інтерес\~до вищезазначеного будинку,\~в якому\~має своє\~зареєстроване місце\~проживання,\~також визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст. 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved