Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У поданій в суд заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] за рішенням суду аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно і стягувати з останнього аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх його доходів (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2014 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання їх сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно На даний час матеріальний стан відповідача покращився, він працевлаштований і має регулярний дохід, інших утриманців у нього немає, а тому може сплачувати аліменти у більшому розмірі, який слід визначити у частці від його доходу. Сторони у судове засідання не з`явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, а відповідач позов не визнає та просить у задоволенні відмовити. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що сторони з 31 травня 2013 року до 27 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним рішенням суду та свідоцтвом про народження. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 05 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З роз`яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно довідки про по заробітну плату (грошове забезпечення) від 23 серпня 2017 року №2676 [PERSON] працює у військовій частині [NUMBER] з 24 жовтня 2016 року та отримав за період з лютого по липень 2017 року включно дохід на загальну суму 43591,59 грн. або середньомісячний у розмірі 7265,27 грн. Указані обставини отримання відповідачем регулярного доходу свідчать про зміну його матеріального стану та є підставою для стягнення з нього аліментів згідно ч.3 ст.181 СК України у частці від його заробітку. А тому вимога позивача про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача є обґрунтованою. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, яке є задовільним, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно працевлаштованим і отримує регулярний дохід, відсутність на даний час у відповідача інших неповнолітніх дітей та стягнень з його доходу. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, проте не може погодитися з доводами позивача щодо визначеного нею розміру аліментів з огляду на встановлені доходи відповідача, а тому вважає, що аліменти на утримання їх дитини слід визначити у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно ч.3 ст.88 ЦПК України в розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від їх сплати. На підставі наведеного та

Outcome: approved