Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду з позовом вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якого просила суд: визнати виконавчий напис № 2721 вчинений 20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною таким, що не підлягає виконанню; визнати неправомірними вимоги стягувача ТОВ «Вердикт Капітал». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу стало відомо, що відносно неї була винесена Постанова приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника (ВП № 60095003 від 22.10.2019 року). Підставою для відкриття даного виконавчого провадження стало вчинення 20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною виконавчого напису № 2721, про що позивач не повідомлялася. На думку позивача, даний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 60095003 від 22.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми заборгованості 46 365,01 грн., до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 761/42962/19. На підставі розпорядження № 01-08-16 від 13 січня 2020 року щодо повторного автоматичного розподілу справи №761/42962/19 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Ухвалою суду від 13 липня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач проти позову заперечував та стверджував, що 26.09.2018 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 4-09/18, у відповідності до умов якого, до нового кредитора - ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ряду боржників, в тому числі по Споживчому кредиту № [NUMBER] . Враховуючи вищезазначене, ТОВ «Вердикт Капітал» було прийнято рішення про звернення до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А., яка 20.08.2019 року вчинила виконавчий напис № 2721 про звернення суми заборгованості. 09 вересня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення від Приватного нотаріуса Гамзатової А.А. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір по Споживчому кредиту № 2000286911, за яким і з`явилося первісне право вимоги. 26.09.2018 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 4-09/18, у відповідності до умов якого, до нового кредитора - ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ряду боржників, в тому числі по Споживчому кредиту № [NUMBER] . 20.08.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2721. На виконання даного виконавчого напису була винесена Постанова приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника та відкрито виконавче провадження № 60095003 від 22.10.2019 року. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172. Пунктом 1 зазначеного Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Таким чином, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що позивача (боржника) було повідомлено не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, оскільки поштове відправлення такого листа не підтверджує належне повідомлення. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Разом із цим, суддя вважає за необхідне роз`яснити, що положеннями частин першої та другої статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Виходячи із аналізу вказаних норм судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 519/77/18. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 грн. Оскільки, дану заборгованість не можна вважати безспірною, а оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушеннями чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, зареєстрований в реєстрі за № 2721 від 20.08.2019, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною таким, що не підлягає виконанню - підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про визнання неправомірними вимоги стягувача «Вердикт Капітал», то суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед первісним стягувачем, а від так не вбачається за можливе встановити правомірність вимоги стягувача ТОВ «Вердикт Капітал»

Outcome: partial