Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньої, заінтересована особа - Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація. Заява мотивована тим, що з 02 серпня 1969 року вона з [PERSON] перебувають зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Колодіївською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області зроблено відповідний актовий запис № 14. Зазначала, що вона з чоловіком постійно проживали у будинку [ADDRESS] . Місце реєстрації її чоловіка [PERSON] у [ADDRESS] , де на даний час проживають їхні діти. 24 грудня 2018 року приблизно о 09.00 год. [PERSON] , перебуваючи за вищезазначеним місцем проживання, вийшов з дому та не повернувся, залишивши прощальну записку. 25 грудня 2018 року вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про зникнення чоловіка, на підставі якої Броварським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було внесено відомості до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 24 грудня 2020 року за №34885. Також внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 грудня 2018 року за № 12018110130005107. 02 січня 2019 року [PERSON] оголошено в розшук Броварським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №07/01/389-2019 з метою встановлення його місцезнаходження та обставин зникнення. З указаного часу до свого житла [PERSON] не повертався, на зв`язок не виходив, будь-яка інформація про його місцезнаходження відсутня. Вказувала, що визнання її чоловіка [PERSON] безвісно відсутнім необхідна з метою зняття його з місця реєстрації та зменшення розміру плати за комунальні послуги. Ураховуючи викладене, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 24 грудня 2018 року. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у зазначеній справі. Призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник Дніпровської районної в м. Києві державна адміністрація не з`явився, надіславши 15 квітня 2020 року до суду пояснення, у яких просить прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства України. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву за викладеними в ній обставинами та просили її задовольнити. Вислухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу з 02 серпня 1969 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Колодіївською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області зроблено відповідний актовий запис № 14 (а. с. 8). [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . (а. с. 7). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 25 грудня 2018 року порушене кримінальне провадження № 12018110130005107 за фактами безвісно зниклого [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України. 02 січня 2019 року [PERSON] оголошено в розшук Броварським відділенням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №07/01/389-2019 з метою встановлення його місцезнаходження та обставин зникнення. Відповідно до листів Броварського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від: 12 липня 2019 року, 30 липня 2019 року, 29 серпня 2019 року, 04 вересня 2019 року, 24 жовтня 2019 року, 04 листопада 2019 року, 17 грудня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , оголошений в розшук 25 грудня 2018 року як безвісті зниклий по теперішній час його місце знаходження не встановлено (а. с. 18-22). Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Положеннями частин першої-другої статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Зазначене передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до статті 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». У частині третій статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справ. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вказаною заявою [PERSON] зазначила та надала належні докази того які заходи нею вживались з метою встановлення місця знаходження свого чоловіка [PERSON] . Окрім того, заявником обґрунтована правова зацікавленість у вирішенні питання про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, а саме з метою зняття його з місця реєстрації та зменшення розміру плати за комунальні послуги. Враховуючи, що [PERSON] за останнім місцем постійного проживання відсутній, відомості щодо місця його перебування відсутні більше одного року, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить висновку про достатність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 24 грудня 2018 року.

Outcome: approved