Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 13.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1474. Під час шлюбу народились два сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідача інших дітей немає. Оскільки відповідач працює без постійного працевлаштування, матеріально забезпечений, тому позивачка просить суд визначити розмір аліментів та зафіксувавши їх в у твердій грошовій сумі в 4 636,00 грн. на утримання двох синів. Ухвалою суду від 01.12.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що з 13.12.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання синів, оскільки сторони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання обов`язку відповідача з утримання дітей. Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи офіційно не працює має мінливий дохід. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривня. Судом встановлено, що діти проживають з позивачем, а відповідач також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, а також обов`язок матері щодо утримання синів. Враховуючи надані сторонами докази щодо майнового стану відповідача, та визнанням відповідачем позову, суд приходить до висновку про необхідність призначення стягнення з відповідача аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4 636,00 грн. щомісячно починаючи з 16.11.2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, а саме: до [INFO] , а в подальшому в розмірі 2138 до досягнення [PERSON] повноліття, а саме: до 10.12.2031 року. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved