Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи [PERSON], Шаргородська районна державна адміністрація в особі Служби у справах дітей, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказував, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2005 року він є власником квартири №[ADDRESS]. Позивач зареєстрований та постійно проживає за вказаною адресою. Крім того, за вказаною адресою, зокрема, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Позивач свідчить, що відповідачі тривалий час за вказаною адресою не проживають, але в позасудовому порядку не здійснили необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У звязку з викладеними обставинами та з огляду на те, що [PERSON] змушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири №[ADDRESS]. Повноважні представники позивача [PERSON] у відкрите судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON], який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява, в якій сторона визнала позов та просила суд розглянути дану справу за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Представник Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в особі Служби у справах дітей у відкрите судове засідання не зявився, але від представника установи надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Представник Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування у відкрите судове засідання не зявився, установа повідомлялась про час та місце проведення судового засідання належним чином, причини неявки представника суду невідомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази, що були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2005 року [PERSON] є власником квартири №[ADDRESS]. Вказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11018723 від 22 червня 2006 року, про що здійснено відповідний запис №347 в книзі №432пр-193. Згідно з довідкою про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 20 листопада 2017 року, засвідченою КП ЖКС «Хмельницький», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однак, як вбачається з вищевказаного документа, зокрема, [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою не проживають. Як свідчить акт від 20 листопада 2017 року, складений [PERSON], що мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Середня. 20, кв. 9, [PERSON], що мешкає за адресою: м. Одеса. вулиця Середня, 20. кв. 7, [PERSON], що мешкає за адресою: м. Одеса. вулиця Середня, 20. кв. 8, засвідчений КП ЖКС «Хмельницький», за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] не проживають на протязі трьох років. [PERSON], [PERSON] були допитані у якості свідків у відкритому судовому засіданні, які підтвердили факт не проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: м. Одеса. вулиця Середня, 20. кв. 7. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації «Про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням» від 19 березня 2018 року №01.01-38/821 встановлено, що місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зареєстровано за адресою: [INFO]. Крім того, відповідно до медичної картки амблуаторного хворого [PERSON] від 13 липня 2012 року, адреса проживання вказана: [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, судом встановлено що відповідачі не проживають за вказаною адресою понад одного року. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених судом фактів, [PERSON], [PERSON] втратили право користування відповідним житловим приміщенням. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири №[ADDRESS]. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: суму неоплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved