Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У листопаді 2020\~р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14.02.2013\~р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~46, посилаючись на те, що спільне життя не склалось, наразі вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не проживають разом. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 17.02.2021\~р. Також від [PERSON] надійшло клопотання від 17.02.2021 р., у якому він просить у рішенні суду встановити день та години спілкування дитини з батьком та не перешкоджати матері в передачі дитини для спілкування з батьком, зазначає, що щодо проживання [PERSON] з матір`ю не заперечує та просить перереєстрацію місця проживання [PERSON] здійснювати з його згоди. Частинами першою та другою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відтак Суд не приймає до уваги вказане клопотання, оскільки воно не відповідає вимогам, наведеним у статтях 178 181 Цивільного процесуального кодексу України щодо заяв по суті справи, а обставини, які в наведені в ньому, не стосуються предмету спору. При цьому Суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] , що він має право звернутися з позовом до [PERSON] з вимогою про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та визначення способу його участі у вихованні дитини за наявності спору з [PERSON] . Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 14.02.2013\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~46, вони є батьками дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.\~с. 4, 5). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] , та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статей 141 та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (420,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50% судового збору (420,40\~грн.) підлягають поверненню [PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved