Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

У лютому 2018 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1762 грн. та заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2010 року у сумі 88 736,41 грн., яка скаладається із заборгованості за кредитом 7872,07 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 74054,34 грн., заборгованість за пенею та комісією 2108,27 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500, 00 грн. (фіксована частина); 4201,73 грн.(процентна складова). В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідно укладеного договору № б/н від 09.06.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідачка не виконує умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 31.01.2018 року загальна сума заборгованості склала 88 736,41 грн. Ухвалою суду від 25.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача до судового засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання представник був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву у якій просив просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 09 червня 2010 року [PERSON] звернулася з письмовою анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання їй кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7). Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг. [PERSON] п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використанням, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до п.п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. [PERSON] з наданим позивачем розрахунком, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 88736,41 грн., яка складається з: 7872,07 грн. - заборгованість за кредитом; 74054,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2108,27 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 187,11 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 4-6). Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. [PERSON] з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачені наступні умови кредитування: 1)базова відсоткова ставка - 2,5% на місяць (30 % на рік); 2)розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості; 3)пеня 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту)+50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; 4)комісія за зняття коштів у банкоматах та пунктах видачі коштів - 4 % від суми операції, в банкоматах інших банків України 4% + 5 грн. 1$, в іноземних банкоматах - 4% + 30 грн. 3$; 5)комісія за зняття власних коштів 1% від суми операції; 6)пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 нараховується за кожен день просрочки; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. у місяць, нараховується один раз в місяць при нарахування просрочкипо кредиту або процентів 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше; 7)штраф - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; 8)комісія за моніторинг неактивної карти нараховується у розмірі коштів на картрахунку; 9)комісія за отримання балансу на чек в банкоматах ПриватБанка (крім чеку операції зняття готівки) 0,10 грн.; 10)комісія за безготівковий платіж в системі Internet-banking (Приват 24); 11)нарахування Банком процентів на залишок власних коштів Клієнта від 100 грн. Та більше 10% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов'язання, здійснивши останній платіж у червні 2014 року та заборгованість за кредитом склала 7872,07 грн. (а.с. 4-6). При цьому з наданого розрахунку вбачається, що - в період з 31 серпня 2010 року по 31 серпня 2014 року включно за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, - в період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,80 % річних; - в період з 01 квітня 2015 року по 31 січня 2018 року - 43,20% річних. Тобто, вбачається, що позивач збільшив відсоткову ставку за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. [PERSON] із ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Крім того, ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Так, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за сім днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку відповідно п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом семи днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, останній отримав кредит з відсотковою ставкою 2,5% в місяць, тобто 30% в рік. За таких обставин суд виходить, із умов кредитування, які підписані відповідачем. Доказів про повідомлення відповідача про збільшення розміру відсоткової ставки та його письмову згоду на таке збільшення в односторонньому порядку, позивачем не надано, а наданий Банком витяг відправлених смс-повідомлень (а.с. 88-89) про зміну відсоткової ставки, не містить підтверджень належного отримання боржником повідомлень про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17 та від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16. З урахуванням викладено, наданий позивачем розрахунок в частині розміру відсотків за користування кредитом, розрахованих за збільшеною в односторонньому порядку відсотковою ставкою, суперечить вимогам ЦК України та не може бути прийнятий судом як належний, допустимий та достовірний доказ розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом. В даному випадку суд позбавлений можливості здійснити розрахунок відсотків за користування кредитом за період після збільшення відсоткової ставки, оскільки такий розрахунок потребує спеціальних знань у галузі фінансово-кредитних операцій, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2018 року задоволенню не підлягають та суд стягує заборгованість по процентам за користування кредитом лише за період з 31 серпня 2010 року по 31 серпня 2014 року включно у сумі 980 грн. 62 коп. Стосовно стягнення суми штрафів, комісії та пені суд виходить з такого. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15. Так, 25 квітня 2018 року судом постановлена ухвала про витребування у ПАТ КБ ПриватБанк належного рохрахунку заборгованості, який повинен містити: розрахунок заборгованості за пенею окремо за кожний день прострочення; розрахунок заборгованості за процентами окремо за кожний місяць або день з розмежуванням окремо розрахунків на 30%, 34,80%, 43,20% із зазначенням сум та періодів, за які вони нараховані, та відповідно надати суду окремі розрахунки; розрахунок заборгованості по комісії за користуванням кредитом окремо за кожним періодом її нарахування; розрахунок комісії окремо від розрахунку пені. Також витребувались Виписка з кредитного рахунку відповідача, з якої вбачатиметься надходження та списання грошових коштів за сумами та датами; відомості щодо строку дії платіжної картки, які надані позичальнику за цим кредитом, та відомості про належне повідомлення відповідач про зміну відсоткової ставки, а саме: не лише реєстр відправки з відповідною заявою, а й належні докази вручення відповідачу даної інформації під розписку (а.с. 53-54). На виконання вимог вищевказаної ухвали листом від 11.05.2018 № 58231-ВБ ПАТ КБ ПриватБанк повідомив, що надати суду більш детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором та окремий розрахунок заборгованості з пені не виявляється можливим з технічних причин, у зв'язку з чим з метою встановлення судом обставин нарахування та погашення складових заборгованості направив на адресу суду виписку по кредитному рахунку Клієнта (а.с. 56-57). На підставі викладеного, та у зв'язку з тим, що представник позивача в судове засідання не з'явився, не надав окремого розрахунку пені та комісії, не висловив свою думку щодо необхідності стягнення з відповідача штрафу чи пені та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд вважає, що правові підстави для стягнення штрафу у розмірі 4701,73 грн. відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє. У зв'язку з ненаданням розмежованого розрахунку пені та комісії, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача нараховану суму пені та комісії (14 стовбчик розрахунку заборгованості) у розмірі 2108,27 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 10 960,96 грн., у тому числі: 7872,07 грн. - заборгованість за кредитом, 980,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (за період з 31.08.2010 по 31.08.2014 включно), 2108,27 грн. заборгованість за пенею та комісією. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial