Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У листопаді 2017 р. ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010р., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в зв'язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом станом на 30.09.2017р. за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 11469,36 грн., яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Провадження у справі відкрито 17 листопада 2017 року та справу призначено до розгляду на 26 грудня 2017 року о 12-30 год. (а.с.44). Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). У судове засідання 28 березня 2018 р. учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з'явились. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Щодо заочного розгляду справи не заперечував. 23.03.2018 року на електрону адресу суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги не визнає. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ, що виникають з трудових правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 12 жовтня 2010р. між сторонами ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України був укладений кредитний договір б/н, у формі Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, за умовами якого відповідач 12 жовтня 2010р. отримав кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00%, з кінцевим строком повернення, що відпадає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському caйті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Пунктом 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» передбачено, що за користування кредитом позивач нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 1.1.2.7 «Умов та правил надання банків послуг» власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Відповідно до п. 2.1.1.12.11«Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно з п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень. а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», до яких він приєднався, то станом на 30.09.2017р. за ним обліковується прострочена заборгованість у розмірі 11469,36 грн., яка складається з наступного: 1188,98 грн. - заборгованість за кредитом; 9258,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Згідно з наданим позивачем розрахунку останнім відповідачу у відповідності до п. 2.1.1.7.6 «Умов надання банківських послуг» нараховано штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина; 522,35 грн. - процентна складова. Враховуючи, що відповідачем порушено передбачений договором б/н від 12 жовтня 2010р. порядок погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за його користування та комісій, позовні вимоги про стягнення заборгованості в примусовому порядку та нарахованих позивачем штрафних санкцій підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. У зв'язку з цим, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 600 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України компенсуються позивачу відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved