Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути з суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 787,69 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 квітня 2015 р. по вул. Дніпровській в м. Києві відповідач вчинив зіткнення з автомобілем Хонда, д.н.з. [NUMBER] , якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 р. відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. На момент ДТП пошкоджений відповідачем автомобіль було застраховано позивачем у відповідності з договором страхування транспортних засобів № 3298732 від 22.07.2014 р. Даний випадок було визнано позивачем страховим та на підставі страхового акту № 574/10 від 28.05.2015 р. позивач виплатив своєму страхувальнику 29 518,81 грн. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 06/05/15 від 15.05.2015 р. та калькуляції. В свою чергу цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1254975. У порядку ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» було відшкодовано позивачу суму збитку в розмірі 14 731,12 грн. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить різницю між відшкодованою позивачем потерпілому сумою страхового відшкодування у розмірі 29 518,81 грн. і сумою відшкодування позивачу ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» в розмірі 14 787,12 грн. та складає 14 787,69 грн. Провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відкрито ухвалою судді від 23 листопада 2018 р. 02 січня 2019 р. представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з розміром страхового відшкодування, нарахованим позивачем, оскільки згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 06/05/15 від 15.05.2015 р. матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Хонда, д.н.з. [NUMBER] , становить 18 877,34 грн., з якого страховиком відповідача виплачено позивачу 14 731,12 грн. Посилаючись на судову практику Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 р., справа № 755/18006/15-ц, та зважаючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія», вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі, оскільки позивач мав самостійно звернутися до страховика відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування, який в подальшому після виплати страхового відшкодування вправі звернутися до відповідача з регресною вимогою. Вказав, на пропуск позивачем строків позовної давності та просив його застосувати. Одночасно подав заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи страховика - ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія». Ухвалою суду від 07 березня 2019 р. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія». 06 травня 2019 р. до суду надійшла заява представника позивача Левченка Я.В. про розгляд справи у його відсутність. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач [PERSON] заперечив щодо його задоволення з підстав, викладених у відзиві. Представник залученої у справі третьої особи ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» до судового засідання не з`явився. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 квітня 2015 р. по вул. Дніпровській в м. Києві відповідач вчинив зіткнення з автомобілем Хонда, д.н.з. [NUMBER] , якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 р. відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. На час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем відповідно до договору страхування транспортних засобів № 3298732 від 22.07.2014 р. Даний випадок було визнано позивачем страховим та на підставі страхового акту № 574/10 від 28.05.2015 р. та потерпілому виплачено страхове відшкодування у розмірі 29 518,81 грн. У свою чергу цивільно-правова відповідальність відповідача на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1254975. У порядку ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодовано позивачу суму збитку в розмірі 14 731,12 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вважає, що різниця, яка складає 14 787,69 грн. між фактичним розміром шкоди (29 518,81 грн.) та страховою виплатою (14 787,12 грн.) підлягає стягненню з відповідача. За захистом свого порушеного права позивач звернувся до суду у листопаді 2018 р. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що страховий випадок стався 2 квітня 2015 р., а з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду лише в листопаді 2018 р., то ним пропущено строк позовної давності. Належних доказів поважності причин пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є самостійної підставою для відмови у позові. Враховуючи, що відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, і він пропущений позивачем, та того, що позивач не ініціює перед судом питання про його поновлення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed