Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі - Управління) 20.11.2017 звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 5188,00 грн. за період з 01.09.2015 по 12.11.2015. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.11.2014 [PERSON] була взята на облік внутрішньо переміщених осіб. 01.12.2014 остання звернулась до Управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В даній заяві відповідач зазначила, що вона є працездатною особою та працює на оптовій базі м. Маріуполь з 17.07.2014. Відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України у розмірі 442,00 грн. щомісячно з 01.02.2015 по 30.04.2016, загальна сума склала 6188,00 грн. В результаті проведеної звірки з даними Державної фіскальної служби України встановлено, що у відповідачки відсутній дохід. 19.04.2016Управлінням прийнято рішення по особовій справі №607619 про утримання з особового рахунку № 607619 надмірно сплачених коштів у зв'язку зі зміною категорії працездатності з 01.02.2015 по 29.05.2016 у розмірі 6188,00 грн. 19.04.2016 відповідачкою написано пояснення та 22.04.2016 надано зобов'язання з добровільного погашення заборгованості. 28.09.2016 відповідачкою добровільно сплачено 1000,00 грн в рахунок погашення заборгованості. Станом на 13.10.2017 заборгованість становить 5188,00 грн. 17.02.2017 на адресу відповідача було направлено лист з викладенням усіх обставин та запропоновано зявитися до Управління з метою вирішення викладеного питання. Відповідачем надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги повернуто не було, тому Управління було змушене звернутися до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 листопада 2017 року відкрито провадження за вказаною цивільною справою та призначено до розгляду на 29 листопада 2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2018 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Управліннясоціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради - Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 лютого 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник позивача звернулась до суду із заявою, за якою доводи позовної заяви підтримала у повному обсязі, наполягала на стягненні всієї суми надміру сплачених грошових коштів. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 28.11.2015 за №1411011679 [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. 01.12.2014 [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши що вона є працездатною особою та працює на оптовій базі м. Маріуполь з 17.07.2014. Рішенням Управління від 29.12.2014 [PERSON] призначена допомога внутрішньо переміщеним особам на проживання у розмірі 442,00 грн., яка виплачувалась щомісячно з 01.02.2015 по 30.04.2016. В результаті проведеної звірки з даними Державної фіскальної служби України встановлено, що у відповідачки відсутній дохід. Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів розмір загальної суми переплати, отриманої відповідачем 6188,00 грн. 19.04.2016 відповідачка надала Управлінню пояснювальну, в якій зазначила що в заяві зазначила неофіційне працевлаштування через незнання. 28.09.2016 відповідачкою добровільно сплачено 1000,00 грн в рахунок погашення заборгованості. Управлінням на адресу відповідача 17.02.2017направлено лист про з'ясування надання ним недостовірної інформації та необхідність повернути надміру перераховану допомогу у сумі 5188,00 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї. Відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Відповідно до п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Outcome: approved