Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно та просить стягнути з відповідча судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, спільне життя у них не склалось у зв'язку із чим сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач не виконує свої батьківських обов'язків щодо виховання, утримання, піклування дитини передбачених законодавством України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.04.2016 було надано строк для примирення строком на 6 місяців. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином подавши через канцелярію суду заяву від 20.10.2016 в якій просила розглядати справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином подавши через канцелярію суду заяву від 20.10.2016 просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 28). Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло. Як встановлено в судовому засіданні, 06.08.2010 між сторонами було зареєстровано шлюб у відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 945 (а.с. 6). У сторін є спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1500 грн. 00 коп. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved