Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

У лютому 2020р. позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці зі вказаним вище позовом. Посилався на те, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 29 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1290. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. З ініціативи відповідачки між ними часто виникали суперечки, які спричиняли йому душевні страждання. Протягом останнього року сімейне життя між ними почало поступово погіршуватися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Всі ці обставини призвели до втрати між ними почуття любові, поваги та виникнення неприязних відносин один до одного. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 12 травня 2020 року на електронну адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність. Позовні вимоги підтримав. У разі неявки у судове засідання відповідачки, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, в тому числі і через розміщення на сайті суду оголошення про її виклик. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивач не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 29 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1290 (а.с.3). Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Спільне життя сторін не склалось через через різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час вони припинили подружні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved