Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Київської міської ради, третя особа: Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину гаражного боксу в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2015 року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла 1/2 частина гаражного боксу [ADDRESS]. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутня реєстрація права власності померлого [PERSON] на гаражний бокс. За таких обставин, позивач просить визнати за собою право власності в порядку спадкування на 1/2 частину гаражного боксу [ADDRESS] Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій остання зазначає, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність. Від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в якій Київська міська рада просить відмовити у задоволенні позовних вимог та слухати справу за відсутності її представника. Третя особа 21 КДНК явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. (а.с.12) Позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження від 04 вересня 1985 року. На підставі договору купівлі-продажу гаражного боксу, укладеного 29 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом 11 Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В., [PERSON] придбав у власність гаражний бокс [ADDRESS] Договір купівлі-продажу гаражного боксу зареєстровано в реєстрі за №5-н-1474, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів. (а.с.6) У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. (стаття 1297 Цивільного кодексу України) Як убачається з матеріалів справи, спадщина щодо майна померлого [PERSON] відкрилася [INFO] Після смерті [PERSON] до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся позивач [PERSON], його заява надійшла [INFO] [PERSON] є спадкоємцем першої черги, сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 вересня 1985 року. Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надійшло. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємицем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] До складу спадкового майна, зокрема, увійшла 1/2 частина гаражного боксу [ADDRESS] який належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2004 року. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. За приписами ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу гаражного боксу зареєстрований в реєстрі правочинів 30 грудня 2004 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів. Відтак, право власності [PERSON] на гаражний бокс виникло з моменту державної реєстрації договору купівлі-продажу, а саме з 30 грудня 2004 року. Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445. Відповідно до п. 3 положення державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць на підставі відповідних рішень виконавчих органів місцевого самоврядування. Відтак, органи БТІ здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а не правочину, предметом якого є відчуження нерухомого майна. Згідно з інформаційною довідкою Київського МБТІ від 22 вересня 2015 року за даними бюро право власності на гаражний бокс [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], яка є колишнім власником гаражного боксу. Таким чином, на момент відкриття спадщини [PERSON] набув право власності на спірний гараж. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Постановою державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. від 06 лютого 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності померлого [PERSON] на гаражний [ADDRESS] Отже, позивач у позасудовому порядку позбавлений можливості вирішити питання про визнання за собою права власності на спірне майно. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON], та таким, що прийняв спадщину протягом шести місяців з дня її відкриття. [PERSON] за своє життя набув право власності на гаражний бокс, визнання права власності на частину якого за позивачем прав та інтересів третіх осіб не порушує. За таких підстав, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved