Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У лютому 2013 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги (т. 1 а.с. 220), зазначає, що відповідно до укладеного договору № PLP0AU05600098 від 19.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 29545 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.08.2013 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором ПАТ КБ ПриватБанк були укладені договори поруки з [PERSON] та ПАТ Акцент-Банк. Відповідачі взяті на себе зобов'язання належним чином не виконують. Станом на 22 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 33905,16 доларів США, з яких: 7178,51 доларів США - заборгованість за кредитом; 4828,46 доларів США заборгованість за процентами; 1386,50 доларів США - заборгованість по комісії; 20511,69 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. За цих підстав ПАТ КБ ПриватБанк просило стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 33905,16 доларів США; стягнути з [PERSON], [PERSON] та ПАТ Акцент-Банк солідарно 10000 грн., стягнути з [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимоги ПАТ КБ ПриватБанк до ПАТ Акцент-Банк закрито на підставі п. 1 статті 205 ЦПК України. У судовому засіданні представник ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно між ПАТ КБ ПриватБанк на [PERSON] 19 серпня 2006 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого ПАТ КБ ПриватБанк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 29545 доларів США на придбання автомобіля вартістю 21331 долар США та сплату страхових платежів у розмірі 8214 доларів США. Однак грошові кошти на руки відповідачу не видавалися. Всі страхові платежі сплачували [PERSON] самостійно. Наприкінці 2008 року початку 2009 року у зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань за договором автомобіль був переданий [PERSON] представникам банку, який після цього будь-яких претензій до нього не пред'являв. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 травня 2013 року позов ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за клопотанням представника банку був залишений без розгляду. Крім того, 1 листопада 2008 року ПАТ КБ ПриватБанк в односторонньому порядку збільшило процентну ставку за користування кредитом з 12,00% до 14,04% річних. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2013 року визнано незаконним підняття ПАТ КБ ПриватБанк в односторонньому порядку процентної ставки та зобов'язано здійснити перерахунок заборгованості з 1 листопада 2008 року. Вважає, що ПАТ КБ ПриватБанк пропущено строк позовної давності. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № PLP0AU05600098, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти на строк до 19 серпня 2013 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 29545 доларів США: на придбання автомобіля Chevrolet Evanda - в розмірі 21331 долар США та на сплату страхових платежі - в розмірі 8214 доларів США у сумі, у випадках та порядку, передбачених п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,13% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 406,19 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди /п. 1.1/. Відповідно до п. 4.1 договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом та винагороди банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 19 серпня 2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір поруки № PLP0AU05600098, відповідно до якого [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Вказаним договором передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники /п. 2, 4/. Також судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит на умовах, визначених кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору та договору застави транспортного засобу, які підписані відповідачем, копією акту приймання автомобіля Chevrolet Evanda, переданого [PERSON] представникам ПАТ КБ ПриватБанк для реалізації, а також тією обставиною, що деякий час відповідач здійснював погашення кредиту. В свою чергу відповідачі взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконали. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ ПриватБанк, станом на 22.07.2015 року заборгованість за кредитним договором № PLP0AU05600098 становить 33905,16 доларів США, з яких: 7178,51 доларів США - заборгованість за кредитом; 4828,46 доларів США заборгованість за процентами; 1386,50 доларів США - заборгованість по комісії; 20511,69 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).\~\~ Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи, що відповідачі належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконують, суд вважає, що позов ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом у розмірі 7178,51 доларів США, заборгованість за процентами в розмірі 4828,46 доларів США та заборгованості по комісії в розмірі 1386,50 доларів США є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки розрахунок вказаних сум, який був перевірений судом, відповідає умовам кредитного договору, зокрема, здійснений виходячи з відсоткової ставки 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом і ставки щомісячної комісії 0,13% від суми виданого кредиту, та з урахуванням сум, які надійшли від реалізації автомобіля в червні 2009 року, та наявність цієї заборгованості в судовому засіданні відповідачами не спростована. Посилання представника відповідача на те, що кредитні кошти [PERSON] банком не видавалися, суд до уваги не бере, оскільки в судовому засіданні не заперечувалося отримання відповідачем [PERSON] транспортного засобу, на придбання якого йому й був наданий банком кредит. Доводи представника відповідача, що кошти в розмірі 8214 доларів США, призначені на сплату страхових платежів, фактично надані [PERSON] не були, в даному випадку правового значення не мають, оскільки умовами укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] кредитного договору передбачені випадки, в яких банк перераховує вказані кошти, та згідно з розрахунком заборгованості зазначені кошти відповідачу в рахунок заборгованості банком взагалі не виставляються. З розрахунку заборгованості вбачається, що її розмір розрахований із отриманої 19 серпня 2006 року [PERSON] суми кредиту 21331 доларів США. Також суд не може повністю погодитися з доводами представника відповідача щодо пропуску ПАТ КБ ПриватБанк строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом.\~ Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.\~\~ Частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.\~\~\~\~ Як встановлено судом, кредит був наданий відповідачу 19 серпня 2006 року, а останній платіж за кредитним договором здійснений відповідачем 4 листопада 2008 року на суму 405 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк був предявлений до Октябрського районного суду м. Полтави позов до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, а з дійсним позовом банк звернувся до суду 26 лютого 2013 року. Отже строк позовної давності в частині вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом позивачем не пропущений. Стосовно вимог ПАТ КБ ПриватБанк в частині стягнення з відповідачів пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, то суд виходить з наступного: Згідно з розрахунком заборгованості, ПАТ КБ ПриватБанк заявлено вимоги про стягнення з відповідачів пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з 28 липня 2009 року по 22 липня 2015 року в розмірі 20511,69 доларів США. У той же час відповідно до частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» із даним позовом звернулося до суду 26 лютого 2013 року, а представником відповідача заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог, пеня за несвоєчасне виконання відповідачами зобов'язань за договором має бути розрахована за період з 26 лютого 2012 року по 22 липня 2015 року та складає 18274,30 доларів США. Проте, приймаючи до уваги, що такий розмір пені значно перевищує заборгованість за кредитом, суд у відповідності до вимог частини 3 статті 551 ЦК України, яка надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, виходячи з засад справедливості та розумності, вважає за необхідне зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання до 7000 доларів США. Визначаючи пеню саме в такому розмірі, суд також враховує, що відсотки та комісія за користування кредитом з вересня 2013 року відповідачу не нараховуються. Таким чином, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором № PLP0AU05600098 від 19.08.2006 року станом на 22.07.2015 року: заборгованість за тілом кредиту - 7178,51 доларів США, заборгованість за процентами - 4828,46 доларів США, заборгованість з комісії - 1386,50 доларів США, пеню - 7000 доларів США, а всього 20393, 47 доларів США, що на день винесення рішення відповідно до офіційно встановленого НБУ курсу гривні до долара США еквівалентно 479335,56 грн. (20393,47 х 2350,4365/100). Вимоги ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідачів солідарно 10000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд згідно зі статтею 88 ЦПК України присуджує стягнути з відповідачів на користь ПАТ КБ ПриватБанк витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2197,88 грн., а саме з кожного по 1098,94 грн. (3654 грн. х 60,15% : 2). Щодо стягнення витрат на юридичну допомогу в розмірі 3200 грн., то ці вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задоволенню не підлягають, оскільки позивачем, який, до речі, є юридичною особою з відповідним штатом юристів, не надано жодних доказів на підтвердження понесення вказаних витрат.

Outcome: partial