Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову представник сторони позивача вказує, що 03 серпня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11193774000, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 26\~730,00 доларів США із відсотковою ставкою 12,50% річних, а остання зобовязується повернути кредит у строки, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 03 серпня 2014 року. У забезпечення виконання відповідних зобовязань за вищевказаним договором між АКІБ «Укрсиббанк» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір поруки. 20 квітня 2012 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір Факторингу №05/12, відповідно до якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» право вимоги заборгованості за кредитним договором №11193774000. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір Факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» право вимоги заборгованості за кредитним договором №11193774000. Однак, як зазначає представник ТОВ «Вердикт Фінанс», не зважаючи на взяті на себе зобовязання, [PERSON] в порушення умов укладеного договору суму кредиту не повертає та проценти не сплачує, у звязку з чим представник позивача звернувся з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь банку суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 335\~625,84 гривень. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]Г правом подачі відзиву не скористались, відзив на позовну заяву не надходив. Представник ТОВ «Вердикт Фінас» у відкрите судове засідання не зявився, але від представника особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 03 серпня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за №11193774000, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит у розмірі 26\~730,00 доларів США із відсотковою ставкою 12,50% річних, а остання зобовязується повернути кредит у строки, визначені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 03 серпня 2014 року. У забезпечення виконання відповідних зобовязань за вищевказаним договором між АКІБ «Укрсиббанк» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір поруки. 20 квітня 2012 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір Факторингу №05/12, відповідно до якого банк відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінас» право вимоги заборгованості за кредитним договором №11193774000. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір Факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінас» відступило на користь ТОВ «Вердикт Фінас» право вимоги заборгованості за кредитним договором №11193774000. Проте, як свідчив представник ТОВ «Вердикт Фінанс», в порушення вимог кредитного договору, відповідач [PERSON] умови договору не виконує, кредит не повертає, проценти не сплачує. Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, суд зазначає, що згідно ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, за якою зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У силу ст. 1054 ч.ч.1,2 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ч.ч.1,2 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до положень ст. 1054 ч.2 ЦК України, судом звернуто увагу на наступне. Згідно ст. 1046 ч.1 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням даних норм закону та на підставі встановлених фактів по справі суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Однак, відповідач [PERSON] не виконує відповідного грошового зобовязання. Згідно із\~положеннями ст.\~1049\~ч.ч.1,3\~ЦК України, позичальник зобовязаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У силу ст. 536 ч.ч.1,2 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як наводить ст. 612 ч.1 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі\~викладеного,\~суд приходить\~до обґрунтованого\~висновку,\~що позичальник [PERSON] прострочила виконання зобовязання з повернення суми кредиту та процентів за правочином. Згідно із ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У силу ст. 533 ч.ч.1,2 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з п.12 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Як наводить\~ст.\~534\~ч.1\~ЦК України,\~у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Матеріали справи свідчать, що належне виконання позичальником [PERSON] грошового зобовязання за Кредитним договором було забезпечено неустойкою, порукою. Як вбачається\~з ст.\~553\~ч.ч.1,2,3 за\~договором поруки\~поручитель поручається\~перед кредитором\~боржника за\~виконання ним\~свого обов'язку. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором за\~порушення зобов'язання\~боржником. Порукою\~може забезпечуватися\~виконання зобов'язання\~частково або\~у повному\~обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно із\~ст.\~554\~ч.ч.\~1,2,3 у\~разі порушення\~боржником зобов'язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель\~відповідає перед\~кредитором у\~тому ж\~обсязі,\~що і\~боржник,\~включаючи сплату\~основного боргу,\~процентів,\~неустойки,\~відшкодування збитків,\~якщо інше\~не встановлено\~договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Заявляючи та обґрунтовуючи позовні вимоги, сторона позивача виходить з розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 02 серпня 2017 року, за яким загальна сума боргу [PERSON] становить 23\~985,03 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 620\~182,67 гривень, яка складається з наступного: 12\~980,04 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 335\~625,84 гривень заборгованість за кредитом; 2 296,18 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 59 372,49 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом на момент переуступки боргу; 8\~708,81 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 225 184,34 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом з моменту переуступки боргу по дату виготовлення розрахунку, тобто до 02 серпня 2017 року. Так, представник ТОВ «Вердикт Фінас» у своїй позовній заяві вбачає обґрунтованим стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Ведикт Фінанс» заборгованість у загальному розмірі 335\~625,84 гривень. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» та за даним спором солідарному стягненню з відповідачів підлягає вказана грошова сума. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути у рівних частках з відповідачів на користь ТОВ «Вердикт Фінас» понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 2\~860,92 гривень.

Outcome: approved