Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з указаним, посилаючись на те, що з 08.07.2017 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З чоловіком проживають окремо, малолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач не бере участі у вихованні дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки та дружини не надає, хоча має таку можливість. Вона не працює, так як доглядає за дитиною, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, у заяві позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що з 08.07.2017 року сторони перебувають у шлюбі, від якого вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , підтвердженням чому є копія свідоцтва про шлюб та копія свідоцтва про народженя дитини. Із довідки Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради № 10-14/27396 від 15.11.2019 року вбачається, що дитина зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що є зареєстрованим місцем проживання її матері. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Оскільки сторони перебувають у шлюбі та мають малолітню дитину, яка не досягла трирічного віку, позивач має право на отримання аліментів від відповідача на підставі ст. 84 СК України. У матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, його тяжкого матеріального становища, докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Outcome: partial