Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час роботи контрольно-ревізійної інспекції в Управлінні СБ України у Дніпропетровській області встановлено факт переплати отриманої при звільненні зі Служби безпеки України [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, передбаченої ч.1 ст. 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у сумі 22 310,90 грн. З метою відшкодування державних коштів, які було помилково переплачено, Управління звернулося до відповідача з листом за вих. №55/14-5541 від 28.10.2016 року , в якому повідомлялось про невірний розрахунок вислуги років для виплати відповідачеві одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, що виявилось у помилковому зарахуванні до вислуги років періоду служби відповідача у ЗС України та служби в органах МВС, що загалом складає 22 роки, замість виключно періоду служби в СБ України, що становить 17 років. Відповідачеві було запропоновано повернути до каси Управління переплачені гроші у сумі 22 310,90 грн. Але, відповідач повністю відмовився від повернення зазначених коштів, вважаючи, що «вони виплачені правомірно», про що відповідачем зазначено у написаній заяві від 08.11.2016 року. Позивач просить стягнути з [PERSON] помилково переплачену йому суму одноразової грошової допомоги при звільненні, що становить 22 310,90 грн. та понесені витрати по справі. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не надав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Згідно ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] був зарахований на військову службу в СБ України 27.11.1998 року. Відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 року №1262/2007 відповідач 07.12.2015 року був звільнений з військової служби в СБУ, за п.п. «а» п.61 та п.п. «б» п.88-1, з правом носіння військової форми одягу. До зарахування на військову службу до органів державної безпеки, з 02.07.1992 року по 31.03.1994 року відповідач проходив строкову службу в Збройних Силах України та з 20.07.1994 року по 10.09.1998 року проходив службу в органах внутрішніх справ в Дніпропетровському міському управлінні УМВС України в Дніпропетровській області, де був звільнений за власним бажанням . Вислуга років станом на 07.12.2015 року складала: календарна служба - 22 роки 10 місяців 29 днів, у пільговому обчисленні - 07 років 10 місяців 00 днів, навчання у ВНЗ - немає, загальна вислуга років - 30 років 08 місяців 29 днів. Підстави та порядок виплати військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби визначені статтею 15 вищезазначеного Закону, статтею 9 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , пунктом 10 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пунктом 4.1 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців СБУ, затвердженої наказом СБ України від 03.01.2008 року №35/ДСК. Абзацом 1 п.2 ст. 15 зазначеного Закону встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби та станом здоров'я виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв'язку із віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше. Також, відповідно до абзацу 6 п.2 ст.15 Закону про соціальний захист військовослужбовців, у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби вказана одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги. З зазначеного Закону вбачається, що у разі набуття особою права на отримання одноразової грошової допомоги при попередньому звільненні та незалежно від того, чи було їй фактично виплчено, при повторному звільненні з військової служби допомога виплачується лише за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу. Відповідно до листа ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 20.09.2016 року №9/1638, при звільненні з органів внутрішніх справ за власним бажанням з 10.09.1998 року, без права на пенсію, [PERSON] виплачена вихідна допомога при звільненні -зі служби у розмірі 97,00 грн. з розрахунку місячного посадового окладу -72,00 грн. і окладу за спеціальним званням - 25,00, відповідно до норм, зазначених у листі МВС України від 17.12.1996 року №6993/Тр. Встановлено, що відповідач проходив строкову службу в Збройних Силах України з 02.07.1992 року по 31.03.1994 рік, проходив службу в органах внутрішніх справ з 20.07.1994 року по 10.08.1998 рік. Відповідно до абз. 2 п.2 ст.15 Закон про соціальний захист військовослужбовців, п.10 Постанови №393 при звільненні з органів внутрішніх справи він набув право на отримання одноразової допомоги. Таким чином, для розрахунку [PERSON] розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби необхідно брати вислугу років з урахуванням лише періоду служби в СБ України, який становить 17 років, з відповідною сумою виплати одноразової грошової допомоги при звільненні - 75 857,06 грн. (50% грошового забезпечення на момент звільнення відповідача складав 4462,18 грн.). Водночас, в результаті невірного розрахунку вислуги років, що становила 22 роки, з урахуванням періоду строкової служби в ЗС України та органах внутрішніх справи, [PERSON] отримав при звільненні 98 167,96 грн. Тобто, сума переплати відповідачу державних коштів, які підлягають поверненню у доход держави, становить 22 310,90 грн. Листом від 28.10.2016 року №55/14-5541 Управління СБ України звернулось до [PERSON], в якому повідомили про невірний розрахунок вислуги років для виплат [PERSON] одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, що виявилось у помилковому зарахуванні до вислуги років періоду служби відповідача у ЗС України та служби в органах МВС, що загалом складає 22 роки, замість виключно періоду служби в СБ України, що становить 17 років. Відповідачеві було запропоновано повернути переплачені грошові кошти у сумі 22 310,90 грн. Проте, відповідач відмовився від повернення зазначених коштів, вважаючи, що вони виплачені правомірно, про що ним зазначено у написаній заяві від 08.11.2016 року. Таким чином, суд вважає, що позивачем дійсно при обчисленні вислуги років для виплат одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби була допущена рахункова помилка, в зв'язку з чим останньому була виплачена надлишкова виплата у розмірі 22 310 грн. 90 коп., яку відповідач в добровільному порядку повернути відмовляється, тому вимоги позивача є законними та обгрунтованими, що і дає підстави для задоволення позову Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved