Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 15.03.2019 року рішенням суду частково задоволено позов. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. (дві тисячі пятсот грн.), починаючи з 13 грудня 2018 року до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2020 року. В решті позовних вимог - відмовлено. Разом з тим, окрім стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, позивач ставила вимогу про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину [PERSON] [INFO], у розмірі 10497,34 грн. Однак, дана вимога судом не вирішена. А тому судом з власної ініціативи поставлено на вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 270 ЦПК України\~заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності у виклику учасників справи. Тому, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З позовних вимог позивача вбачається, що остання просить окрім стягнення аліментів стягнути також з відповідача на її користь додаткових витрат на дитину [PERSON] [INFO], у розмірі 10497,34 грн. Дана позовна вимога судом при ухваленні рішення судом не вирішена. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 2018 року між ВНЗ «Університет економіки та права «КРОК» та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг №31365-К щодо навчання [PERSON], [INFO]. Плата за навчання становить: у 2018-2019 навчальному році 14\~830 грн., у 2019-2020 навчальному році 14\~830 грн. Згідно поданих квитанцій за навчання [PERSON] було сплачено на загальну суму 7\~415 грн. Також з матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебував на лікуванні в ТМО «Психіатрія». На лікування дитини було витрачено 13\~579,68 грн. З огляду на те, що дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку про стягнення додаткових витрат, понесених позивачем на навчання та лікування дитини в розмірі 10\~497,34 грн.

Outcome: approved