Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила надати їй дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], для подальшої реєстрації за адресою: с. Біляки, Чернівецького району Вінницької області, уповноваженим органом, без письмової згоди батька [PERSON]. Позов обґрунтує тим, що перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 23.09.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу, однак на час подання позову шлюб не розірвано. Вказує, що разом з донькою зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. На даний час має намір виїхати разом з донькою до с. Біляки Чернівеського району Вінницької області, де зареєструватися в будинку свого дідуся. Однак, позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати місце проживання доньки в будинку дідуся, оскільки дана процедура передбачає надання письмової згоди батька дитини, отримати яку не має змоги, оскільки місцезнаходження відповідача їй невідоме. Ухвалою суду від 04.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою суду від 20.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено Орган опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (а.с.35-36). Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила провести судове засідання без її участі. Не заперечила проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.41), від нього до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Представник Органу опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.40). Про причини неявки суду не повідомляв. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280 ЦПК України враховуючи думку позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Судом встановлено, що 23.09.2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно копії домової книги встановлено, що [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO], мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15-17). 31.10.2018 року позивач звернулась із заявою до органу реєстрації Бобринецької міської ради Кіровоградської області про зняття з реєстрації місця проживання її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку із вибуттям за адресою: с. Біляки Чернівеського району Кіровоградської області, однак у знятті дитини з реєстрації місця проживання їй було відмовлено, оскільки не надано письмової згоди батька (а.с.14). Крім того, з копії довідки старшого державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 06.11.2018 року №4732 встановлено, що на виконанні у Бобринецькому районному відділі перебуває виконавче провадження №55388284 з виконання виконавчого листа №383/714/17, виданого 27.11.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO], а також стягнення на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років, а саме до [INFO]. Станом на 31.10.2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 21139,80 грн. (а.с.12). Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 статті 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 року №1077 реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання, але якщо батьки дитини, яка не досягла 14 років, проживають за різними адресами, для реєстрації її місця проживання разом з одним із батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як встановлено судом відповідач ухиляється та безпідставно не надає згоди на перереєстрацію місця проживання дитини, позивач не має іншої змоги отримати від нього необхідну письмову згоду на перереєстрацію місця проживання дитини. Така позиція батька, шкодить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров'я та соціальний захист, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], для подальшої реєстрації за адресою: с. Біляки, Чернівецького району Вінницької області, без письмової згоди батька [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved