Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. № 25090 від 04.09.2020 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, в 2012 році між позивачкою та банком «Дельта банк» укладався договір позики на суму 5000 грн. Ця позика була нею погашена, останні платежі здійснювались особисто нею наприкінці 2015 на початку 2016 років. Претензії від банка до неї не надходили. До ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» вона ніякого відношення не має, жодних договорів позики, кредити з ними не укладала. Однак на початку лютого 2021 року від керівництва МГФзОГП «Муніципальна міліція» отримала повідомлення, що до бухгалтерії громадського формування надійшов виконавчий лист приватного виконавця Малкової М.В. про стягнення з неї на користь відповідача суми боргу. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Позивач не укладала з відповідачем договір який би посвідчувався нотаріусом. Виконавчий напис може бути здійснено за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Борг позивача не є безспірним, оскільки розрахунок є неправильним. Нотаріус не перевіряв оригінали документів, які отримав від компанії, у т.ч. первинні облікові документи. Виконавчий напис не прикріплено до оригіналу документа, який підтверджує заборгованість. У судове засідання позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач представника у судове засідання не направив, про судове засідання повідомлений належним чином, відзив не надав, про причини неявки свого представника суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В. правом участі у судовому засіданні не скористалися, позиції щодо позову судові не повідомляли, про судові засідання повідомлялася належним чином. Виконуючи приписи ст.ст. 264, 265 ЦПК України суд зазначає таке. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 25090 від 04.09.2020 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Шепелівка, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за кредитним договором 001-16019-280113 від 28.01.2013 року, укладеним з Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 145/К від 26 січня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020 - ФА від 11 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, реквізити: [NUMBER] у АТ «ОТП Банк», МФО 300528, далі - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 001-16019-280113 від 28 січня 2013 року. Строк платежу за Кредитним договором 001-16019-280113 від 28 січня 2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснено за період 11 серпня 2020 року по - 17 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає 11676,67 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4879,30гривень; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6797,37 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису з боржника підлягають стягненню 500 грн. на користь Стягувача. Загальна сума -12176,67 грн. 22.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63301298 за згаданим виконавчим написом про стягнення коштів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Кредитний договір, а саме Заява № 001-16019-280113 від 28.01.2013 укладено у простій письмовій формі, його не посвідчено у нотаріальному порядку, отже нотаріусом не дотримано зазначених вимог щодо права вчинити виконавчий напис на нотаріально посвідченій угоді. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розміри заборгованості перед банком, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Свідченням цього також є складена відповідачем виписка з рахунка позивача, яка вказує лише на суми відповідних заборгованих платежів за кредитним договором. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно практики ЄСПЛ рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис нотаріуса не відповідає закону, а, відтак, суд визнає його таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved