Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , зареєстрований 08 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 935. В обґрунтування позову зазначав, що 08 листопада 2011 року він та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали непорозуміння, через протилежність характерів, поглядів на шлюб і сім`ю. Вони неодноразово намагалися налагодити стосунки, проте ці спроби виявилися безрезультатними та позитивних результатів не дали. Із березня 2018 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами. Сплачений ним при подачі позову судовий збір на його користь з відповідача просив не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки із березня 2018 року подружжя фактично проживає окремо, подружніх відносин не підтримує та спільне господарство вони не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 08 листопада 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 935. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Суд встановив, що з березня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved