Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] зазначає, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.11.2007року і до досягнення повноліття. Виконавчий лист було пред'явлено для виконання до Державної виконавчої служби Деражнянського районного управління юстиції. Посилаючись на те, що вона з сином перебувають у важкому матеріальному становищі, отримує зарплату в розмірі 2500грн., яких не вистачає на утримання сина, оскільки він навчається і потребує значних коштів на оплату гуртожитку, проїзду, харчування, одяг, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка заявили про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала. Відповідач заявив про розгляд справи за його відсутності, вимоги визнав повністю. Судове засідання проведено в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2012року (справа № 2/2210/422/12р.) на користь позивачки з відповідача були присуджені аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 300грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2012року до його повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я одного з них. За змістом ст. 184 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року, яка ратифікована постановою Верховної ради України № 789ХІІ(78912) від 27 лютого 1991року та набрала чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи,які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. П. 23 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача з моменту звернення до суду із позовом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що у сторін змінився матеріальний стан і тому позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. При цьому, з дня набрання даним рішенням чинності припинити стягнення аліментів по рішенню Летичівського районного суду Хмельницької області від 19.12.2012року. На підставі наведеного, ст.ст. 180-181, 184, 192 СК України, ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року,

Outcome: approved