Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПАТ «Сведбанк» про припинення правовідносин за договором поруки. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 26.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 0710/1107/45-001. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між АКБ «ТАС-Комерцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладений трьохсторонній договір поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року. У відповідності до умов договору поруки, Поручитель зобовязався перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику. 23.07.2009 року між ПАТ «Сведбанк», що стало правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 0719/1107/45-001 від 26.11.2009 року, внаслідок чого була змінена процента ставка з 12,5 % річних на 14,14 % річних. Також позивач зазначає, що ПАТ «Сведбанк» як кредитор своєю вимогою від 01.10.2011 року змінив строк виконання основного зобовязання, але своїх вимог до [PERSON] як поручителя в встановлений шестимісячний строк не предявив. Отже, позивач вважає, що оскільки поручителя не повідомляли про збільшення обсягу його відповідальності, як того вимагає ч.1 ст. 559 ЦК України, та не предявлялися йому вимоги у встановлений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк, то правовідносини за договором поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року є припиненими. Позивач, уточнивши свої вимоги, зазначив, що на підставі договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило своє право вимоги за кредитним договором № 0710/1107/45-001 від 26.11.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Оскільки ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є новим кредитом у зобовязаннях за кредитним договором № 0710/1107/45-001 від 26.11.2007 року і договором поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року, то позовні вимоги заявляються саме до нього. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач-1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову або заяв про розгляд справи у його відсутності не подавав. Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, заперечень проти позову не подавав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, заперечень проти позову від нього не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд постановив слухати справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів та в заочному порядку, проти чого не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 0710/1107/45-001, згідно з яким Банк надав Позичальнику в кредит грошові кошти у розмірі 61000 доларів США з процентною ставкою 12,5 % річних строком до 26.11.2027 року, а Позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. 26.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», [PERSON] та [PERSON] укладений трьохсторонній договір поруки № 0710/1107/45-001-Р-1, який забезпечував виконання основного зобовязання за кредитним договором № 0710/1107/45-001 від 26.11.2007 року. Згідно з пунктом 1 договору поруки, Поручитель зобовязався перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику згідно з кредитним договором № 0710/1107/45-001 від 26.11.2007 року, у сумі 61000 доларів США, строком до 26.11.2027 року, з процентною ставкою 12,5 % річних за їх використання. Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання Позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами (п. 2 договору поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року). Пунктом 3 договору поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року сторони обумовили, що усі зміни та доповнення до цього Договору дійсні у тому випадку, якщо вони оформлені письмово і підписані Сторонами. У відповідності до пункту 11 договору поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року, будь-які зміни до основного зобовязання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим договором, погоджуються між Позичальником та Банком самостійно без повідомлення Поручителя про такі зміни. Отже, суд встановив, що умовами договору поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року була визначена обовязкова згода поручителя при внесенні змін до кредитного договору № 0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року, при яких збільшується обсяг відповідальності поручителя за цим кредитним договором. Договором про внесення змін та доповнень № 1 від 23.07.2009 року до кредитного договору № 0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року, підписаного між ПАТ «Сведбанк», який став правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та [PERSON], було змінено проценту ставку з 12,5 % річних, яка діяла з 10.01.2008 року (передбачено умовами кредитного договору) до 14, 14 %, які розпочалась нараховуватися з 10.07.2011 року по 26.11.2027 року включно. 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» на підставі договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» усі права та обовязки первісного кредитора у зобов'язанні за кредитним договором № 0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно з ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У пунктах 1, 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 10-1393/0/4-12 від 27.09.2012 року вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо, що є підставою для визнання договору поруки припиненим (постанови від 21 травня 2012 року: № 6-69цс11, № 6-18св11, № 20цс11, № 88цс11). Також Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 22 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року розяснив наступне: якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. У матеріалах справ відсутні докази, представлені, зокрема відповідачами в обґрунтування підстав своїх заперечень, які б встановлювали обставини надання [PERSON] своєї згоди на збільшення обсягу його відповідальності за кредитним договором №0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року, або докази укладення з поручителем додаткових угод до договору поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року про надання ним своєї згоди на внесення таких змін до основного зобовязання. Між тим, із матеріалів справи вбачається, що 01.10.2011 року ПАТ «Сведбанк» направляв на адреси [PERSON], [PERSON], та іншого поручителя [PERSON] вимогу, яким змінив умови виконання основного зобовязання, скориставшись своїм правом на дострокове повернення кредитних коштів, а саме: встановлено строк дострокового виконання основного зобовязання за кредитним договором №0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року протягом тридцяти днів з дня направлення цієї вимоги. Отже, судом встановлено, що боржник та поручителі повинні були викоти свої зобовязання за кредитним договором шляхом дострокового повернення тіла кредиту, процентів за користування коштами та неустойку в повному обсязі в строк до 31.10.2011 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2012 року у справі № 2-4205/11 позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без розгляду Як передбачено у ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів про припинення договору поруки на підставі п. 4 ст. 559 ЦК України суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Судом встановлено, що доказів своєчасного предявлення Банком своїх грошових вимог до поручителів, в тому числі до [PERSON], відповідачами не представлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відсутність згоди позивача на збільшення обсягу його відповідальність за кредитним договором №0719/1107/45-001 від 26.11.2007 року, та непредявлення ПАТ «Сведбанк» або новим кредитором - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» своїх грошових вимог до позивача протягом шести місяців після предявлення вимоги про дострокове погашення заборгованості за основним зобовязання є таким правовим наслідком, як припинення правовідносин за договором поруки № 0710/1107/45-001-Р-1 від 26.11.2007 року. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved