Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У\~ листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Кооперативна, 13 в селі Липовий Скиток Васильківського району Київської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 10 січня 2017 року [PERSON]. Вказуючи на те, що 10.01.2017 року померла її бабуся [PERSON], після якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Липовий Скиток Васильківського району Київської області по вул. Кооперативна, 13. Проте Постановою від 31.08.2017 року приватного нотаріуса [PERSON] позивачці відмовлено у видачі права власності на спадкове майно, оскільки право власності на вказаний житловий будинок видано та зареєстровано на імя [PERSON], після зміни її прізвища на [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилась, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Пунктом 23\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~\~\~\~\~\~ Пленум\~ Верховного Суду України Про практику розгляду судами України справ про спадкування (№ 7 від 30.05.2008 року) вирішують питання про визнання права на спадкове майно, якщо протягом шестимісячного строку заінтересована особа вступила в управління або володіння цим майном. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положення ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування може здійснюватися за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Судом встановлено, що своїм Заповітом [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу від 23.06.1984 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14), що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 13). Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Кооперативна, 13 в селі Липовий Скиток Васильківського району Київської області видано на імя [PERSON] (а.с. 18). Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: вул. Кооперативна, 13 в селі Липовий Скиток Васильківського району Київської області виданий на імя [PERSON] (а.с. 20). Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2017 року, № 311/02-31, позивачу приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок, посилаючись на те, що право власності на вказаний житловий будинок видано та зареєстровано на імя [PERSON], після зміни її прізвища на [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивача щодо спадкування підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved