Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області (далі управління ПФУ в Тлумацькому районі) звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3631 грн. 00 коп. пенсійних виплат, отриманих без достатніх правових підстав, з тих підстав, що управлінням ПФУ в Тлумацькому районі [PERSON] 07.10.2013 року призначено пенсію у зв'язку із втратою годувальника згідно його заяви та доданих документів, з 01.09.2013 року. При призначенні зазначеної вище пенсії, враховано стаж роботи з 01.06.1994 року по 16.12.2000 року [PERSON] (годувальника), згідно записів його трудової книжки. В ході проведення аудиту, головним спеціалістом головного управління ПФУ в Івано-Франківській області зроблено запити щодо стажу роботи годувальника в дитячому садку № 72 комбінованого виду Виборзького району м. Санкт-Петербурга. У відповідь на подані запити з управління ПФР в Виборзькому районі м. Санкт-Петербурга надійшов лист за № 04/2895 від 10.12.2013 року та довідки про те, що [PERSON] за період з 1994 року по 2000 рік в штаті працівників не значився. Отже, період роботи [PERSON] (годувальника) з 01.06.1994 року по 16.12.2000 року у дитячому садку № 72 комбінованого виду Виборзького району м. Санкт-Петербурга, який зазначений в його трудовій книжці, не підтверджено, а тому [PERSON] немав права на отримання пенсії у зв'язку із втратою годувальника [PERSON] Таким чином, враховуючи вищенаведене, в період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року включно, [PERSON] отримано пенсійні виплати, без достатніх правових підстав в розмірі 3631 грн. 00 коп. Управління ПФУ в Тлумацькому районі повідомляло [PERSON] про виявлення переплати пенсії на зазначену вище суму, проте згідно заяви від 25.02.2014 року - він відмовляється повернути дані кошти. В судовому засіданні представник позивача управління ПФУ в Тлумацькому районі - Іванишин Р.В. позов підтримав з підстав, зазначених в ньому, просив його задоволити. Вказав, що зловживання відповідача при отриманні коштів не було, якщо і були зловживання, то в діях його батька, оскільки пенсія по втраті годувальника була призначена на підставі його трудової книжки. В ході перевірки було надано запити та отримано довідку, згідно якої [PERSON] по вказаному місцю праці не працював. З оляду на вищевказане відповідач отримував кошти без достатніх правових підстав, оскільки стаж батька не підтвердився. Зазначив, що в судовому порядку записи в трудовій книжці [PERSON] (годувальника) незаконними чи протиправними не визнавалися. В судовому засіданні відповідач по справі [PERSON] позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, пояснив, що його батько [PERSON] протягом тривалого періоду працював в Республіці Росія, а саме в дитячому садку № 72 комбінованого виду Виборзького району м. Санкт-Петербурга. Після смерті батька він звернувся в управління ПФУ в Тлумацькому районі із заявою і йому було призначено пенсію по втраті годувальника. Чому стаж його батька не підтвердився сказати не може. На даний час він пенсію не отримує, навчається, кошти повернути не має змоги. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що 04.10.2013 року [PERSON] звернувся в управління ПФУ в Тлумацькому районі із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника (а.с. 6). Згідно розпорядження управління ПФУ в Тлумацькому районі № 137262 від 07.10.2013 року [PERSON] було призначено пенсію по втраті годувальника з 01.09.2013 року (а.с. 7). При призначенні вказаної пенсії управлінням ПФУ в Тлумацькому районі враховано стаж роботи годувальника [PERSON] з 01.06.1994 року по 16.12.2000 року згідно записів його трудової книжки серії [NUMBER], яку оглянуто в судовому засіданні та в яку занесено відомості про те, що в цей період часу він працював охоронцем в дитячому садку № 72 Виборзького району м. Санкт-Петербурга (а.с. 9-11, 93-96). В ході проведення аудиту, головним спеціалістом головного управління ПФУ в Івано-Франківській області зроблено запити щодо стажу роботи годувальника [PERSON] в дитячому садку № 72 Виборзького району м. Санкт-Петербурга, у відповідь на які 26.12.2013 року з управлінням ПФР в Виборзькому районі м. Санкт-Петербурга надійшов лист за № 04/2895 від 10.12.2013 року та довідки про те, що [PERSON] за період з 1994 року по 2000 рік в штаті працівників установи не значився (а.с. 12-14). Розпорядженням управління ПФУ в Тлумацькому районі №137262 від 20.01.2014 року відповідачу припинено виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника (а.с. 15) та зроблено розрахунок переплати, де встановлено, що розмір незаконно отриманої пенсії за період з вересня 2013 року по грудень 2013 року становить 3631 грн. 00 коп. (а.с. 16). Згідно заяви від 25.02.2014 року [PERSON] відмовився повернути дані кошти (а.с. 17). За змістом ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії, сплаченої надміру проводяться в установленому законом порядку на підставі судового рішення лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст.1215 ЦК україни не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як встановлено в судовому засіданні, при призначенні та виплаті пенсії [PERSON] зловживання з його боку були відсутні, оскільки при подачі документів до управління ПФУ в Тлумацькому районі в трудовій книжці годувальника [PERSON] зазначений період роботи з 01.06.1994 року по 16.12.2000 року в дитячому садку № 72 Виборзького району м. Санкт-Петербурга. Дані обставини в судовому засіданні ствердив відповідач [PERSON] і вони не заперечувалися представником позивача. Факт виникнення передплати був встановлений при проведенні відповідної перевірки між управлінням ПФУ в Тлумацькому районі та управлінням ПФР в Виборзькому районі м. Санкт-Петербурга. Відповідно до ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. В судовому засіданні встановлено, що відомості занесені в трудову книжку [PERSON] (годувальника) недійсними не визнавалися, дії щодо занесеня відомостей в його трудову книжку в судовому порядку не оскажувалися, що ствердив в судовому засіданні і представник позивача. Аналізуючи наведене, враховуючи положення спеціального Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який має переважне значення для вирішення даного спору, суд вважає, що оскільки пенсія відповідачу управління ПФУ в Тлумацькому районі за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року виплачена добровільно, за відсутності зловживань та недобросовісності з боку відповідача, підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії відсутні. За таких обставин, проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити. При такому вирішенні позову, враховуючи п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed