Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

У лютому 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON], в обґрунтування якої зазначається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з 26.04.2001 року йому встановлена 2 група інвалідності з 70 % втратою професійної працездатності довічно, має посвідчення категорії 1 з 11.07.1997 року. 14 лютого 2011 року Броварським міськрайонним судом Київської області частково задоволені позовні вимоги позивача, визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у місті Бровари, зобовязано управління Пенсійного фонду України у місті Бровари провести з 19.07.2010 року перерахунок та виплату розміру державної і додаткової пенсії згідно ст.50 ст.54 ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 року постанову Броварського міськрайонного суду залишено без змін. Вищевказане судове рішення Броварського міськрайонного суду виконане лише за один місяць березень 2011 року у сумі 6 378, 64 грн. Однак, з того часу і по січень 2017 року рішення не виконується взагалі, що порушує права позивача, оскільки пенсія повинна виплачуватись йому довічно у порядку, визначеному вищевказаним судовим рішенням. З урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить: -стягнути з Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь позивача за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, не нараховану державну та додаткову пенсію згідно ст. 50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розміру 75% мінімальної пенсії за віком і 8 мінімальних пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат в розмірі 551 031,80 гривень за період з 19.07.2009 року по серпень 2017 року включно, зобовязати відповідача провести відповідні перерахунки в ручному режимі з застосуванням макетного вводу даних в електронну базу отримувача пенсій; -стягнути з Управління ненараховану та невиплачену державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсій за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно ст. 50, ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок?Чорнобильської катастрофи» за період з 04 лютого 1997 року по 18 липня 2010 року включно в розмірі 379 145 гривень 25 копійок, зобовязати відповідача провести відповідні перерахунки в ручному режимі з застосуванням макетного вводу даних в електрону базу отримувача пенсій; -зобовязати Управління з 01.03.2017 року виконувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2011 року, нараховувати та виплачувати позивачу згідно ст.50, ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які - - - -постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в ручному режимі з застосуванням макетного вводу даних в електронну базу отримувача пенсій-довічно, без будь-яких додаткових рішень суду. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] доводи позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалід 2 групи довічно. Позивач перебуває на пенсійному обліку в Броварському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2011р. частково задоволено вимоги [PERSON], визнано неправомірними дії відповідача у відмові в перерахунку державної і додаткової пенсії згідно з ст.50, 54, ч.3 ст.67 закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязано відповідача провести з 19.07.2010р. перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії згідно з ст.50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком і восьми мінімальних пенсій за віком, встановлено ч.1 ст. 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2012 року постанову Броварського міськрайонного суду залишено без змін. На виконання зазначеної постанови відповідачем здійснено виплату пенсії у розмірі 6 378, 64 грн. за березень 2011 року. Матеріалами справи та дослідженої у судовому засіданні пенсійної справи [PERSON] встановлено, що позивачу на виконання вищезазначеного судового рішення за період з липня 2010 року по липень 2011 року нарахована, але невиплачена пенсія у розмірі 58 407, 46 коп. Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що спір що стягнення заборгованості по пенсії у розмірі 58 407, 46 грн. уже вирішувався у судовому порядку та рішенням Апеляційного суду Київської області від 23 травня 2017 року відмовлено у задоволенні таких вимог [PERSON] Щодо вимог про стягнення із відповідача ненарахованої та невиплаченої державної і додаткової пенсії згідно з ст.50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком і восьми мінімальних пенсій за віком, встановлено ч.1 ст. 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 04 лютого 1997 року по 18 липня 2010 року у розмірі 379 145 грн. суд зазначає наступне. Із постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року видно, що позивач уже звертався до Броварського міськрайонного суду Київської області з вимогами про виплату йому недоплаченої пенсії з 11 липня 1997 року, однак суд залишив без розгляду такі вимоги у звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду. Отже, в порядку адміністративного судочинства даний спір уже розглянутий, тому відсутні підстави для стягнення ненарахованої та невиплаченої пенсії за вказаний період. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що відповідач не виконує судове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року, тому просить стягнути ненараховану та невиплачену пенсію у розмірі 551 031, 80 грн. Однак такі вимоги є необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи». Статтею 49 вказаного Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Згідно зі статтею 54 цього Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно з абз.8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012р. нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік. Законами України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що у 2011-2015 роках положення, зокрема, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2015 роки. Після вищевказаних змін законодавства виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, з 01.09.2011р. проводиться у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011р. «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», а з 01.01.2012р. здійснюється у розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вищевказаною постановою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином, починаючи з 01 січня 2012 року порядок виплати і розмір спірних пенсійних виплат встановлювались одночасно Законом України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Порядком, які по-різному врегульовували спірні питання. Разом з тим, за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки Закон України «Про державний бюджет України на 2012 рік» був прийнятий пізніше Закону України «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», а на виконання Закону «Про державний бюджет України на 2012 рік» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок, то саме положення цього Закону та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до відносин щодо виплати пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] щодо стягнення ненарахованої та невиплаченої пенсії у заявленому розмірі. При цьому, суд звертає увагу, що при розгляді даної цивільної справи суд не може надавати оцінку правомірності чи неправомірності дій відповідача при виконанні судового рішення від 14 лютого 2011 року, а також правильність нарахування та виплати відповідачем пенсії позивачу впродовж 2011-2017 років, оскільки такі вимоги можуть розглядатись лише в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. У предявленому позові позивач провів власні розрахунки та вважає, що необхідно стягнути із відповідача ненараховану та невиплачену пенсію у розмірі 551\~031, 80 грн., однак такі вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки жодними доказами не підтверджено наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по пенсії у заявленому розмірі. Позовні вимоги про зобовязання відповідача виконувати судове рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2011 року також є безпідставними, так як порядок примусового виконання судових рішень передбачений Законом України «Про виконавче провадження», відповідно, судове рішення має виконуватись у порядку визначеному вказаним законом. Крім того, позивач має право звернутись до адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень відповідачем на виконання постанови, в порядку передбаченому ст. 267 КАС України. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. З огляду на викладене, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed