overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] року померла його матір [PERSON]. З цього дня відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] Він як єдиний спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину від спадкодавця шляхом подачі в шестимісячний строк з дня її відкриття відповідної заяви до державної нотаріальної контори. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, він не може на них в нотаріальній конторі отримати свідоцтва про право на спадщину за законом першої черги. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок та надвірні будівлі. Сторони до суду не з'явились. Позивачем подано суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Представником Бузаківської сільської ради теж подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог позивача. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача, його матір'ю є [PERSON], яка [INFO] року померла (а.с.3). З цього дня відповідно до ст.ст.1220, 1261 ЦК України відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] Камінь-Каширського району, яку мають право успадкувати спадкоємці за законом першої черги. Те, що вказані будівлі належать саме [PERSON] стверджено витягом з погосподарської книги №4 за 2014 рік Бузаківської сільської ради (а.с.5), довідкою цієї сільради (а.с.6). Як вбачається з спадкової справи Камінь-Каширської державної нотаріальної контори №71/2014 до майна померлої, позивач як спадкоємець за законом першої черги прийняв спадщину від матері шляхом подачі відповідної заяви до вказаної нотконтори в шестимісячний термін з дня її смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст.1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини позивача слід визнати власником вказаного ним житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що [PERSON] під час конфлікту 28 серпня 2015 року близько 15 год. в с.Великий Обзир Камінь-Каширського району наніс йому легкі тілесні ушкодження. Такими його протиправними діями йому завдано моральної шкоди, яка полягає у перенесенні ним внаслідок отриманих тілесних ушкоджень фізичного болю та тяжкого стресу. Крім цього, зазнав він і значних хвилювань через невжиття відповідачем жодного заходу для добровільного відшкодування заподіяної йому шкоди. Просить суд стягнути її з винного у його користь у розмірі 10000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Вважає, що розмір заподіяної ним позивачу моральної шкоди не повинен перевищувати 200-300 грн. Останній 28 серпня 2015 року перебуваючи у стані алкогольного спяніння і випасаючи громадську худобу через її недогляд вчинив потраву його посівів. Під час конфлікту, який виник між ними з цього приводу він завдав йому декілька ударів палицею, яку перехопив у нього, з метою свого захисту. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з нині чинного вироку Камінь-Каширського районного суду від 05 листопада 2015 року (а.с.5-6), [PERSON] засуджено за ч.1 ст.125 КК України за умисне заподіяння ним [PERSON] 28 серпня 2015 року неподалік с.Великий Обзир Камінь-Каширського району легких тілесних ушкоджень у вигляді синців у ділянці передньої черевної стінки і грудної клітки з-заді шляхом нанесення йому деревяною палицею не менше трьох ударів по тілу. У звязку з ушкодженням здоровя позивач зазнав фізичного болю та душевних страждань, що згідно ст.23 ЦК України, дає йому право на відшкодування моральної шкоди, яку відповідач, як винний у її заподіянні, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України зобовязаний відшкодувати. Беручи до уваги умисний характер вчиненого відповідачем злочину, його майновий стан, який є пенсіонером, розмір отримуваної ним пенсії, який не перевищує 1000 грн., глибину душевних страждань позивача нанесенням йому тілесних ушкоджень, грошове відшкодування моральної шкоди суд визначає у розмірі 1 000 грн., вважаючи його таким, що відповідає вимогам розумності і справедливості. Частково задовольняючи позовні вимоги, процент яких становить 10 (1000 задоволена сума позову х 100% : 10000 ціна позову), суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача у користь держави 48 грн. 72 коп. судового збору (487 грн. 20 коп. - сума судового збору при подачі до суду даного позову х 10% - відсоток задоволених позовних вимог : 100%).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що вироком Камінь-Каширського районного суду від 10 грудня 2014 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.289 КК України. Його визнано винним у тому, що він 07 серпня 2014 року близько 17 год. незаконно заволодів належним йому автомобілем марки «Мерседес Бенц», номерний знак [NUMBER], яким скоїв дорожньо-транспортну пригоду під час якої пошкодив його транспортний засіб заподіявши йому цим матеріальної шкоди на суму 71598 грн. 60 коп. Просить суд постановити рішення, котрим стягнути з нього у його користь вказану суму заподіяної матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину. У судовому засіданні позивач позовні підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач, який брав участь у разгляді справи у режимі відеоконференцзвязку, позовні вимоги визнав частково. Просить суд врахувати, що він відбуває покарання у місцях позбавлення волі, заробітку не має, на волі залишилась проживати його дружина з дітьми, яким він має матеріально допомагати, значно зменшити розмір відшкодування завданої ним шкоди. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з вироку Камінь-Каширського районого суду від 10 грудня 2014 року (а.с.2-4), який набрав законної сили , відповідач 07 серпня 2014 року близько 17 год. перебуваючи на річці «Турія», що в с.Бузаки Камінь-Каширського району, умисно, всупереч волі потерпілого [PERSON], повторно заволодів належним останньому автомобілем марки «Мерседес-Бенц», номерний знак [NUMBER], яким поїхавши у с.Підциря вказаного району скоїв дорожньо-транспортну пригоду в результаті якої пошкодив транспортний засіб та заподіяв цим потерпілому 71598 грн. 60 коп. матеріальної шкоди. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з приписів вказаних норм Закону суд стягує з відповідача у користь позивача заподіяну ним шкоду внаслідок вчинення злочину у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача у користь держави 715 грн. 86 коп. судового збору 1% від ціни позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що вироком Камінь-Каширського районного суду від 27 жовтня 2015 року [PERSON] визнано винним у таємному викраденні у нього грошей у сумі 3700 грн., тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Так як [PERSON] відшкодував йому із викрадених 3700 грн. лише 600 грн., іншу суму 3100 грн. добровільно відшкодувати відмовляється, позивач просив суд таку суму стягнути з неповнолітнього відповідача у його користь, а у разі недостатності у нього майна стягнути її з його матері [PERSON] Ухвалою суду від 23 грудня 2015 року до участі у розгляді справи як співвідповідача залучено батька неповнолітнього [PERSON] [PERSON] У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просить суд стягнути заподіяну йому шкоду з неповнолітнього, у а разі відсутності у нього заробітку, іншого доходу, стягнути її з його батьків у рівних частинах. Причини неявки відповідачів, співвідповідача, які були вчасно належним повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду не відомі. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення Судом встановлено, що вироком Камінь-Каширського районного суду від 27 жовтня 2015 року (а.с.3) неповнолітнього [PERSON], [INFO], визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. За цим вироком його визнано винним у тому, що він 16 серпня 2015 року у післяобідню пору дня знаходячись у кухні житлового будинку позивача [PERSON] таємно викрав належні останньому 3700 грн. Як пояснив суду позивач із цієї суми неповнолітнім відшкодовано йому лише 600 грн. Не відшкодованими залишено 3100 грн. Згідно ст.22, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог ч.2 ст.1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Батьками неповнолітнього відповідача не доведено суду, що їх неповнолітнім сином завдано шкоду не з їхньої вини. Зважаючи на вказані вимоги закону, те, що шкоду позивачу завдано неповнолітнім, суд стягує її з нього, а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування такої шкоди, суд стягує її з його батьків [PERSON], [PERSON] у рівних частинах у користь позивача. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, стягує з неповнолітнього відповідача, а у разі відсутності у нього майна - з його батьків у рівних частинах, в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту №2004488212 від 02 липня 2013 року, остання отримала кредит у розмірі 27900 грн. зі сплатою 0,01 % на рік за його користування. Відповідачка у порушення умов договору взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 15 вересня 2015 року заборгувала Банку 26378 грн. 83 коп. із яких: - 21656 грн. 31 коп. заборгованість по тілу кредиту, - 1 грн. 57 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 4720 грн. 95 коп. несплачена комісія за користування кредитом. Так як 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу №22/12/14/1-1 за умовами якого перше відступило останньому право грошової вимоги за згаданим кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідачки у його користь вказану заборгованість. Представник позивача до суду не зявився. Ним подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідачки в користь позивача сплачений ним та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1218 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що він є студентом першого курсу Старопольської вищої школи в Кельцях. Термін навчання у цій школі закінчується 25 червня 2019 року. Його батько [PERSON] матеріальної допомоги на його утримання не надає, а матір не має можливості самостійно його утримувати так як ніде офіційно не працює у звязку з чим час від часу виїзджає на сезонні заробітки. Посилаючись на ст.198 СК України просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача у його користь аліменти на його утримання у розмірі 700 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Позивач до суду не зявився. У позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він офіційно ніде не працює, веденням домашнього господарства не займається, час від часу хворіє, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина щомісячно у розмірі не більше 200 грн. Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача, він народився 27 травня 1998 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. 27 травня 2016 року [PERSON] досяг повноліття. Як вбачається з довідки Старопольської вищої школи в Кельцях [PERSON] від 29 серпня 2016 року (а.с.2), [PERSON] є студентом 1-го курсу вказаного навчального закладу на платній формі навчання. Термін навчання з 03 жовтня 2016 року по 25 червня 2019 року. Відповідно до ст.198, ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином відповідач як батько позивача зобов'язаний брати участь у його утриманні і на час його навчання. Враховуючи відсутність даних про наявність на утриманні відповідача інших утриманців з однієї сторони, з другої те, що він ніде офіційно не працевлаштований, час від часу хворіє, веденням домашнього господарства не займається, суд визначає аліменти в розмірі, який ним визнано, а саме по 200 грн. щомісячно. Доказів того, що від спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі позивачем не подано. Оскільки термін навчання позивача у вказаному ним навчальному закладі починається з 03 жовтня 2016 року, то саме з такого часу суд стягує з відповідача аліменти. Частково задовольняючи позовні вимоги суд дане рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допускає до негайного виконання, а також пропорційно до задоволених позовних вимог, відсоток яких становить 28,57% (200 задоволена сума позову х 100% :700 ціна позову), стягує з відповідача в користь держави 157 грн. 48 коп. судового збору (551 грн. 20 коп.-сума судового збору, яку необхідно було б сплатити х 28,57% : 100%).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що він та відповідачка 08 вересня 1995 року зареєстрували шлюб, дітей від якого немає. Спільне життя з нею не склалось у зв'язку з чим між ними з 2003 року шлюбні відносини припинені. Крім цього зазначає, що він вже більше 10 років проживає у цивільному шлюбі з [PERSON] з якою вони мають двоє спільних дітей. За таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд постановити рішення, яким укладений шлюб розірвати. Сторони до суду не з'явились. 06 березня 2014 року позивачем подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачка про причини неявки суд до відому не поставила. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони 08 вересня 1995 року уклали шлюб, що підтверджено свідоцтвом про його укладення (а.с.4). Спільних дітей не мають. Згідно ч.3 ст.105 вказаного Кодексу, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Зважаючи на те, що позивач і відповідачка більше 10 років проживають окремо один від одного, будь-яких відносин між собою не підтримують, те, що позивач фактично проживає з іншою дружиною з якою має двоє спільних дітей, суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити інтересам позивача. Задовольняючи позовні вимог суд стягує з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору та 96 грн. витрат пов'язані з публікацією в газеті «Волинь нова» про виклик відповідачки. Всього суд стягує з відповідачки в користь позивача 339 (триста тридцять дев'ять) гривень 60 копійок судових витра.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що за час спільного проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, а [INFO] помер і [PERSON] Після їх смерті шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном частину вказаного будинку, яка значиться як квартира [NUMBER], успадкувала їхня дочка [PERSON], а іншу частину, яка значиться як квартира [NUMBER] - їхній син [PERSON]. Після смерті останнього, яка настала [INFO], спадщину від нього прийняла його дружина [PERSON], а після її смерті - відповідачка [PERSON], ставши таким чином власником квартири [NUMBER], будинку [ADDRESS]. [INFO] померла і [PERSON], яка за життя, а саме 27 січня 2003 року, склала заповіт, котрим все належне їй майно заповіла йому, в тому числі і квартиру [NUMBER] у згаданому жилому будинку. З дня смерті спадкодавця відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на вказану будівлю, яку мають право успадкувати особи визначені у заповіті. Він як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину від спадкодавця шляхом подачі у визначений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори відповідної заяви. Оскільки у останньої відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі (квартира [NUMBER], сарай), він не може отримати на них у вказаній установі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просив суд постановити рішення, котрим визнати за ним право власності на зазначені будівлі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив. Просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на квартиру [NUMBER], 1/2 частину сараю зі сторони вказаної квартири, що по [ADDRESS]. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідачки в користь позивача судового збору не стягує, оскільки представник останнього від його стягнення відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначено, що між кредитною спілкою «Промінь» с.Клітицьк та [PERSON] 27 серпня 2014 року було укладено кредитний договір №78/14 терміном на 24 місяці, згідно якого ним було видано останній на будівництво житла кредит у розмірі 7000 грн. під 4,4 % в місяць або 52,8 % річних. Цього ж дня було укладено договір поруки за умовами якого [PERSON] та [PERSON] на добровільних засадах вз'яли на себе зобов'язання перед Спілкою по зобов'язаннях [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Остання взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором не виконує внаслідок чого заборгувала спілці 6662 грн. 31 коп. основного боргу, 1204 грн. 71 коп. - відсотки за користування кредитом. На неодноразові повідомлення про погашення вказаної заборгованості вона не реагує. Просить суд стягнути солідарно з неї, [PERSON], [PERSON] на користь спілки, з врахуванням 3331 грн. 16 коп. штрафної санкції, 11198 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним догором та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачі позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідачів в користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачі зазначають, що вона - [PERSON], з 17 листопада 2007 року по 17 грудня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З 2013 року вони - позивачі, стали проживати разом у незареєстрованому шлюбі. Такий шлюб зареєстрували 18 квітня 2014 року. [INFO] у них народилась дочка [PERSON]. У зв'язку з тим, що дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з [PERSON], останнього було записано її батьком. Зважаючи на те, що він - [PERSON], є батьком згаданої дитини, просять суд постановити рішення, котрим визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Внести зміни до актового запису про народження дочки №7 від 12 лютого 2014 року де у відомостях про батька вказати його [PERSON], виключивши з нього відомості про батьківство відповідача. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги уточнили. Просять суд крім визнання його - [PERSON], батьком згаданої дочки [PERSON] та внесення змін до актового запису про її народження, де у відповідні графі записати його - [PERSON] її батьком, виключення відомостей про батьківство відповідача, просять змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON], а по батькові з [PERSON] на [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved