Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2115. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 21 грудня 2007 року. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства з жовтня 2017 року, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому позивач була змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належними чином, до суду надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-БК № 074107, актовий запис № 2115. Від спільного подружнього життя у сторін 06 червня 2008 року народилась дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 098701, актовий запис 536, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства,продовжувати подальше спільне життя не бажають, від застосування заходів щодо примирення відмовляються, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Майнового спору на час розгляду справи сторони не мають. Дитина буде проживати з матірю. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved