Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить визначити, що його частка як співвласника у квартирі [ADDRESS] складає 1/3 частини. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що вказана квартира належить йому та відповідачам на праві спільної сумісної власності. На даний час має намір відчужити свою частку, однак через те, що частки співвласників не виділені, реалізувати цього права позбавлений можливості. У позасудовому порядку дійти згоди щодо розміру часток співвласників вони не можуть. Вважає, що кожному співвласнику належить по 1/3 частки спільної квартири. В судове засідання сторони не зявились. Позивач в канцелярію суду подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Крім цього, висловив згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про розгляд справи по суті двічі повідомлялись у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення. Про розгляд судом даної справи належним чином обізнані, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак у призначені судові засідання жодного разу не зявились, відзиву чи заперечень не подали, про причини неможливості розгляду справи за їх відсутності не сповістили. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. Аналізом доказів суд ухвалив наступні фактичні обставини. Копією свідоцтва про право власності, виданого Любомльською міською радою на підставі розпорядження від 26.08.1998 року №114, стверджено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Позивач звернувся в суд за захистом своїх прав в порядку ст.4 ЦПК України через неможливість визначення часток кожного співвласника у цій квартирі в добровільному порядку. Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались, тому не приймати наведені позивачем у позові доводи у суду відсутні підстави. Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч.ч.1, 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи такі законодавчі приписи та відсутність домовленості співвласників спірної квартири про інший розмір часток у належній їм квартирі, вбачаються достатні підстави вважати, що частки співвласників квартири є рівними і становлять по 1/3 частки за кожним. Позивач ставить питання вирішення спору лише щодо належної йому частки, тому в силу ч.1 ст.13 ЦПК України питання часток інших співвласників суд не вирішує. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачів у рівних частках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved