Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення надмірно виплачених коштів за призначеною житловою субсидією Позивач просить стягнути з [PERSON] суму отриманої житлової субсидії в розмірі 7943,97 грн. на користь позивача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідачці, відповідно до її заяви від 07 вересня 2015 року, було призначено з травня 2015 року по вересень 2016 року житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.. При призначенні субсидії на наступний період з вересня 2016 року було зясовано, що заявниця не мала права на призначення субсидії на попередній період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, оскільки не повідомила управління про проведення її сином [PERSON], який входить до складу зареєстрованих за даною адресою, передплати по кредиту 18 травня 2015 року на придбання квартири в розмірі 107285,40 грн., що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у виді субсидії на суму 7943, 97 грн. Позивач неодноразово повідомляв [PERSON] про необхідність повернути переплачені державні кошти, але вона не реагувала на звернення. Станом на сьогодні вказана сума переплати житлової субсидії у розмірі7943, 97 грн. грн. від відповідачки на рахунок управління не надійшла, у звязку з чим, позивач був вимушений звернутись до суду. Пп. 5 п. 5 Положення № 848 встановлено, що субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. За приписами п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану(виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму субсидії, перерахованої (виплаченої) надмірно внаслідок свідомого подання документів з недостовірними відомостями за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року в розмірі 7943,97 грн. В судовому засіданні позивач поросила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечували проти позову, з наступних підстав. [PERSON] пояснила, що вона дійсно зверталася до управління соціального захисту з питань призначення субсидій в 2015 році та при заповнені необхідних документів усно повідомила спеціаліста відділу про придбання сином квартири в кредит. Зі слів відповідача, спеціаліст відділу [PERSON] їй сказала, що в 2015 році при заповненні заяви не потрібно вказувати про придбання сином квартири в кредит, ця інформація буде врахована при нарахуванні субсидії на наступний період. [PERSON] пояснила, що враховуючи власну необізнаність з таких питань, вона довірилася спеціалісту та з урахуванням отриманих від неї пояснень заповнила заяву та декларацію. При цьому відповідач не заперечувала, що вона справді отримувала субсидію, але вважала, що вона отримана правомірно та ніякої неправдивої інформації вона не надавала. Допитана в якості свідка [PERSON], попереджена при кримінальну відповідальність, пояснила в судовому засіданні, що вона працює в Управлінні соціального захисту населення та здійснює прийом громадян, надає розяснення. Жодних вказівок чи рекомендацій [PERSON] вона не давала, оскільки її приймав інший спеціаліст. Суд дослідивши письмові докази та заслухавши сторони, свідка дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Управління соціального захисту населення є виконавчим органом міської ради у сфері реалізації державної політики у сфері захисту соціально незахищених громадян на території міста. До делегованих повноважень Управління належить зокрема: організація роботи з надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово- комунальних послуг. Управління є Головним розпорядником коштів субвенції з Державоного бюджету на фінансування субсидій. Відповідно до абз. 1 п. 3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року №848, призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських рад. Судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про призначення житлової субсидії від 07 вересня 2015 року (а.с.16, рішенням Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області останній була призначена з вересня 2015 року по серпень 2016 року субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Як вбачається із заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, відповідачка була повідомлена про обовязок повідомити органи соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг. В поданій Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, відповідачка підтвердила, що усвідомлює, що в разі подання нею неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо, їй може бути відмовлено в призначенні субсидії або припинено її надання. Згідно п.5 Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. При цьому, при заповненні декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (форма декларації встановлена постановою КМУ від 28 лютого 2015 року №106 «Про удосконалення порядку надання житлових субсидій» у додатку 2, в редакції постанови КМУ від 26 червня 2015 року №475), відповідачка у розділі III у графі «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму , що перевищує 50 тис. грн.., які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» цієї декларації власноруч вказала фразу «Витрат не було» (а.с.16). При призначенні субсидії на наступний період з вересня 2016 року було зясовано, що заявниця не мала права на призначення субсидії на попередній період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, оскільки не повідомила управління про проведення її сином [PERSON], який входить до складу зареєстрованих за даною адресою, передплати по кредиту 18 травня 2015 року на придбання квартири в розмірі 107285,40 грн., що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у виді субсидії на суму 7943, 97 грн. Зазначене підтверджується копією квитанції від 18 травня 2015 року (а.с.15) Проте, відповідачеві протягом періоду з вересня 2015 року по серпень 2016 року, щомісячно нараховувалась житлова субсидія за рахунок коштів державного бюджету на загальну суму 7943,97 гривень, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.9-13). Відповідач в судовому засіданні визнала, що вона дійсно отримувала субсидію. Відповідно до п.20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку. Відповідачеві направлялися повідомлення з пропозиціями повернути виплачену їй субсидію, але вона не скористалася можливістю вирішити питання в позасудовому порядку. Так, відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт того, що відповідачці була надмірно перерахована сума житлової субсидії у розмірі 7943,97 гривень, яку вона на даний час добровільно не повернула, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму незаконно отриманої житлової субсидії у вищезазначеному розмірі. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved