Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У лютому 2019 року до суду надійшла вище зазначена позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовFязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Відповідач постійно влаштовує сварки у присутності сторонніх осіб, що принижує гідність позивача. Також, відповідач не турбується про сімFю, не бере участі у вихованні та забезпеченні дітей. З серпня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Шлюб носить формальний характер та його збереження є недоцільним, оскільки суперечитиме інтересам позивача. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З огляду на викладені обставини, позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 06 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області, актовий запис F 367. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зFявилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зFявилася, про місце, час та дату його проведення повідомлялася належним чином. До початку підготовчого засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Згідно із ч.ч. 3 та 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК F 009848 (а.с. 10). Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на «Вірозуб». Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 6-7). Судом встановлено, що ведення спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинені. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди F є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Як передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказану норму чинного законодавства, та враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, розмір якого відповідно до квитанції F 2838 від 31.01.2019 р. (оригінал квитанції знаходиться у матеріалах справи) становить 768,40 грн. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved