Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 липня 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 1631. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, темпераментів та різного віку. Між подружжям часто виникали непорозуміння, які закінчувались скандалами. У зв'язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2017 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2016 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631. 16 лютого 2018 року представник позивача [PERSON] в судовому засіданні подав уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 липня 2016 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631 та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору та професійної правничої допомоги. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 18 серпня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане 18 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, темпераментів та різного віку. Між подружжям часто виникали непорозуміння, які закінчувались скандалами. У зв»язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2017 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними неможливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. У задоволенні заяви позивача [PERSON] про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки при вирішенні спору по суті судом не встановлено виключної вини відповідача у розпаді шлюбу і сім'ї, тому судові витрати не можуть бути покладені на відповідача у справі. Представник позивача зазначала, що шлюб не може існувати між сторонами у справі, оскільки у позивача і відповідача різні темпераменти і значна різниця у віці. Вказані обставини, на думку суду, не можуть бути причинами розпаду шлюбу і сім'ї з вини відповідача у справі.

Outcome: approved