Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У лютому 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.04.2020 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 15400,00 грн., та зобов`язався його повернути на умовах, визначених договором. Відповідач порушив умови договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. У зв`язку з цим, станом на 02.02.2021 року виникла заборгованість відповідача у розмірі 17773,10 грн., в тому числі 15273,01 грн. основної суми кредиту, 2394,50 грн. процентів за користування кредитними коштами, 20,46 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 85,13 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 05.03.2021 р. було відкрито спрощене позовне провадження, якою роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав, письмових заяв по суті спору та з процесуальних питань не подав, що відповідно до ст.280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що 12.05.2021 р. була постановлена ухвала суду. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального права, суд приходить до такого. 27.04.2020 р. АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписали заяву б/н про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - ДКБО). Шляхом підписання зазначеної заяви відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови банківського рахунку. Відповідно до п.3.4 даної заяви банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України та встановив за погодженням відповідача на вказаний рахунок кредит у сумі 15400,00 грн. під 38% річних строком до дати закінчення строку дії платіжної картки. На виконання умов ДКБО банк надав відповідачу платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 02.02.2021 позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу заборгованість у розмірі 17773,10 грн., в тому числі 15273,01 грн. основної суми кредиту, 2394,50 грн. процентів за користування кредитними коштами, 20,46 грн. 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 85,13 грн. 3% річних на суму простроченого кредиту. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором у розмірі 17773,10 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.6, 267, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved