Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач вказувала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 2017 року, реєстраційний №3-786, вона є власником квартири №36 у корпусі №3 у будинку №27 по вулиці Космонавтів у місті Одесі. Позивач зареєстрована та постійно проживає за вказаною адресою. Крім того, за вказаною адресою, зокрема, зареєстровані [PERSON], [PERSON] Коба. Позивач свідчить, що відповідачі [PERSON], [PERSON] Коба ніколи за відповідною адресою не проживали, але в позасудовому порядку не здійснили необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У звязку з викладеними обставинами, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила визнати [PERSON], [PERSON] Кобу такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири квартири №36 у корпусі №3 у будинку №27 по вулиці Космонавтів у місті Одесі. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилась, але від представника особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] Коба у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази, що були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 травня 2017 року, реєстраційний №3-786, посвідчений державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є власником квартири №36 у корпусі №3 у будинку №27 по вулиці Космонавтів у місті Одесі. Право власності на майно зареєстровано за позивачем згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №88404808 від 30 травня 2017 року. Згідно з довідкою №269 від 05 лютого 2018 року, виданої КП ЖКС «Черьомушки», за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту про не проживання та відсутність речей, складеного комісією у складі [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], к. 3, кв. 21, [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], к. 3, кв. 29, [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO], к. 3, кв. 40, - за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 2015 року не проживають, особистих речей вказаних осіб за адресою не виявлено. Виходячи з наведеного, судом встановлено що відповідачі не проживають за вказаною адресою понад одного року. Як регламентує ст. 29 ч.1 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як чітко регламентує ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених судом фактів, [PERSON] та [PERSON] втратили право користування відповідним житловим приміщенням. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири №36 у корпусі №3 в будинку №27 по вулиці Космонавтів у місті Одесі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути у рівних частках з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved