Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою щодо визнання протиправним рішення, прийнятого на засіданні Правління ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ», результати якого оформлені протоколом від 22.10.2020 року, та скасування судом такого рішення. Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення Правління Громадської організації «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ», прийнятого на засіданні від 22.10.2020 року за наслідком розгляду питання порядку денного №4 в частині зміни керівника відокремленого підрозділу ВФКСУ в м. Києві. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є членом ГО «ВФКСУ», керівником відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» в Київській області, президентом ГО «ОФКСК». 28.10.2020 року ним було отримано лист вих. №125 від 28.10.2020 року, за підписом президента ГО «ВФКСУ» Мілованова A.A., зі змісту якого вбачається, що на засіданні правління від 22.10.2020 року було прийнято рішення про відкликання [PERSON] з посади керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві та призначення на цю посаду [PERSON] . Вважає, що таке рішення про зміну керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві не відповідає діючому Статуту ГО «ВФКСУ» та положенням законодавства України, що регулює діяльність громадських організацій, порушує його права, а тому підлягає скасуванню. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до Громадської організації «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ», про визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого на засіданні правління. Не погодившись із вказаною ухвалою, представником позивача подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва скасовано, справу направлено для продовження розгляду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Представник відповідача з вимогами позовної заяви не погодився, подавши на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи сторін, заперечення надані представником відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , на час пред`явлення позовних вимог був членом ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ» керівником відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» в Київській області, Президентом ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ОБЛАСНА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ КИЇВЩИНИ», та перебував на посадах Віце-Президента ГО «ВФКСУ» і керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві. Вбачається, що згідно із протоколом засідання Правління ГО «ВФКСУ» від 13.12.2016 року за результатом розгляду питання №1 було створено відокремлений підрозділ ГО «ВФКСУ» у м. Києві, за питанням №2 порядку денного прийнято рішення на посаду керівника підрозділу призначено [PERSON] . Відповідно до протоколу засідання правління ГО «ВФКСУ» від 19.12.2018 року, у зв`язку із закінченням повноважень попереднього керівника, за результатом розгляду питання №2, Позивача було обрано керівником відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у місті Києві. Судом встановлено, що 22.10.2020 року було прийнято рішення про відкликання [PERSON] з посади керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві та призначення на цю посаду [PERSON] [PERSON] на момент призначення його керівником відокремленого підрозділу міста Києва не був членом Федерації, що підтверджується копією реєстру членів ГО «ВФКСУ». Суд вважає безпідставними та не доведеними відповідачем обставини того, що 21.10.2020 р. [PERSON] було прийнято до членів громадської організації на підставі його заяви. До реєстру членів ГО «ВФКСУ» запис про його членство було внесено пізніше в зв`язку з технічною помилкою. Відповідно до п 4.3. Статуту ГО «ВФКСУ», прийом членів здійснюється за рішенням відокремленого підрозділу Федерації, до якого особа подала заяву. Членами Федерації автоматично стають члени інших федерацій кінного спорту в разі наявності між ними та Федерацією відповідної угоди. В цьому випадку такі члени Федерації є членами відокремленого підрозділу, за місцем реєстрації відповідної федерації кінного спорту, а в разі його відсутності - відокремленого підрозділу, визначеного Правлінням Федерації. Відповідно до пп. 5.1.4. п. 5.1. Статуту ВФКСУ відокремлені підрозділи Федерації, які не мають статусу юридичної особи, в своїй діяльності керуються законодавством України та цим Статутом. Керівника відокремленого підрозділу, що не має статусу юридичної особи, призначає Правління Федерації строком на два роки. Керівник відокремленого підрозділу повинен бути членом Федерації та діяти на підставі довіреності, виданої від імені Федерації Президентом Федерації. Суд дійшов думки, що сам по собі факт наявності заяви про вступ у члени Федерації не підтверджує фактичне членство [PERSON] , оскільки відповідачем не надано доказів факту розгляду заяви та прийняття самого рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, судом вважається доведеним, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнає факт перебування на посаді голови відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» в м. Києві [PERSON] в період з 19.12.2018 року по 22.10.2020 року. Твердження відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, про факт не внесення відомостей про [PERSON] до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не може братися судом до уваги, оскільки, посилаючись на положення ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. Оскільки [PERSON] призначено на посаду Голови ВП ГО «ВФКСУ» Протоколом засідання Правління Громадської організації «Всеукраїнська федерація кінного спорту України» від 19.12.2018 року та вказаний факт не заперечується відповідачем, то ГО «ВФКСУ» була обізнана з відомостями про вищенаведені факти, а факт невнесення відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про [PERSON] , як керівника Відокремленого підрозділу в місті Києві суд вважає безпідставним. Дослідивши установчі документи відповідача, судом встановлено, що повноваження є виключними, не передбачають права Правління відкликати керівника відокремленого підрозділу або будь-яким іншим чином усунути його від посади. Положеннями п. 5.6 Статуту Громадська організація «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ» визначено виключні повноваження Правління: 5.6.1 забезпечує виконання завдань і функцій, визначених Статутом Федерації, рішень Конференції; 5.6.2 визнає напрями поточної діяльності Федерації; 5.6.3 скликає Конференції; 5.6.4 розпоряджається нерухомим майном Федерації; 5.6.5 затверджує порядок прийому у члени Федерації; 5.6.6 встановлює розміри членських та інших внесків, порядок їх сплати, затверджує фінансові умови ВФКСУ на поточний рік; 5.6.7 приймає рішення про створення відокремлених підрозділів; 5.6.8 розглядає питання про використання матеріальних та фінансових ресурсів Федерації; 5.6.9 визначає організаційну структуру та затверджує штатний розклад структурних підрозділів Федерації; 5.6.10 затверджує календарний план спортивно-масових заходів, які проводяться під егідою Федерації; 5.6.11 розглядає питання невиконання договорів та контрактів за поданням Генерального секретаря; 5.6.12 затверджує Положення та інші документи, що регламентують діяльність Федерації, регламентуючі документи заходів, які проводяться під юрисдикцією Федерації; 5.6.13 створює структурні підрозділи Федерації (комітети, ради, комісії, департаменти тощо), затверджує положення про них; 5.6.14 призначає Генерального секретаря Федерації та затверджує Голів департаментів; 5.6.15 вирішує питання заохочення членів Федерації, присвоює звання «Почесний член Федерації кінного спорту України»; 5.6.16 погоджує персональний склад збірних команд. Отже, закріплені Статутом ВФКСУ повноваження є виключними, не передбачають права Правління відкликати керівника відокремленого підрозділу або будь-яким іншим чином усунути його від посади. Застосування аналогії права та закону на якій наполягає відповідач у відзиві на позовну заяву, а також розширене тлумачення положень Статуту, на переконання суду, є недопустимими. Також, установчі документи відповідача не містять положень щодо можливості застосування аналогії права та закону, а також розширеного тлумачення його положень. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання», Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року № 1-17/2001 (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) зазначено, що у разі виникнення спору щодо порушення об`єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України звернутися за їх захистом до суду. Визначення належності питань до внутріорганізаційної діяльності або виключної компетенції об`єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об`єднань. Відповідно до п. 8.1 Статуту ВФКСУ неправомірні дії або бездіяльність членів керівних органів Федерації можуть бути оскаржені на Конференції членів Федерації, або у судовому порядку згідно чинного законодавства. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, судом встановлено, що рішення від 22.10.2020 року про зміну керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві не відповідає діючому Статуту ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВСЕУКРАЇНСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ КІННОГО СПОРТУ УКРАЇНИ», та положенням законодавства України, що регулює діяльність громадських організацій, порушує права позивача. Проте, суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде визнання рішення від 22.10.2020 року про зміну керівника відокремленого підрозділу ГО «ВФКСУ» у м. Києві - незаконним, оскільки, сама юридична особа має право скасовувати своє рішення, а суд лише дає оцінку даному рішенню і перевіряє його на предмет законності. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні із вказаним позовом було сплачено 840,80 грн. судового збору, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial