Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

У листопаді 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з [PERSON] не склалося, між ними часто виникали сварки, непорозуміння, а тому більше року сторони разом не проживають. За період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча аліментів нікому іншому не сплачує, має нерегулярний, мінливий дохід. Також зазначила, що на даний час перебуває у декретній відпустці і не має можливості самостійно працювати у зв`язку з доглядом за дітьми, а тому потребує коштів на своє утримання. У зв`язку з чим, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000грн., до досягнення сином [PERSON] трьох років. Всі судові витрати на її користь, просила стягнути з відповідача. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 02.12.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання. 11.12.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у розмірі 5000 грн. нічим не підтверджені та не обґрунтовані. [PERSON] не має постійного заробітку та на даний момент є безробітним. Не заперечує, що на утримання дітей потрібні певні кошти, однак вважає, що буде мати можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн. та аліменти на утримання дружини у розмірі 600 грн. Такий розмір аліментів не буде для нього дуже обтяжливим і забезпечить своєчасне виконання його зобов`язань. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги зменшила та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дитину та 600 грн. аліментів на її утримання. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутність, підтримав обставини, зазначені у відзиві, не заперечив проти стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину та аліменти у розмірі 600 грн. на утримання дружини. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.06.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що 11.06.2013 р. складено відповідний актовий запис № 3. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого 28.10.2015 р. Виконавчим комітетом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницькій області (а.с. 9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.05.2017 р. Виконавчим комітетом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницькій області (а.с. 6). Згідно довідок №876 від 18.11.2019р. та №877 від 18.11.2019 р., виданих виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, до складу сім`ї [PERSON] , 1994 р.н. входить: чоловік - [PERSON] , 1987 р.н., син- [PERSON] , 2015 р.н., син - [PERSON] , 2017р.н. Діти знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с. 7,8). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Встановлені судом фактичні обставини відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що діти проживають з матір`ю, яка має обмежені можливості їх утримувати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а забезпечення потреб дітей вимагає значних витрат. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання спільних дітей у тому розмірі, про який просить [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний нарівні з позивачем утримувати сина [PERSON] та сина [PERSON] до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя. Досліджуючи матеріальний стан відповідача, судом встановлено, що [PERSON] офіційно не працевлаштований з 05.03.2019 р., що підтверджується записами в трудовій книжці серії [NUMBER] та довідкою №951 від 10.12.2019 р., виданою виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області Окрім того, суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. на кожну дитини, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач визнав позовні вимоги у розмірі 600 грн. на утримання дружини. Відповідно до ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст.84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, згідно ч.6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Підставою для стягнення аліментів на користь дружини до досягненню дитиною трьох років є лише встановлення обставин того, що чоловік може таку допомогу надавати. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, виходячи із засад справедливості, стягненню підлягають аліменти на утримання позивачки у розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення сином [PERSON] трьох років, оскільки такий розмір аліментів має можливість сплачувати відповідач, про що останній вказав у своїй заяві. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 19.11.2019 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач [PERSON] звернулась до суду з двома позовними вимогами, а саме про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн. Також, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем до суду подано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 19.11.2019 р., квитанцію від 19.11.2019р., розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу та акт приймання-передачі, згідно яких встановлено, що адвокат Дудін Л.В. отримав від [PERSON] гонорар у розмірі 800 грн. за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів та консультацію щодо вирішення даної справи в суді. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800грн.

Outcome: approved