Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 27 серпня 2011 року виконкомом Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №\~7. В обґрунтування позову зазначала, що 27 серпня 2011 року вона та [PERSON] уклали шлюб. 31 січня 2012 року в шлюбі у них народилося двоє синів: [PERSON] та [PERSON] . Однак стосунки між подружжям не склалися, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вказувала, що весь тягар сімейних турбот лежить на ній. Подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому вона вирішила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначила, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки з 10 березня 2020 року вона та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказував на те, що позов визнає, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності, час для примирення подружжя не надавати, так як з 10 березня 2020 року сторони разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 27 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Топорищенської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №\~7. Від цього шлюбу мають двох синів [PERSON] та [PERSON] , які народилися [INFO] . Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 10 березня 2020 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved