Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У позовній заяві позивачка вказує, що відповідач [PERSON] є її батьком відповідно до свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] проживає з мамою, а батько виплачував аліменти на утримання позивачки до її повноліття на підставі рішення суду. 29.03.2017 р. [PERSON] досягла повноліття та виплата аліментів припинилася. Позивачка продовжує навчання у державному навчальному закладі ВСП «Василівський коледж ТДАТУ». Термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. Батько [PERSON] працездатний і здоровий, працює в СБУ та отримує заробітну плату. Має власний будинок, інші утриманці відсутні. Всі доходи, які він отримує, витрачає на власні потреби. Мати [PERSON] добровільно утримує позивачку та надає матеріальну допомогу. Тому, позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду та до закінчення навчання 30.06.2018 р. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, на підставах, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, а саме, через газету «Запорізька правда» від 20 липня 2017 р., яка міститься у матеріалах справи. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 015377, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського району Запорізької обл. 07 квітня 1999 р., 29 березня 1999 року народилася [PERSON]. У графі «батько» записано «Кирильченко Руслан Ігоревич», «мати» - «Кирильченко Марина Володимирівна» (а.с. 4). З 01 вересня 2014 року [PERSON] навчається у відокремленому структурному підрозділі «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» Запорізької області за денною формою навчання, на ІІІ курсі по спеціальності «Правознавство». Термін навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., що підтверджується довідкою з місця навчання за № 115 від 12.05.2017 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання та, у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У звязку з навчанням у вищезазначеному закладі за денною формою, дитина [PERSON] не має самостійного заробітку та тим самим потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього кодексу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved