Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У лютому 2014 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в державній ізольованій квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він зареєстрований у кв. [ADDRESS] Окрім нього на вказаній житловій площі зареєстрований його син - [PERSON], [INFO] Відповідач за місцем реєстрації не проживає з квітня 2013 р., належних йому речей за цією адресою не має. Весь цей час він постійно проживає в належному йому на праві власності будинку [ADDRESS] Жодні перешкоди для відповідача в мешканні за місцем реєстрації відсутні. [PERSON] зловживає спиртними напоями, запрошує для цього інших осіб, які також зловживають спиртним, часто порушує правила співмешкання та є ініціатором скандалів із сусідами. Під час проживання відповідача на житловій площі за місцем реєстрації до квітня 2013 р. його поведінка була предметом скарги сусідки до міліції 20.02.2013 р. Після січня 2013 р. будь-які відомості щодо поведінки відповідача в органах внутрішніх справ відсутні. Позивач зазначає, що він пенсіонер, літня хвора людина. Відповідач замість того, щоб бути для нього опорою та допомогою, навпаки, знаходячись у нетверезому стані, часто влаштовує скандали, погрожує фізичною розправою та вбивством. Після того, як в квітні 2013 р. син переїхав жити в свій будинок по вул. Борисоглібській, дзвонить йому та погрожує вбити, оскільки позивач зажився на цьому світі, та заважає йому жити так, як заманеться, набридає постійними нагадуваннями про необхідність сплати йому частки комунальних послуг в спірній квартирі. [PERSON] оплату комунальних послуг за житло за місцем своєї реєстрації не здійснює, у погашенні заборгованості, що утворилась, участі не приймає. Він вимушений оплачувати як за себе, так і за відповідача комунальні послуги і заборгованість за цими послугами, що для нього дуже тяжко у матеріальному відношенні. Таким чином, відповідач, маючи власне житло, яке належить йому на праві власності, постійно проживаючи в ньому, необґрунтовано зберігає за собою право на проживання за місцем реєстрації. При цьому не сплачує за комунальні послуги за це житло і погрожує позивачу розправою за нагадування про необхідність сплати зазначених послуг. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання не з'явився, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до вимог ст.ч.4 ст. 169, ст.ст. 224-225 ЦПК України суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечує позивач. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані в квартирі №17, розташованій в будинку №18 по вул. Постишева, в м. Харкові. Квартира не приватизована, що підтверджується довідкою ділянки №43 КП «Жилкомсервіс» від 23.12.2013 р. (а.с. 7-9). Згідно з довідкою вуличного комітету № 22 Червонозаводського району м. Харкова від 17.11.2013 року № 299 відповідач по [ADDRESS] проживає без реєстрації (а.с. 10). Як вбачається із акту від 15.11.2013 року, завіреним головою вуличного комітету № 22 Червонозаводського району м. Харкова, з 01.04.2014 р. [PERSON] постійно проживає в належному йому на праві власності будинку [ADDRESS] (а.с. 11). Довідкою Жовтневого РВ ХМУ ГУМВД України в Харківській області від 05.12.2013 року № 65/7955, а також доданим до неї висновком дільничного інспектора міліції від 20.02.2013 року підтверджується, що перешкод для відповідача в мешканні за місцем реєстрації не має (а.с. 12-13). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач під час проживання за місцем реєстрації до квітня 2013 року зловживав спиртними напоями, запрошував для цього інших осіб, допускав порушення правил співмешкання. Більше 6 місяців за місцем реєстрації його не бачили, речей у квартирі не має. Усе вищезазначене дає суду підстави вважати, що відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, доказів іншого суду не надано. Частиною 4 ст. 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї житлове приміщення зберігається за ними протягом шести місяців. У разі ж, якщо наймач або члени його сім'ї відсутні в житловому приміщенні понад встановлений законом строк без поважних причин, вони втрачають право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не мешкає понад встановлений ст. 71 ЖК України строк, проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved