Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

У лютому 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 27 лютого 2018 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється банком, і він дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.12.6 Договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http//privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.2.11 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань, у зв`язку із чим станом на 09 січня 2020 року має заборгованість в розмірі 203144,96 грн., яка складається із наступного: 95658,66 грн. - заборгованість за кредитом, 107486,30 грн. - заборгованість по процентам. Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про розгляд справи 10 вересня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду. Відзиву та заперечень проти позову не надав. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до укладеного із ПАТ КБ «Приватбанк» договору б/н від 27 лютого 2018 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 09 січня 2020 року з якого вбачається, що відповідач має заборгованість в розмірі 203144,96 грн., яка складається із наступного: 95658,66 грн. - заборгованість за кредитом, 107486,30 грн. - заборгованість по процентам. Судом встановлено, що зобов`язання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору та у зв`язку з чим виникла заборгованість. Виходячи з наданих доказів суд вбачає, що позивачем підтверджено суму заборгованості у розмірі 203144,96 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved