Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 08 серпня 2009 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області між ними було зареєстровано шлюб, актовий запис № 216. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року шлюб між ними було розірвано. Як зазначала [PERSON], батько дитини не бере участі у матеріальному забезпеченні сина. [PERSON] вказувала, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, працює в сфері виготовлення рекламно-сувенірної продукції та надання рекламних послуг, і його заробітна плата складає близько 8 000 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] поданий позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав у частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, в решті позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 серпня 2009 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 216, було розірвано. Від вказаного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою: [ADDRESS], з дня народження по теперішній час. Як зазначала позивач [PERSON], добровільної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, хоча зобов'язаний її надавати, у зв'язку з чим у неї виникла необхідність стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти тверджень позивача [PERSON], та додав до матеріалів справи відповідні квитанції, які підтверджують перерахування коштів на утримання дитини на банківський рахунок [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтвердила факт перерахування зазначених коштів від [PERSON] Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 07 листопада 2013 року, і його середньомісячний дохід складає від 1 500 грн. 00 коп. до 2 500 грн. 00 коп., у зв'язку з чим він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то він ен повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказану позицію також підтримав Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене та враховуючи, що обоє з батьків несуть обов'язок з матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також беручи до уваги, що за умови стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. щомісячно порушиться принцип співмірності, оскільки за умови нерегулярного доходу відповідача розмір аліментів у певні періоди перевищуватиме 50% його заробітної плати, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 500 гр. щомісячно, адже такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та не є меншим від 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, позивач [PERSON] не надала суду доказів, що розмір аліментів у сумі 1 000 грн. щомісячно є обґрунтованим, не довела, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати вказану суму, а також не надала суду відомостей про розмір її доходу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial