Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У листопаді 2020 року Будинкоуправління №1 Гвардійської КЕЧ району Дніпропетровської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просили суд стягнути з відповідача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 15337,26 грн., а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у листопаді 1990 року, на підставі ордеру №458 від 19.11.1990 року [PERSON] , на склад сім`ї, було надано квартиру [ADDRESS] . На ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У 2015 році [PERSON] отримав дозвіл на реєстрацію в квартирі своєї дружини - [PERSON] , а у травні 2016 року [PERSON] знятий з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] продовжила користувалися комунальними послугами, на її ім`я було надано дозвіл на переоформлення особового рахунку, але на протязі тривалого періоду [PERSON] не вносила плату за користування жилою площею та плату за надані комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01.07.2018 року по 31082020 року утворилася заборгованість у розмірі 24169, 69 грн. Протягом розгляду справи відповідач частково погасила заборгованість, тому позивач наполягає на стягненні заборгованості у розмірі 15537, 26 грн. та судового збору. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року по справі було відкрито загальне позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся з заявою у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою, у якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі ордеру №458 від 19 листопада 1990 року [PERSON] , на склад сім`ї з трьох чоловік, було надано квартиру [ADDRESS] (а.с.4). У 2015 році [PERSON] отримав дозвіл на реєстрацію в квартирі своєї дружини - [PERSON] (а.с. 6), а у травні 2016 року [PERSON] знятий з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] надано дозвіл на переоформлення особового рахунку (а.с. 7), у зазначеній вище квартирі відповідач зареєстрована одна (а.с. 5). Згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] значиться заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з травня 2018 року по серпень 2020 року у розмірі 24169,69 грн. (а.с. 8). При подачі заяви про зменшення позовних вимог позивачем надано дані про часткову сплату боргу відповідачем на суму 8632,43 грн. (а.с. 36). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі за текстом - Закон № 2189-VIII), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як встановлено п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2189-VIII, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що передумовою виникнення у особи, яка не є власником житла обов`язку сплачувати за житлово-комунальні послуги є факт користування нерухомим об`єктом та отримання житлово-комунальних послуг. У ч.1 ст.12 Закону № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.7 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.2 ст.7 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Однак в порушення вимог зазначеного закону наймачем житла не вносилась плата за житлово-комунальні послуги, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 15537,26 грн. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 15537,26 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 1110,02 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved