Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

У листопаді 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] - про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя. В своїй позовній заяві позивач вказував, що 01 грудня 2007 року у Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області ним був укладений шлюб з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбних відносин вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 листопада 2018 \~ \~ \~ \~року шлюб між ними розірваний. За час шлюбних відносин ними було придбано нерухоме майно, а саме: кімната [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу кімнати був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699. Під час укладання зазначеного договору ним була написана та засвідчена нотаріусом, заява про те, що нерухомість (кімната) набувається ними за час шлюбу, а укладання договору відповідає їхньому з відповідачем спільному волевиявленню. Право власності на кімнату [ADDRESS] було зареєстроване на відповідача [PERSON] . На підставі викладеного вважає, що кімната [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699 є їхнім з відповідачем спільним сумісним майном, набутим в період шлюбу. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] відмовляється у добровільному порядку переоформити на нього право власності на частку спільного майна, він змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя. На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким: - визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] кімнату [ADDRESS] , придбану нами під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699. - визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - [NUMBER] , право власності на 1/2 частку кімнати [ADDRESS] , придбану нами під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699. - визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - [NUMBER] , право власності на 1/2 частку кімнати [ADDRESS] , придбану нами під час шлюбу з реєстрацією права власності за відповідачкою [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу кімнати від 19 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., реєстраційний № 2699. - стягнути з відповідача [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - [NUMBER] , на мою [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - [NUMBER] , користь судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1350,00 гривень (одна тисяча триста п`ятдесят грн., 00 коп.); судовий збір за подачу заяви про накладення арешту на майно у розмірі 352,40 гривень (триста п`ятдесят дві грн., 40 коп.); оплату послуг адвоката за надання правової допомоги у розмірі 5600,00 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього,19 лютого 2019 року на адресу суду надіслала відзив на позов, який зокрема обргнутовувала тим, що спірна квартира придбавалась за її особисті кошти та кошти, які давали їй її батьки, окрім того, з нею рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21.11.2018 р. залишено проживати їхню спільну з позивачем дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.3,4 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Вказані обставини виключають можливість задоволення позову у такій редакції, у якій його виклав позивач. Ніяких доказів того, що він своїми власними коштами брав участь у придбанні спірної квартири позивач не надає, відтак, його право на 1/2 частку спірної квартири нічим не доведене. На підставі викладеного просила суд відмовити позивачу у задоволені позову. Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі, що 01 грудня 2007 року у Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області між сторонами по справі був укладений шлюб, що підтверджується актовим записом № 37 від 01 грудня 2007 року. Під час шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 листопада 2018 року шлюб між ними розірваний. За час шлюбних відносин ними було придбано нерухоме майно, а саме: кімната [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу кімнати був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699. Під час укладання зазначеного договору позивачем була написана та засвідчена нотаріусом, заява про те, що нерухомість (кімната) набувається ними за час шлюбу, а укладання договору відповідає їхньому з відповідачем спільному волевиявленню. Право власності на кімнату [ADDRESS] було зареєстроване на відповідача [PERSON] . Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 4 cт. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують: 1) час придбання; 2) джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); 3) мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Стаття 65 СК України визначає право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна,з года другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За приписами ч. 1 ст. 69, ч.1 cт. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, визначено ст. 71 СК України. Так, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірна кімната [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу кімнати, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О., від 19 вересня 2012 року, реєстраційний № 2699 є спільним сумісним майном сторін по справі, набутим в період шлюбу, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання права власності за кожним із сторін на 1/2 частку спірного майна. Згідно з ч.1,\~2\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] вказав, що розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним враховуючи вимоги ч.4 ст.137 ЦПК України, та прохав суд зменшити їх розмір. Представник позивача [PERSON] не заперечував проти зменшення розміру витрати для стягнення з відповідача. Таким чином, суд вважає визначити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача в розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved