Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

У лютому 2018 р. позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, та аліменти на її утримання як дружини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн.щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22.09.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 2964). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 01.11.2017 р. Позивачка також зазначає, що після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, донька залишилася проживати разом з нею, вона самостійно займається її вихованням. Ухвалою від 05 березня 2018 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду без виклику сторін. Станом на 18.06.2018 року закінчились строки для подання відповіді на відзив, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.09.2015 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції м. Києва актовий запис № 2964 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва про що зроблено актовий запис № 152 (а.с.6). З довідки про реєстрцію місця проживання особи № 2625115 за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА від 05.02.2018 р. вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], тобто з матір»ю (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім доньки - [PERSON], [INFO], що могло б вплинути на розмір частки від його доходів, що стягуватиметься на утримання доньки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000, 00 гривень. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки донька [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації. За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання доньки до її повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 19.02.2018 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч. 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи працює вона, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, як зазначає позивач, дохід відповідача є нерегулярним та мінливим, так як постійно підробляє і відстежити його доходи в повному обсязі є неможливим, суд задовольняє вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: approved