Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2005/840-К/169-Н у сумі 504 314,46 грн. та 69 695,23 грн.; та сплачений при подачі позову збір в розмірі 8 619, 15 грн. Проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Крім того, у своїй заяві представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» вказує, що відповідачі по справі та представник [PERSON] зловживають своїми правами, не з'являються в судові засідання, подають до суду заяви про перенесення слухання без поважних причин. [PERSON] та його представник у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомили. При вирішенні питання про поважність неявки [PERSON], його представника та [PERSON] в судове засідання, суд керується наступним. Згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. З матеріалів справи вбачається, що справа тривалий час не може знайти свого вирішення. [PERSON] та [PERSON] ігнорують виклики в суд, в судове засідання не з'являються, про причини неявки суду не повідомляють та заяв про можливість розгляду справи у їх відсутність до суду не направили. Представник [PERSON] двічі у судові засідання не з'являвся, надавав суду заяви про відкладення слухання справи у зв'язку з зайнятістю в інших судових засіданнях, однак докази на підтвердження даних обставин суду не надано. Систематична неявка [PERSON], його представника та [PERSON] у судові засідання без належного обґрунтування поважності їх причин свідчить про неналежне виконання ними процесуальних обов'язків, що є порушенням ч.3 ст.27 ЦПК України. Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст.157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що повторна неявка [PERSON], його представника та [PERSON] без поважних причин згідно ст.169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, враховуючи думку представника позивача про можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність у заочному порядку на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи суд дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2005 року між ВАТ КБ «НАДРА» назву змінено на ПАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] укладений кредитний договір № 8/2005/840-К/169-Н відповідно до умов якого останньому надано кредит в сумі 28 714,00 доларів в порядку та на умовах встановлених договором. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Попри взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує умови Договору № 8/2005/840-К/169-Н від 29 жовтня 2005 року стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому ст. 550 ЦК України наголошує, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником. Станом на 14 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» становить 23 570,23 доларів США, що в еквіваленті становить 504 314,46 грн. та 69 695,23 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 22 183,23 доларів США; заборгованість по процентам - 1 387,00 доларів США; заборгованість по сплаті комісії - 19 926,32 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 50 368,91 грн. В якості забезпечення зобов'язань [PERSON] за Договором № 8/2005/840-К/169-Н від 29 жовтня 2005 року, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладений Договір поруки № 169-Н/2, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався перед ПАТ КБ «Надра» відповідати за виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що випливають з договору № 8/2005/840-К/169-Н від 29 жовтня 2005 року. За умовами Договору поруки № 169-Н/2 від 29 жовтня 2005 року [PERSON] поручається перед ПАТ КБ «Надра» за виконання [PERSON] свого обов'язку. [PERSON] відповідає перед ПАТ КБ « Надра» за порушення зобов'язання [PERSON] (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно п. 1.2 Договору поруки № 169-Н/2 від 29 жовтня 2005 року [PERSON] відповідає перед ПАТ КБ «Надра» в повному обсязі. [PERSON] і [PERSON] відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право ПАТ КБ «Надра» вимагати виконання зобов'язань, вказаних в п.1.1 Договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від [PERSON] та [PERSON] разом, так і від кожного окремо. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Крім того, Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «Надра» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON] та його представника у запереченні на позов на тій підставі, що деякі умови Договору №8/2005/840-К/169-Н від 29 жовтня 2005 року порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, та відповідачем не заявлено позовні вимоги про недійсність даного договору з будь-яких підстав. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представником [PERSON] було подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи, але ухвалою суду від 21 квітня 2016 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] про призначення судово-економічної експертизи, оскільки заявником не було наведено підстав для проведення вищевказаної експертизи та яким чином це вплине на правильність вирішення даної цивільної справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягає стягненню сплачений при подачі позову збір в розмірі 8 619, 15 грн. Відповідно ч.3 ст.232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Outcome: approved