Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 28 травня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 715. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів та поглядів на сімейне життя. У звязку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 28 травня 2015 року, Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 715. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК № 316228, видане 28 травня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 715. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 334740, видане 11 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 149. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів та поглядів на сімейне життя. У звязку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved