overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

У лютому 2021 року представник позивача ПАТ «АК «Київводоканал» Плясуна О.І. звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 5962,73 грн., 3% річних у розмірі 271,47 грн., інфляційні втрати в розмірі 547,51 грн. та сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110(4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал, в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал» - позивача, як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі - Повідомлення) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір). Як вказує представник позивача, повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідач в період з 01.08.2017 року по 31.10.2020 року отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У лютому 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 22.03.2019 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , шляхом подання Заяви - Договору №2019/1_С/070 - 001734 було укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними катками ПАТ АБ «Укргазбанк» та договір № 2019/ОВР/070-000731.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У лютому 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.03.2017 року [PERSON] підписав договір №ASJ-45507-17-DOM про приєднання до правил надання банківських послуг за картковими продуктами в АБ «УКРГАЗБАНК», відповідно до якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, на якому встановлено початкову суму ліміту дозволеного овердрафту - 38140,00 грн., максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн., строк дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з дати підписання договору, із базовою процентною ставкою 30% річних, із процентною ставкою протягом пільгового періоду 0,00001% річних, із процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48,00 % річних. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51271 грн. 09 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2021 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Згідно із частинами 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У лютому 2021 року ТОВ «Енера Чернігів» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію за період лютий - грудень 2020 року в сумі 5138,68 грн та судовий збір у сумі 2270,00 грн. Позов обґрунтований тим, що з між товариством та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року № 210015184. Таким чином, з 01 січня 2019 року ТОВ «Енера Чернігів» постачало електричну енергію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Усупереч умовам договору та нормам чинного законодавства [PERSON] рахунки за спожиту електроенергію за лютий - грудень 2020 року не оплачені. Заборгованість [PERSON] перед товариством за лютий - грудень 2020 року становить 5138,68 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився; про день та час слухання справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилася; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, про що постановив ухвалу. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У лютому 2021 року ТОВ «НіжинТеплоМережі» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги у розмірі 31050,32 грн. за період з 01 листопада 2011 року по 31 грудня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам у м. Ніжині Чернігівської області. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , тобто вона є абонентом на споживання послуг з теплопостачання. Відповідачка своєчасно не вносить на рахунок товариства плату за спожиті послуги, в результаті чого з 01 листопада 2011 року по 21 грудня 2020 року утворилась заборгованість у вказаному розмірі. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2021 року позовну заяву ТОВ «НіжинТеплоМережі» до [PERSON] залишено без руху у зв`язку з виявленими недоліками. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 липня 2021 року судове засідання призначено на 19 серпня 2021 року; постановлено виклик відповідачки здійснити шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. 19 серпня 2021 року розгляд справи відкладено на 23 вересня 2021 року, 15-00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши зміст позовної заяви, дослідивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

У лютому 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в березні 2021 р. та просить стягнути з відповідача, який зареєстрований в квартирі [ADDRESS] - 11025,60 грн. заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, за період з 01.02.2018 р. по 01.02.2021 р., інфляційні втрати у розмірі 1051,41 грн., 3% річних у розмірі 531,20 грн., пеню - 7,21 грн., а також судовий збір в розмірі 2270 грн.. Відповідач відзив на позов не надав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: розрахунків; договору від 06.02.2012 р. про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд; ухвали від 25.02.2020 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач, проживаючи в кв. [ADDRESS] , зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити квартирну плату, що передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Свої зобов`язання відповідач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, за період з 01.02.2018 р. до 01.02.2021 р. в сумі 11025,60 грн.. Також у зв`язку з цим позивач зазнав інфляційних втрат в розмірі 1051,41 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 531,20 грн.. Крім цього, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням платежів за житлово-комунальні послуги, розмір пені складає 7,21 грн.. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача три проценти річних від простроченої суми в розмірі 531,20 грн. та сума індексації інфляції в розмірі 1051,41 грн.. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

У лютому 2021 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в березні 2021 р., та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини його доходів, на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Ухвалою від 31.03.2021 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, розгляд справи було визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надав. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є батьком дітей, які мешкають з позивачем - матір`ю дітей, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що відповідно до ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів у розмірі, що визначається з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] , понесені нею витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в повному обсязі - у розмірі 2500 грн.. Згідно статті 141ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн.в дохід держави, від сплати якого звільнений позивач при подачі позову. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У лютому 2021 р. позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01.02.2013 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, 2013 р.н.. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 лютого 2013 р. виконавчим комітетом Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 02. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 7). Строни від шлюбу мають неповнолітню дитину, 2013 р.н. (а.с.8). Сторони примиритися не бажають. Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

У лютому [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №712, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Також позивач повідомив, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №712 (а.с.8). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 082484, виданим 30.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області (а.с.9). Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У лютому місяці 2014 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання осіб, які втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору міни від 2004 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно форми №3, виданої ЖБК «Взуттєвик-3», в квартирі зареєстровані: власник квартири - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачка зазначає, що з 2008 року [PERSON], [PERSON], та з 2009 р. [PERSON], [PERSON] у вказаній квартирі не проживають, за комунальні послуги не сплачують, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні. Зважаючи на те, що відповідачі більше року на жилій площі квартири [ADDRESS] не проживають, позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка та її представник не з»явилися, представник позивача направив лист про розгляд справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені через газету «Урядовий кур»єр», про причини неявки судові не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору міни, позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до форми №3, виданої ЖБК «Взуттєвик-3», в квартирі зареєстровані: власник квартири - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно актів комісії ЖБК «Взуттєвик -3» від 01.08.2013 року, [PERSON], [PERSON] не проживають у спірній квартирі з 2008 року та [PERSON], [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з 2009 року, за комунальні послуги не сплачують, їхні особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що особа втрачає право користування жилим приміщенням у разі її відсутності у житловому приміщенні понад шість місяців. Зважаючи на те, що відповідачі більше шести місяців не проживають на жилій площі квартири [ADDRESS] суд вважає, що вони втратили право користування жилим приміщенням цієї квартири, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved