Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звільнення нерухомого майна, а саме житлового будинку 12 по провулку Шевченка у смт.Коротич Харківського району Харківської області з-під арешту, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова 03.12.2014 р. В обґрунтування позову вказував, що він є власником вказаного будинку відповідно до свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та придбав будинок на електронних торгах ДП «Сетам». Позивач вказує, що ухвалою Жовтневого районного суд м.Харкова від 03.12.2014 р. в порядку забезпечення позову було накладено арешт на будинок в рамках цивільної справи №639/10743/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. [PERSON] посилається на те, що на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 51725522 про стягнення з [PERSON] 9\~508\~505,20 грн. При виконанні рішення суду будинок, що належав [PERSON] , передано для реалізації ДП «Сетам». Переможцем торгів визнано [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, стверджуючи, що необхідність в арешті вже відпала. Представник відповідача-Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не подав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.03.2016 р., яке набрало законної сили, розірвано договір відступлення права вимоги від 23.09.2014 р. та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 9508 505,20 грн. та судовий збір 3654,00 грн. В порядку забезпечення поданого [PERSON] позову до [PERSON], ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.12.2014 р. накладено арешт на автомобілі, що належать [PERSON], домоволодіння по пр.Ілліча, 18 в м. Харкові, а також на житловий будинок пл.. 33 кв.м., житловою пл.-14,10 кв.м., що розташований у с. Коротич Харківського району Харківської області по пров.Шевченка, 12( реєстровий номер майна 20240771), який належить на праві власності [PERSON] 11.12.2014 року інформацію про вказане обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. Як випливає з акта про проведення електронних торгів від 26.09.2018 р., складеного державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області [PERSON], при примусовому виконанні виконавчого листа № 639/10743/14-ц, виданого Жовтневим районним судом м.Харкова 13.07.2016 р. передано на реалізацію житловий будинок у смт.Коротич по пров. Шевченка, 12, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-подажу від 18.09.1991 р. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 05.09.2018 р. № 356099 Державного підприємства «Сетам» проведено електронні торги з реалізації зазначеного житлового будинку, переможцем визнано [PERSON] Згідно свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 07.11.2018 р. [PERSON] належить на праві приватної власності майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Коротич, пров. Шевченко, 12, яке придбано [PERSON] за 32200 грн., що раніше належало [PERSON] Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом . Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог частини 1\~статті 317 ЦК України, частини 1 статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що право власності на житловий будинок 12 по пров.Шевченко у смт.Коротич належить на праві власності [PERSON], який придбав його на електронних торгах, сплативши встановлену грошову суму. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, позивачу належить право власності на житловий будинок з 07.11.2018 р. Суду не надано доказів недійсності правочину щодо відчуження вказаного будинку. За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і маються підстави для звільнити з-під арешту зазначеного житлового будинку, що накладено ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова 03.12.2014 р.

Outcome: approved