Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Пономаренко О.В., старшого державного виконавця Вільшанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Гірник Г.І., треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пісаренко М.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Федоришин О.П., Вільшанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Київська філія КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу», департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним правочинів, визнання протиправними та скасування рішень, визнання права власності та витребування майна. В позовній заяві [PERSON] вказуючи, що належна їй спадкова квартира [ADDRESS] була відчужена за невідомих обставин та невідомими особами. За таких обставин просила: -визнати протиправним та скасувати рішення старшого державного виконавця Вільшанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Гірник Г.І. №32891222 від 13.12.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого записи щодо квартири [ADDRESS] перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та 13.12.2016 року о 14 год., 54 хв. здійснено запис про погашення обтяження №17995669 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна; -визнати недійсним іпотечний договір №1724, який 27.10.2017 року укладено між [PERSON] та [PERSON] , який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською І.В.; -визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Пономаренко О.В. №38737663 від 14.12.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] ; -визнати недійсним договір купівлі-продажу №886, який 20.11.2018 року укладено між [PERSON] та [PERSON] , який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пісаренко М.О.; -визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 40,2 кв.м. та житловою площею 20,7 кв.м.; -витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] . При цьому, позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. У своїй заяві позивач просить забезпечити позов шляхом: -накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] ; -заборони [PERSON] та будь-яким третім особам користуватись та розпоряджатись (здавати в оренду) квартиру [ADDRESS] ; -заборонити Центру надання адміністративних послуг Дарницької районної державної адміністрації в м. Києві реєструвати нових осіб за адресою квартири [ADDRESS] . Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково. Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зі змісту вказаної статті вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. При цьому, у порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом. Зі змісту позовної заяви та долучених документів вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Пономаренко О.В., старшим державним виконавцем Вільшанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Гірник Г.І. виник спір щодо правомірності права власності на спадкову квартиру [ADDRESS] та його оформлення, вирішення якого не повинно перешкоджати правам теперішніх власників на користування належним їм майном. Матеріали заяви та позову не містять відомостей про вчинення або намір вчинити [PERSON] несумлінних дій, щодо спірного майна. З огляду на зазначене, заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення частково, оскільки ініційовані позивачем види забезпечення позову, що стосуються заборони [PERSON] користуватись спірною квартирою, яка за ним зареєстрована суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Більше того, ініціатива заявника про забезпечення позову шляхом заборони Центру надання адміністративних послуг Дарницької районної державної адміністрації в м. Києві, який не є відповідачем, і навіть стороною у справі вчиняти певні дії виходить за межі змісту ст. 150 ЦПК України. Таким чином, суд вважає необхідним та достатнім з метою забезпечення ініційованого [PERSON] позову накласти арешт на спірне майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial