Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

У лютому 2019 р. кредитна спілка «Сімейна позика» (далі по тексту - КС «Сімейна позика», позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 37 200,14 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. На підставі договору від 27.12.2017 № 771/17-12417/03 КС «Сімейна позика» надала [PERSON] кредит в сумі 20 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,8% річних та 2,6% від суми кредиту щомісяця на строк до 27.12.2018. [PERSON] порушив зобов`язання за договором і станом на 31.01.2019 має заборгованість в загальному розмірі 37 200,14 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 13 325,89 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 23 874,25 грн. Ухвалою від 21.03.2019 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 27.12.2017 між КС «Сімейна позика» та [PERSON] було укладено договір споживчого фінансового кредиту № 771/17-12417/03 (надалі - Договір) про надання споживчого фінансового кредиту. У відповідності до п.п. 1.1., 2.3., 2.6. Договору позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит в сумі 20 000 грн. зі сплатою відсотків по ньому у розмірі 17,8% річних та 2,6% щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 27.12.2018 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим касовим ордером. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем (а.с. 12). Згідно п. 2.4., 2.5. Договору відповідач повинен сплачувати кредит та відсотки відповідно з графіком платежів рівними частинами в сумі 2484 грн., щомісячно не пізніше 27-го числа, починаючи з наступного місяця після надання кредиту, до повного погашення боргу згідно з даним Договором. Цей місячний платіж складається з частини основного боргу (тіла) та відсотків, що підтверджує деталізований графік планових платежів за Договором від 31.01.2019. Згідно п.п. 2.8., 2.9. Договору, при затримці сплати кредиту і відсотків по ньому, цей Договір вважається таким, що має підвищений ступінь ризику, і в цьому випадку, починаючи з наступного дня після 27-го числа відсоткова ставка є змінюваною, і відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 0,35% від суми кредиту, вказаної в п.1.1. Договору за всі дні прострочення, включаючи вихідні, святкові дні. В разі затримки платежів більш ніж на 90 календарних днів, цей Договір вважається особливо ризикованим і в цьому випадку, починаючи з 91 календарного дня прострочення, відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 0,8% за кожний день прострочення від суми кредиту вказаної в п. 1.1. Договору. Позивачем були вжиті заходи досудового врегулювання спору, а саме 07.08.2018 року відповідачу направлялося поштою попередження сплатити борг. Проте, в порушення умов Договору, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту. Відтак станом на 31.01.2019 має заборгованість в загальному розмірі 37 200,14 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 13 325,89 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 23 874,25 грн. Відповідно до положень статті 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України прострочення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права кредитодавця КС «Сімейна позика» підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved