Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму надміру сплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у розмірі 51347,34 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2014-2019 років [PERSON] зверталась до управління із заявами про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг за призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Також відповідачем подавались декларації про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї. За результатами розгляду поданих документів, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», у період з 01.04.2014 по 30.09.2014, з 01.01.2015 по 30.05.2015, з 01.07.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 31.12.2017, з 01.01.2018 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 31.12.2018, з 01.01.2019 по 30.06.2019 відповідачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї. При призначенні допомоги [PERSON] неодноразово попереджалась про порядок відмови в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та про повернення надміру виплачених коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, змін обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. Згідно з інформацією територіального сервісного центру МВС № 5943 за відповідачем зареєстровані 05.07.2007 автомобіль AUDI 80, 1987 року випуску та 25.09.2007 причіп ПГА 1, 2007 року випуску. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (у редакції, що діяли на час призначення відповідачу допомоги) державна соціальна допомога не призначається у випадках коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв. м на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Неподання відповідачем інформації про те, що у її власності є більше одного транспортного засобу вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї та її розмір, так як підстав для виплати такої допомоги не було. На думку позивача, незазначення [PERSON] в деклараціях про майновий стан та доходи відомостей про наявність іншого, окрім автомобіля AUDI 80, 1987 року випуску, транспортного засобу, свідчить про приховування відповідачем відомостей щодо майнового стану сім`ї. Також управління вважає, що відповідач навмисно подавала недостовірну інформацію про майновий стан. Ухвалою від 05.01.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судові засідання неодноразово відкладались (26.01.2021, 10.02.2021, 02.03.2021) у зв`язку з неотриманням відповідачем ухвали про відкриття провадження з доданими до неї документами та виклику до суду. 15.03.2021 вищевказані документи разом із заявою про зменшення позовних вимог були отримані [PERSON] у приміщенні суду, відповідачу надано час для підготовки відзиву по справі. У судовому засіданні представник позивача уточнені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Вказала, що не зазначення [PERSON] у деклараціях про майновий стан та доходи відомостей про належний їй причіп, свідчить про те, що відповідач навмисно приховала такі відомості з метою отримання соціальної допомоги. [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що ніколи не мала наміру приховувати відомості про свій майновий стан, в тому числі про наявність у неї причепу, який на сьогоднішній день також перебуває у її власності. Також жодного разу, у документах, які подавалися нею до управління соцзахисту з метою отримання допомоги, вона не зазначала недостовірних відомостей. Так, при зверненні за соціальною допомогою у 2014 році вона не вказала у декларації належний їй причіп, оскільки не знала, що такий причіп є транспортним засобом. При оформленні документів, працівники управління жодного разу не цікавились наявністю у неї інших, окрім автомобіля, транспортних засобів, також не пояснювали, що причіп є транспортним засобом та впливає на призначення допомоги. Додатково пояснила, що у 2019 році вона звернулась до управління із заявою про призначення допомоги як одинокій матері, при цьому їй було роз`яснено про необхідність зазначення причепу у декларації, що вона і зробила. Тобто приховувати наявність такого причепу наміру не мала як і не мала наміру отримати соціальну допомогу шляхом зазначення неправдивих відомостей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, 18.04.2014 [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, у якій просила призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 10-11). Також [PERSON] подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 12-13). У розділі IV декларації «відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» [PERSON] вказала автомобіль Ауді 80, 1987 року випуску та підтвердила, що іншого транспорту не має (а.с. 12 зворот. стор.). Рішенням від 22.04.2014 [PERSON] призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в розмірі 855,70 грн. на період з 01.04.2014 по 30.09.2014 (а.с. 14). У подальшому, [PERSON] подавались заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг від 29.01.2015 (а.с. 15-16), від 02.07.2015 (а.с. 21-22), від 04.01.2016 (а.с. 27-28), від 04.07.2016 (а.с. 33-34), від 06.01.2017 (а.с. 39-40), від 05.07.2017 (а.с. 45-46), від 02.01.2018 (а.с. 51-52), від 16.07.2018 (а.с. 56-57), від 31.01.2019 (а.с. 62-63). Разом із заявами [PERSON] подавались декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, де у розділі IV декларації зазначались відомості про автомобіль Ауді 80, 1987 року випуску (а.с. 12-13, 17-18, 23-24, 29-30, 35-36, 41-42, 47-48, 53-54, 58-59, 64-65). Рішенням управління праці та соціального захисту населення від 27.09.2019 було припинено виплату [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2019 у зв`язку з тим, що особами, які входять до складу сім`ї, приховано або навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру (а.с. 70). Підставою для прийняття вказаного рішення була інформація Територіального сервісного центру МВС № 5943 (лист від 11.07.2019 № 31/18/5943-1087) про наявність зареєстрованого за [PERSON] автомобіля марки Ауді 80, 1987 року випуску та причепу марки ПГА 1, 2007 року випуску (а.с. 67-68). У подальшому, листами від 03.10.2019 № 01-05/1304, від 05.11.2019 № 01-07/1479, від 22.01.2020 № 01-07/150, від 15.07.2020 № 01-07/1251 [PERSON] повідомлялась управлінням про необхідність повернення надмірно виплаченої суми допомоги в розмірі 56481,54 грн. (а.с. 73-74, 76, 77-78, 79). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Указаний Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (у редакції, що діяла на момент звернення відповідача за призначенням соціальної допомоги) заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону). Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - Порядок № 250). Згідно з п. 2, 3 Порядку № 250 соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За змістом п. 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Форма декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (зі змінами), затверджена наказом Міністерством соціальної політики України від 22.07.2003 № 204 (чинного на момент звернення відповідача за призначенням соціальної допомоги). Графи розділу IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб мали назви: прізвище, ініціали власника; автомобіль марки; державний номерний знак; рік випуску; автомобілі, отримані через органи праці та соціального захисту населення. Частиною 4 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (в редакції, що діяла на момент припинення виплати [PERSON] соціальної допомоги) передбачено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до п. 25 Порядку № 250 (в редакції, що діяла на момент припинення виплати [PERSON] соціальної допомоги) виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі № 607/4570/17-ц та постанові Верховного Суду від 25.03.2020 по справі № 234/9643/19. При цьому відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008, «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи відсутні, а судом не встановлені обставини, що давали підстави для однозначного висновку про те, що [PERSON] навмисно приховала відомості про належний їй причіп з метою отримання державної соціальної допомоги. Як зазначила відповідач у судовому засіданні, вона жодного разу не приховувала наявність у неї причепу, та вказала його у декларації при призначенні допомоги як одинокій матері. При цьому підставою для зменшення позовних вимог по даній справі було те, що, як зазначив позивач, у період з 01.04.2014 по 30.09.2014 причіп не був об`єктом оподаткування, а тому відповідно до п. 10 Порядку № 250 (в редакції на момент звернення [PERSON] ) не враховувався при призначенні допомоги. Вказавши у розділі 4 декларації про майновий стан та доходи від 18.04.2014 лише автомобіль Ауді 80, 1987 року випуску, [PERSON] не порушила діючий на той час Порядок, не зазначала недостовірних відомостей, а тому відсутні підстави вважати її дії недобросовісними щодо подання наступних декларацій. Враховуючи соціальний статус відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права особи, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги в розмірі 51347,34 грн. призведе до покладення на [PERSON] непомірного її фінансовому стану та статусу «малозабезпеченої» тягаря. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed