Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що він діє на підставі Положення про Департамент, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 24.12.2012 р. № 639. Згідно з ч. 6 п. 38 пп. 6 Положення, Департамент організує роботу із забезпечення інвалідів транспортними засобами. З 01.01.2013 року Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації перейменовано на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації згідно розпорядження голови облдержадміністрації від 03.12.2012 р. № 585 «Про реорганізацію структури обласної державної адміністрації». Права і обов'язки перейменованого Головного управління зберігаються за Департаментом. [PERSON], який помер [INFO], за життя був визнаний інвалідом війни 2-ої групи, проживав за адресою: [ADDRESS], перебував на обліку в Головному управлінні для забезпечення автомобілем згідно з висновком обласної МСЕК від 08.04.1999 р. № 38, маючи медичні показання на отримання спецавтотранспорту та протипоказання до керування ним. Згідно з Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999, [PERSON] 13.01.2011 р. був забезпечений автомобілем ЗАЗ - 110308-44, [NUMBER], 2010 року випуску, без права продажу та передачі другій особі (наказ Головного управління від 13.01.2011 р. № 04), з правом керування члена сім'ї - [PERSON], безкоштовно. Відповідно до п. 16 Порядку зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, в тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем постійного проживання та реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається в разі сплати ним протягом 6 місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту в повному комплекті. Автомобілі, придатні для подальшої експлуатації, за рішенням головного управління соціального захисту, пропонуються інвалідам у порядку черговості. На підставі цього, після смерті гр. [PERSON], [PERSON] повинен був повернути автомобіль ЗАЗ - 110308-44 Департаменту або викупити його. За повідомленнями управління соціального захисту населення Василівської райдержадміністрації, [PERSON] добровільно автомобіль ЗАЗ - 110308-44 Департаменту не повертає, чим порушує право інших інвалідів, які перебувають на обліку в Департаменті на отримання автомобіля. Тому позивач просить накласти арешт на автомобіль «Славута» ЗАЗ - 110308-44, [NUMBER], 2010 року випуску; примусово його вилучити у [PERSON], передавши до Департаменту соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації, та судові витрати стягнути з відповідача на користь держави. У судове засідання представник позивача Разуваєва І.В. не з'явилася, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу без її участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що [PERSON] його тесть, який 13.01.2011 р. отримав автомобіль «Славута» ЗАЗ - 110308-44, [NUMBER], 2010 року випуску, так як є інвалідом Великої вітчизняної війни ІІ групи. В нього є довіреність на право керування даним автомобілем. 22.12.2011 р. [PERSON] помер. Потім захворіла теща, якій потрібні були кошти на лікування. Він мав намір викупити автомобіль, але на сьогоднішній день не має коштів, тому готовий повернути автомобіль до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. Після смерті [PERSON] йому надходили повідомлення про те, що необхідно повернути автомобіль. Останнє повідомлення надійшло 12.11.2013 р. з Управління соціального захисту населення Василівської райдержадміністрації Запорізької області. З письмовою заявою він не звертався до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації про надання дозволу на передачу йому автомобіля. Проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], інвалід 2-ої групи Великої Вітчизняної Війни, мешканець [ADDRESS], який перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, що підтверджується копією виписки № 38 від 08 квітня 1999 р. та копією повідомлення про громадян, які померли в грудні 2011 року (а.с. 4,8). Дійсно за наказом № 4 від 13.01.2011 р., виданим Головним управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, згідно з Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999 (зі змінами від 26.04.2007 № 661, від 17.04.2008 р. № 387, від 08.09.2010 р. № 826), листа Фонду соціального захисту інвалідів від 11.11.2010 р. № 1/5-925/04-02, щодо поставки спецавтотранспорту, 13.01.2011 р. [PERSON] отримав автомобіль «Славута» ЗАЗ 110308-44, королівського синього кольору, [NUMBER], без права продажу, дарування або успадкування, з правом передачі керування члену сім'ї (зятю) - [PERSON] безкоштовно (а.с.5). Факт передачі автомобіля інваліду [PERSON] підтверджується копією акта приймання-передачі транспортного засобу М1 ЗАЗ 110308-44, королівського синього кольору, [NUMBER], Закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Запорізький автомобілебудівний завод» (а.с. 7). Правовою позицією Верховного Суду України від 16.05.2012 р. встановлено, що питання про вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, а не на час надання такого автомобіля інваліду. На час смерті [PERSON], який помер [INFO], вказаний Порядок діяв в редакції від 17.09.2010 р. Відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, вказано, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті. Судом встановлено, що спірний автомобіль, 2010 року випуску, експлуатувався [PERSON] не більше 10 років, а саме 11 місяців. Разом з тим, після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] добровільно управлінню праці та соціального захисту населення спірний автомобіль не повернув, а також не сплатив на рахунки відповідних управлінь дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахунку суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. При цьому, Управлінням праці та соціального захисту населення відповідач [PERSON] повідомлявся за адресою його місця проживання, а саме: [ADDRESS] про необхідність повернення спірного автомобіля, що підтверджується листом управління від 12.11.2013 року (а.с. 6), однак спірний автомобіль ним не був повернутий. Крім того, оскільки при звернення до суду з даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, а заявлений ним позов задоволено, то суд вважає, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 88 ЦПК України ці судові витрати належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved