Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулася уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ЕНЕРГОБАНК [PERSON] в інтересах Публічного акціонерного товариства ЕНЕРГОБАНК з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, в обґрунтування якого посилалася на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA № 21-00059607-01 від 07.12.2012 року банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, зі встановленням кредитного ліміту в сумі 8000 грн. на картковий рахунок №26255510986001 з відсотковою ставкою 37% річних, однак відповідач порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 21.01.2016 року склала в сумі 67287,75 грн., з якої заборгованість за кредитом 17466,91 грн., заборгованість за процентами 6268,11 грн. , заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 26919,50 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 12599,90 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 4033,33 грн. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації, проте конверт повернувся до суду за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним повідомленням про розгляд справи, тому суд на підставі ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» був укладений договір № 21-000596-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до п.2.1.2. якого Банк надає держателю картки кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надається в межах кредитного ліміту, а держатель зобовязується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки і в порядку, що передбачені договором. Згідно п.п.2.1.3,.2.3 договору розмір кредитного ліміту 8000,00 грн. За користування кредитом, у тому числі простроченим кредитом та овердрафтом Банк щомісячно нараховує проценти, комісії та стягує пені та штрафи у розмірі, встановленому Тарифами. Як вбачається з Тарифів, процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 37% річних. Відповідач зобовязалася вносити на погашення кредиту щомісячний платіж в розмірі 5% від суми боргових зобовязань, але не менше 50 гривень. За виникнення простроченої заборгованості кредитним договором передбачений штраф в розмірі 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості, за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) штраф в розмірі 0,2% в день від суми переліміту. Згідно з положеннями ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч.1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Банк свої зобовязання виконав, однак позичальник порушила умови договору, не сплачує заборгованість за кредитом, внаслідок чого станом на 21.01.2016 року її заборгованість за кредитним договором згідно розрахунку позивача складає 67287,75 грн., з яких: заборгованість за кредитом 17466,91 грн., заборгованість за процентами 6268,11 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 26919,50 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 12599,90 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) - 4033,33 грн. Як вбачається з матеріалів справи, Банк у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором двічі направляв позивальнику повідомлення вимоги про сплату простроченої заборгованості, а також вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, які відповідачем виконані не були. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з останньої на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом, проценти та штрафи в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1378,00 грн. також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved