Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснювалось виконавче провадження № 49634077 на підставі виконавчого листа № 2/759/509/15, виданого Святошинським районним судом м. Києва на виконання його рішення від 14.08.2015 року про стягнення з позивача на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» 2 587 051,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2015 року складало 55 337 024, 31 грн. та 3 654 грн. судового збору. В межах вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем Руденко В.В. було винесено постанову від 11.12.2015 року про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. У подальшому, постановою державного виконавця виконавче провадження № 49634077 повернуто стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, 06.11.2015 року стягувач повторно пред`явив виконавчий лист до виконання, на підставі чого постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 52485713 та постановою державного виконавця від 05.10.2016 року воно закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі, одночасно вказаною постановою було припинено чинність арешту майна боржника [PERSON] . Разом з тим, як стало відомо з відповіді, наданої Регіональним сервісним центром МВС України, в АІС «Арешт АМТ» зареєстрований запис про арешт та оголошення заборони на відчуження належного позивачу автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, Кузов: Шассі: [NUMBER] на підставі постанови від 14.12.2015 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження, та постанови від 12.04.2016 року про розшук вказаного автомобіля в рамках виконавчого провадження № 49634077, що робить неможливим реалізацію свого законного права власника майна, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду та просив зняти арешт з належного йому автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, Кузов: Шассі: [NUMBER] , скасувати заборону на його відчуження та скасувати розшук вказаного автомобіля, оголошеного постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження № 49634077. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2018 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для уточнення позовних вимог та їх обґрунтування (а.с. 31). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року матеріали цивільної справи направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю (а.с. 38). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 01.03.2019 року вказана цивільна справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. (а.с. 41). Ухвалою суду від 04.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 26.04.2019 року (а.с. 44). Ухвалою суду від 26.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.08.2019 року (а.с. 47). Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, до судового засідання не з`явився з невідомих причин. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 49634077 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/509/15, виданого 06.11.2015 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 14.08.2015 року про стягнення з позивача на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» 2 587 051,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2015 року складало 55 337 024, 31 грн. та 3 654 грн. судового збору, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.12.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 55 340 678,31 грн. (а.с. 10). Постановою головного державного виконавця від 23.09.2016 року виконавчий лист № 2/759/509/15, виданий 06.11.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, повернуто стягувану на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. ь11-12). У подальшому, після повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа № 2/759/509/15, виданий 06.11.2016 року Святошинським районним судом м. Києва, до виконання, державним виконавцем 04.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52485713 та надано боржнику [PERSON] строк для самостійного виконання рішення суду. Постановою державного виконавця від 05.10.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 06.11.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» 2 587 051,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2015 року складало 55 337 024,31 грн. та 3 654 грн. судового збору закінчено на підставі повного виконання боржником рішення суду та одночасно припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду (а.с. 18-19). Постановою державного виконавця від 22.05.2017 року внесено виправлення до документу постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 52485713 від 05.10.2016 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 52485713 у графах (рядках) «назва документа 2 описку щодо номера документа, з помилкового «759/15069/14-ц» на вірний «2/759/509/15» (а.с. 20-21). Водночас, відповідно до наданої Регіональним сервісним центром МВС України роздруківки з автоматизованої інформаційно-пошукової системи м. Києва на автомобіль боржника марки TOYOTA LAND CRUISER, Кузов: Шассі: [NUMBER] накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 20-1/97-25 від 14.12.2015 року, та відповідно до постанови № 20-1/64-25 від 12.04.2016 року значиться у розшуку, винесених Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 49634077 (а.с. 22), що робить неможливим реалізацію свого законного права власника даного майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 21.06.2017 року представник позивача направив до відповідача заяву про надання копій документів та скасування арешту та заборону на відчуження майна, на що 07.08.2017 року отримано відповідь № 20-1/20757-0-33-17/25, що в межах виконавчого провадження № 49634077 на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (23.09.2016 року) були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника у зв`язку із чим арешт з майна боржника [PERSON] не знімався (а.с. 13-15). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з викладеного, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна та скасування розшуку майна. Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved