Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У лютому 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» (далі по тексту рішення - кредитор, Товариство) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У березні 2014 року [PERSON] звернувся до товариства із зустрічним позовом. Ухвалою суду від 12 березня 2014 року позови були об'єднані в одне провадження (а.с. 63). Представник товариства в судове засідання не з'явився; справу просив слухати у його відсутність. Зустрічні позовні вимоги товариство не визнало (письмові заперечення, а.с. 75-76), у їх задоволенні просило відмовити повністю; свій позов підтримувало з підстав, викладених у ньому. [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що повністю розрахувався по кредиту. Первісний кредитор не повідомляв його про підвищення відсоткової ставки, звідки виникла заборгованість йому не зрозуміло. Вважав, що товариство безпідставно вимагає від нього сплати неіснуючої заборгованості і незаконно продовжує дію обтяженнь на автомобіль. Просив суд визнати кредитний договір та договір застави транспортного засобу припиненими. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив наступне: 25 травня 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» (кредитор) та [PERSON] (боржник) уклали кредитний договір № 3005892294, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у борг 46 890,00 грн. під 12,5% річних на строк до 10.06.2013 року на купівлю автомобіля. Заставою придбаного автомобіля забезпечується належне виконання ним зобов»язань за кредитним договором. 18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Кредитний договір з [PERSON] увійшов у число договорів, за якими відбулося відступлення права вимоги (а.с. 11-18). Відповідно до п.2.8.3 Кредитного договору сторони домовились про можливу зміну відсоткової ставки як у бік збільшення, так і у бік зменшення. Так, збільшити розмір процентної ставки кредитор може у випадку, якщо середньоарифметичне значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США протягом одного місяця зросте більше ніж на 3 відсотки в порівнянні з курсом на момент укладання Кредитного договору. Кредитор зобов»язувався надіслати позичальнику письмове повідомлення про відповідну зміну розміру процентної ставки та новий графік платежів із визначенням нового розміру щомісячних платежів. Позичальник протягом десяти календарних днів мав право повідомити іншу сторону про свою незгоду із розміром нової процентної ставки. Неотримання кредитором повідомлення позичальника про незгоду або здійснення ним чергового щомісячного платежу у збільшеному розмірі вважається наданням позичальником згоди на зміну процентної ставки за кредитним договором та на відповідну зміну графіку платежів. Листом від 8 грудня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» повідомило позичальнику про збільшення відсоткової ставки до 18,97% на рік і відповідне збільшення належного до сплати в наступному періоді платежу до 1 245,40 грн. До повідомлення було додано графік платежів в новій редакції (а.с. 74-80). Рекомендований лист з повідомленням [PERSON] було вручено 30.01.2009 року (а.с. 123). [PERSON] не направив товариству письмової незгоди з підвищенням відсоткової ставки, а 10.02.2009 року він сплатив щомісячний платіж у новому розмірі - 1245,40 грн. Отже, підвищення відсоткової ставки відбулося у відповідності до п. 2.8.3. Кредитного договору. Пояснення [PERSON] про те, що платіж у підвищеному розмірі помилково сплатила його дружина, з огляду на встановлені обставини суд оцінює критично. Заборгованість за Кредитним договором виникла через те, що [PERSON] подальші платежі здійснював у попередньому розмірі. Лист спеціаліста відділення «Кременчуцьке» ПАТ «Альфа-Банк» від 17 червня 2013 року, адресований начальнику ГУМВС ДАЇ у Полтавській області (а.с. 48), про повне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань та необхідність зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ, не є належним доказом відсутності у [PERSON] заборгованості перед кредитором. Так, лист містить інформацію, яка не відповідає дійсності про те, що ПАТ «Альфа-Банк» є правонаступником Товариства «ПростоФінанс» відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року. Це спростовується повідомленням ПАТ «Альфа-Банку» про те, що Кредитний договір № 03005892294 від 28 травня 2008 року, укладений між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON], не був предметом договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, укладеним між ТОВ «ПростоФінанс» та ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 91). Відповідно до статті 599 Цивільного Кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1056-1 Цивільного Кодексу України у редакціях, які були чинними на день укладення Кредитного договору та Договору застави транспортного засобу, а також на день прийняття рішення про підвищення відсоткової ставки та фактичного застосування підвищеної відсоткової ставки не заборонялося кредитору збільшувати змінювану процентну ставку із дотриманням передбаченої законом та договором процедури. Згідно статтей 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що за Кредитним договором №03005893394 від 28 травня 2008 року, укладеним між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON], існує прострочена заборгованість у сумі 17 480,64 грн., розрахована станом на 10 грудня 2013 року. Підстав вважати, що дія Кредитного договору та Договору застави транспортного засобу припинилися у зв'язку з належним виконанням основного зобов'язання, немає. На підставі викладеного, відповідно до статей 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved