Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

У провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] «про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей», яким позивач просила: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 562 від 19 вересня 1998 року; - визначити місцем проживання дітей: доньки [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги заявлені [PERSON] наголосив, що сторони з червня 2016 року фактично припинили спільне проживання, не вбачають підстав та можливостей для збереження шлюбу. На теперішній час малолітня донька [PERSON] проживає з позивачкою, з чим відповідач погодився, та доцільність її проживання з матірю також підтверджена висновком органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради, а тому прохала у повному обсязі позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, наголосив що відповідач не бажає збереження шлюбу з позивачкою. Щодо позовних вимог стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], то відповідач не оспорює доцільність проживання її з матірю так як за своєю роботою відповідач має довготривалі відрядження. Представник 3-ої особи, органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Камянської міської ради зазначила, що питання визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] було розглянуто на засіданні комісії та за висновком, комісія прийшла до рішення що в інтересах дитини визначити її місце проживання з матірю. Щодо розірвання шлюбу між сторонами, на розсуд суду. Вислухав представників сторін, вивчив матеріали справи, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Як встановлено в ході судового розгляду, сторони [PERSON] та [PERSON] з 19.09.1998 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 562 від 19 вересня 1998 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7,8). В частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу, судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання у з червня 2016 року, не ведуть спільного господарства, і проживають окремо, наполягають на розірванні шлюбу, посилаючись на не можливість подальшого збереження шлюбу, як такого що суперечить їх інтересам, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення, та є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. В частині позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], судом встановлено, що між сторонами на час розгляду справи досягнута домовленість щодо визначення місця проживання дитини доньки [PERSON] саме з матірю. Доцільність проживання доньки [PERSON] саме з матірю [PERSON], також підтверджена висновком органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Камянської міської ради № 9-11/133 від 25.10.2016 року, згідно до висновків якого комісія прийшла до висновку що доцільним залишити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON]. Як встановлено під час судового розгляду, комісія Адміністрації Заводського району прийшла до такого висновку з врахуванням думки самої дитини [PERSON], яка спілкувалася зі спеціалістом 3-ої особи, та висловила своє бажання і в подальшому проживати з матірю. Так, згідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України, передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. А тому враховуючи, що [PERSON], на час розгляду спору між сторонами, виповнилося десять років, згідно до згоди дитини вона бажає проживати з матірю, доцільність чого підтверджена висновком органу опіки та піклування адміністрації Заводського району, що сторони погодили це питання між собою, і відповідач згоден з цими вимогами, а тому і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволення. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, в передбаченому ст. 88 ЦПК України порядку, суд враховує, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, але фактично при зверненні з позовом сплачено судовий збір в розмірі 551 гривні 21 копійки, а тому враховуючи те, що сторони вирішили спір за погодженням, ці витрати розподіленню підлягають у пропорційному розмірі, згідно до вимог ст. 88 ЦПК України та закону України «Про судовий збір». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved