Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

У лютому 2014 року представник позивача звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21098,44 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. У зв'язку з цим станом на 11 лютого 2014 року загальна сума заборгованості становить 26200,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 18264,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2641,94 грн., штрафу за п.п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 3569,67 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1223,83 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26200,42 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 262 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11 жовтня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 21098,44 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 21098,44 грн. на термін 36 місяців з 11 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 21098,44 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані у заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 765,45 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 жовтня 2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, по що свідчить підпис відповідача в угоді. Підпунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Згідно п. 2.2 Генеральної угоди позичальник у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитним договором повинен сплатити банку штраф у розмірі 3569,67 грн. Відповідно до п.1.1.5.32 Умов при порушенні позичальником строків платежів з будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідач взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконав. У зв'язку з цим станом на 11 лютого 2014 року за кредитним договором б/н від 11 жовтня 2012 року загальна сума заборгованості становить 26200,42 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 18264,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2641,94 грн., штрафу за п.п. 2.2 Генеральної угоди у розмірі 3569,67 грн., а також штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1223,83 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved