Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона із відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року розірвано. \~ \~ \~ \~ Від вказаного шлюбу у них із відповідачем народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], який на даний час вже повнолітній, та [PERSON], [INFO]. При цьому зазначала, що між нею та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина, відповідач аліменти не сплачує, однак на даний момент офіційно працює, й відповідно має можливість та зобовязаний надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. Крім того вказувала, що нею вживалися заходи з метою одержання аліментів з відповідача, однак вона не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідач останнім часом почав надавати кишенькові кошти молодшому сину у розмірі 400 грн., однак даних коштів недостатньо для утримання сина. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов, у якому він позовні вимоги визнав частково. У судовому засіданні представник позивачки поданий позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема вказав, що не погоджується із сумою аліментів, яку просить стягнути позивачка на утримання сина, а також вказав зо має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його доходів. Заслухавши думку сторін у судовому засіданні, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2010 року розірвано (а.с.6). Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], який на даний час вже повнолітній, та [PERSON], [INFO] (а.с. 19). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.183 СК України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні й відповідно між сторонами не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів на її утримання. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідач неналежно виконує свій батьківський обовязок з утримання дитини, достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, на даний час офіційно працює військовослужбовцем в Чернівецькому прикордонному загоні Державної прикордонної служби, й відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати свого сина, приходить до висновку про можливість визначення розміру стягнення з нього аліментів \~саме \~в частці від заробітку \~в \~розмірі 1/4 частини щомісячно, з дня предявлення \~позову \~і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, суд ураховуючи вищевказане, вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання сина підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: partial