Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду по земельній ділянці. В обґрунтування позову вказує на те, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НК №013248 від 10 жовтня 2012 року, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 121010001006544, вона - [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0737 га з кадастровим номером 1210100000:07:006:0257, яка розташована на території Садівничого товариства «Енергетик 3», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Василівська, буд. 184Д. СТ «Енергетик 3» користується земельною ділянкою розміром 8 га, яка розташована за вищевказаною адресою на підставі державного акту на право постійного користування землею зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 246445, відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району від 10.01.1992 року. В листі відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області № 9058 від 27.11.2008 року СТ «Енергетик 3» було повідомлено, що згідно до постанови ВРУ від 11.07.2001 року № 2641-ІІІ «Про зміну меж м. Дніпропетровська Дніпропетровської області» та рішення Дніпропетровської міської ради від 30.11.2005 року № 54/31 «Про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) межі м. Дніпропетровська» СТ «Енергетик 3» з 01.01.2006 року передано до м. Дніпропетровська. Вона, [PERSON] є членом СТ «Енергетик 3» з 1992 року відповідно до Довідки СТ «Енергетик 3» від 01.10.2017 року. Суміжно із земельною ділянкою СТ «Енергетик 3» розташована земельна ділянка відповідача - [PERSON] кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок». З урахуванням місця розташування обох земельних ділянок, доступ до земельної ділянки позивача з дороги загального користування можливий виключно через земельну ділянку відповідача по дорозі, якою члени СТ «Енергетик 3» постійно безперешкодно користувалися починаючи з 1992 року, так як іншого безпечного шляху потрапити до СТ «Енергетик 3» не існує. Члени СТ «Енергетик 3» на звернення голови правління ОК «СТ «Струмок» постійно вносили кошти на утримання зазначеної дороги, а також, забезпечували матеріалами для її ремонту, крім того члени СТ «Енергетик 3», починаючи з 1993 року брали активну участь у будівництві вищевказаної дороги та внесли для цих цілей кошти у розмірі 560 000,00 крб. Починаючи з початку липня 2017 року відповідач незаконно без зазначення підстав створював перешкоди у проїзді позивача через земельну ділянку Відповідача по дорозі, яка розташована на території OK СТ «Струмок», та якою до цього постійно користувались члени СТ «Енергетик 3» та повідомив що з 01 листопада 2017 року транзитний проїзд через ОК СТ «Струмок» буде закритий повністю. З метою вирішення даної проблеми 02.08.2017 року позивач звертався до відповідача з письмовою пропозицією щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по земельній ділянці направивши відповідний договір у 3-ох примірниках. У відповідь на вказану пропозицію відповідач зазначив, що вважає неможливим підписання договору, оскільки це несе певне обтяження для земель (які саме обтяження при цьому не було зазначено), власником яких є ОК «СТ «Струмок» відповідно до реєстраційних документів (реєстраційні документи, на які посилається відповідач не було надано) та суперечить волевиявленню більшої частини членів кооперативу (протоколу або виписки з нього загальних зборів ОК СТ «Струмок» на якому вирішувалось дане питання також не було надано). Крім того, позивача було повідомлено, що рух будь-якого автотранспорту, який належить СТ «Енергетик 3» по внутрішнім дорогам ОК «СТ «Струмок» буде припинено (вже) з 01 вересня 2017 року, а листи з зазначеного питання (щодо встановлення сервітуту) більше не будуть прийматися до розгляду. 03.09.2017 року відповідачем було заблоковано проїзну частину дороги при під'їзді до в'їзду/виїзду на територію СТ «Енергетик 3» шляхом перекриття залізобетонною конструкцією під огорожу, а також 08.09.2017 року був зачинений на замок раніше змонтований металевий шлагбаум на проїзній частині дороги через земельну ділянку відповідача, про що членами СТ «Енергетик 3» було складено відповідний акт від 13.09.2017 року. Легковий транспорт вони залишають в районі зазначеного шлагбаума так, щоб він не заважав проїзду транспорту членів ОК «СТ «Струмок» при цьому до своєї земельної ділянки, що знаходиться на території СТ «Енергетик 3» вона вимушена йти пішки, долаючи близько 0,7 км по підйому, що в її віці, та враховуючи її онкологічну хворобу, особливо з ношею вже важко. Її чоловік, право якого також порушено незаконним блокуванням дороги є інвалідом третього ступеня з втратою працездатності на 40 %. У своєму листі відповідач також зазначив про можливість розглянути пропозицію щодо підписання договору земельного сервітуту на право проходу/проїзду вздовж дороги між ОК СТ «Росинка» та ОК «СТ «Струмок» по залізобетонним плитам. 03.09.2017 року членами СТ «Енергетик 3» було складено акт огляду схилу урвища рекомендованої відповідачем частини дороги між ОК СТ «Росинка» та ОК «СТ «Струмок» по залізобетонним плитам. При огляді схилу урвища встановлено що схил крутий, земляний з глиною без твердого покриття, з глибокими промоїнами від рівчаків, що течуть з полів сільськогосподарських угідь в негоду, та проходить поруч з урвищем глибиною до 8 метрів, частина схилу складається з залізобетонних плит шириною в 2 метри, що були затягнуті тросами 25 років назад для пішоходів, які посповзали під своєю вагою, під ними існують глибокі промоїни. Таким чином, пропонована відповідачем частина дороги для встановлення по ній сервітуту не придатна для проїзду легкового транспорту, та є небезпечною для життя та здоров'я. Отже, іншого безпечного шляху потрапити до своєї земельної ділянки інакше як через земельну ділянку, яка перебуває в постійному користуванні відповідача та була без достатніх на те підстав заблокована не існує. З цього приводу, 08.09.2017 року позивач звернулася з листом до міського голови [PERSON] з проханням у сприянні вирішення зазначеного конфлікту. За результатами розгляду виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради була надана відповідь № 924/з від 17.10.2017 року в якій було підтверджено факт блокування проїзду відповідачем та зазначено, що в результаті обстеження території виїзною нарадою працівниками відділу комунального господарства з представниками інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради дороги через с Дороге та ОК СТ «Росинка» знаходяться в задовільному стані, також додатково повідомлено, що у разі відсутності узгоджених рішень, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи вичерпання можливості домовитись в добровільному порядку з відповідачем про встановлення сервітуту на земельну ділянку позивач був змушений звернутись до суду за захистом порушеного свого законного права. 11 грудня 2017 року позивач надав суду уточнену позовну заяву в якій зазначив відносно участі СТ «Енергетик 3» щодо будівництва доріг, що проходять по території ОК СТ «Струмок» до території СТ «Енергетик 3». В наявності документальні підтвердження, є звернення керівництва ОК СТ «Струмок» від 24.05.1993р. до керівництва, профкому Дніпропетровських міських електричних мереж - організації що організувала СТ « Енергетик 3», щодо виділення коштів на ремонт доріг та мосту. Так, згідно платіжного доручення № 483 від 21.07.1993р., на рахунок СТ «Струмок» були перераховані кошти в сумі 560000 куп.крб. В подальшому на ремонт доріг СТ «Струмок» постійно вносились кошти від СТ «Енергетик 3», зокрема збереглись в наявності квитанції до прибуткового касового ордера по роках; 1997р. - 300 грн.; 2008р.- 900 грн.; 2009р. - 900 грн.; 2010 р. - 1000 грн., ще за 2010р. - 300 грн. Окремо, на ремонт вїзного мосту на територію СТ «Струмок», згідно звернення якого, від СТ «Енергетик 3» в 2010 році були виділені посилені аеродромні з/б плити в кількості 13 шт. З них - 4 плити змонтовані безпосередньо в міст, а 9 плит були виділені в якості розрахунку за послуги з їх перевезення та вантажно-розвантажувальні роботи. Ці 13 плит планувалось затягнути на пішохідний прохід повз урвище, куди 9 плит було затягнуті важкою технікою з гори ще в 1992 році. Вказаний прохід територіально знаходиться поміж ОК СТ «Струмок» та СТ «Росинка». В 2016 році, було усне звернення члена правління СТ «Струмок» [PERSON] щодо відшкодування коштів для придбання відходів асфальтового покриття для ремонту проїзної частини дороги, що прямує до в'їзду на територію СТ «Енергетик 3», на що було зібрано та передано вказаному члену правління 1000 грн., при цьому ніяких підтверджуючих платіжних документів так і не було надано. Відходи асфальтового покриття що були завезені на вказану дорогу за їхні кошти, вони - садоводи СТ «Енергетик 3», вручну розрівнювали спільно з садоводами ОК СТ «Струмок». До липня 2017 року, всі звернення від попередніх керівників ОК СТ «Струмок», щодо відшкодування коштів на ремонт доріг, ними по можливості виконувались, але після цього терміну таких звернень не надходило. Посилаючись на ч.1 ст.99 ЗК України, зазначила, що дорога (проїзна частина земельної ділянки), що розташована на земельній ділянці відповідача та є продовженням дороги загального користування була сформована та визначена як наявний шлях, підтримувалась в належному стані за участю членів СТ «Енергетик 3», якою вони безперешкодно користувалися з 1992 року, але відповідач необґрунтовано обмежив рух транспортного засобу на зазначеній частині земельної ділянки. Просила суд, встановити на користь [PERSON] право безоплатного безстрокового користування земельною ділянкою, яке полягає у праві проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, щодо земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування [PERSON] кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» (ІКЮО 25535989) дорожнє полотно проїзду в районі ділянки №212 вул. Василівська 180 Д м. Дніпро. Встановити, що земельний сервітут має поширюватись на частину земельної ділянки, зазначеної на ситуаційному плані розміщення проїзної частини дороги до СТ «Енергетик 3», на яку пропонується поширити право земельного сервітуту. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Суду пояснила, що по спірній дорозі до своєї ділянки вона їздила з 1992 року, коли отримали ділянки у СТ «Енергетик 3». Ніколи не було проблем щодо проїзду по цій дорозі. В 2017 році СТ «Струмок» встановили шлагбаум, закривши проїзд по спірній дорозі. По іншій дорозі, по якій їм пропонують добиратися до їх ділянок, їздити не можливо, дорога дуже погана. В 2016 році, коли вони ремонтували спірну дорогу, вона запропонувала свою допомогу, але від її допомоги відмовилися. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] і просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача голова [PERSON] кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що з 04 липня 2016 року її обрали головою правління СТ «Струмок». Восени 2016 року почастішали крадіжки у їхньому товаристві. Крім того, через цю дорогу їде великий потік машин. В 2016 року почали ремонт дороги, зробили гурт, щоб відводити воду, це все було за кошти членів СТ «Струмок». Пізніше в жовтні 2016 року члени СТ «Енергетик 3» почали робити свою дорогу, машинами «Камаз» привозили шлак, асфальт, щоб зробити свою дорогу і розбили гурт. Люди почали обурюватися. Вона повідомила про це чоловіка позивача. Він сказав, що вони відновлять цей гурт, однак нічого не зробили. Весною 2017 року у звязку із чисельними скаргами членів СТ «Струмок» щодо зламаного гурту, крадіжок, відбулися збори на яких було вирішено відновити огорожу і заборонити транзитний проїзд сторонніх автомобілів через їхню дорогу. В СТ «Енергетик 3» є своя дорога по якій вони можуть добиратися до своїх ділянок. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Зазначивши, що спірна дорога не знаходиться на балансі міста, а побудована за кошти членів садівничого товариства. Огороджена ділянка є власністю кооперативу СТ «Струмок». Встановлені на території СТ «Струмок» паркани та шлагбаум є законними. Зазначив, що є інші шляхи задоволення вимог позивача, які зазначені на карті, тобто є інші шляхи за допомогою яких позивач та інші можуть добратися до їх ділянок. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він та позивач [PERSON] є членами садівничого товариства «Енергетик-3». Спірна дорога вважається міською, оскільки знаходиться на території Чечелівського району, межа міста. Цією дорогою він користується з кінця 90-х, початку 2000 року. Ніколи не було перешкод у користуванні цією дорогою. Чому встановили шлагбаум і перекрили рух по цій дорозі, він не знає. Цю дорогу він ремонтував сам. Також, гроші давали [PERSON] та [PERSON], які є членами товариства «Струмок». Зараз, щоб потрапити до своїх ділянок, ходять пішки, інколи їздять по іншій дорозі через «Дороге». Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з 2007 року вона володіє та користується ділянкою у садівничому товариству «Струмок». Ії ділянка крайня, наприкінці вулиці. Є основна дорога. Хороших внутрішніх доріг у товаристві не має. Вона заїжджала по нижній дорозі. В серпні 2017 року на загальних зборах їх товариства було вирішено встановити шлагбаум, щоб закрити транзитний проїзд автомобілів по їх дорозі, пішоходам прохід необмежений. Це було вирішено у звязку з тим, що вони відремонтували дорогу, а за останні два роки був дуже великий потік машин, в тому числі і вантажних «Камазів» по їхній дорозі, які розбивали дорогу. Навколо її ділянки товариство «Струмок». З 2007 року проїзду біля її будинку не було. Пізніше, влітку 2007 року зявився наскрізний проїзд до СТ «Енергетик 3». Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є членом садівничого товариства «Струмок», її ділянка третя від нижньої дороги. У серпні 2017 року відбулися збори членів їхнього товариства «Струмок» з приводу скандалу з боку сторонніх людей, які бажають їздити по дорозі, яка належать їхньому товариству. Зауважила, що по нижній дорозі машини також їздять. Вони проти, щоб сторонні їздили по дорозі їхнього товариства, оскільки вони кожного року здають гроші на ремонт цих доріг. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є членом садівничого товариства «Струмок», його ділянка №4 знаходиться на четвертій вулиці направо від нижньої дороги. Через дорогу їхнього товариства бажають їздити стороні особи. Однак існує нижня дорога давно, він по ній їздить. Машини їздять по ній кожного дня. Паркани і шлагбаум у їхньому товаристві поставили у звязку із тим, що почастішали крадіжки. Це було вирішено на загальних зборах їх товариства в тому році. Крім того, вони збирають кошти на ремонт доріг, які знаходяться на території їх товариства. Товариство «Енергетик 3» не приймало участі у ремонті їхніх доріг, вони приймали участь у ремонті мосту. Проїзд по дорозі іншим шляхом (біля обриву) можливий, він там також їздить, інші машини також їздять. Відповідно до п.п. 9 ч. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII. Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 10 жовтня 2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 121010001006544, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0737 га, розташованій в с/т «Енергетик 3», діл.№026, на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 14.09.2011 року №82/15 (а.с.11), кадастровий номер земельної ділянки № 1210100000:07:006:0257 (зворотній бік а.с.11). Згідно довідки голови правління садівничого товариства «Енергетик 3» від 01.10.2017 року, [PERSON] є членом садівничого товариства «Енергетик 3», користувачем земельної ділянки №26, площею 0,0737 га за адресою: м. Дніпро, вул. Василівська, 184 Д, яка була надана в користування у 1992 році (а.с.12). Земельна ділянка розміром 8,0 га., яка розташована за вищевказаною адресою: м. Дніпро, вул. Василівська, 184 Д, була надана у постійне користування Дніпропетровському підприємству міських електричних мереж для колективного садівництва, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 246445 від 12.02.1992 року, відповідно до рішення Новоолександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району від 10.01.1992 року (а.с.16-19). Згідно листа відділу держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області головного управління держкомзему у Дніпропетровській області № 9058 від 27.11.2008 року встановлено, що згідно постанови Верховної ради від 11 липня 2001 року №2641-111 «Про зміну меж м. Дніпропетровська Дніпропетровської області», та рішення Дніпропетровської міської ради від 30 листопада 2005 року №54/31 «Про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) межі м. Дніпропетровська» садове товариство «Енергетик -3» з 01.01.2006 року передано до м. Дніпропетровська (а.с.20). Відповідач - [PERSON] кооператив «Садівницьке товариство «Струмок», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Василівська, 180-Д (Красногвардійський район), код ЄДРПОУ: 25535989, ідентифікаційний код юридичної особи: 25535989, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21 липня 2016 року. [PERSON] з 04 липня 2016 року є керівником обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» (а.с.63-65). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №047993, [PERSON] кооператив «Садівницьке товариство «Струмок» зареєстровано 29.10.1987 року, місце знаходження юридичної особи: м. Дніпропетровськ, вул. Василівська, 180-Д, заміна свідоцтва про державну реєстрацію 02.06.2008 року (а.с.66). Відповідач Садівницьке товариство «Струмок» є постійним законним користувачем земельною ділянкою площею 17,33 гектарів на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ДП №002712, виданого 18 жовтня 2000 року, для ведення садівництва відповідно до рішення ХУ сесії ХХІІІ скликання Н-Олександрівської с/ради народних депутатів від 23 серпня 2000 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1405 (а.с.89-90). Згідно п.1.2 Статуту обслуговуючого кооперативу «Садівницького товариства «Струмок» 2017 р., Садівницьке товариство «Струмок» утворений на основі Рішення виконкому Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області від 16.07.1998 року, рішення №201-р, є обслуговуючим кооперативом. [PERSON] кооператив «Садівницьке товариство «Струмок» є правонаступником усіх майнових та немайнових прав Садівничого товариства «РУЧЕЕК» (а.с.67-77). Судом встановлено та визнавалося сторонами, що причиною виникнення між сторонами спору стало пошкодження автодороги розташованої на території земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні «СТ «Струмок», внаслідок інтенсивного руху по ній автомобілів, у тому числі автомобілів членів СТ «Енергетик 3». 02 серпня 2017 року головою правління ОК СТ «Струмок» [PERSON] було отримано письмову пропозицію члена садового товариства «Енергетик-3» [PERSON] щодо укладання Договору про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по земельній ділянці на умовах безоплатного, постійного користування частиною земельної ділянки ОК «Струмок» (а.с.13). На письмову пропозицію члена садового товариства «Енергетик-3» [PERSON] від 02 серпня 2017 року, головою правління ОК СТ «Струмок» [PERSON] було надано письмову відповідь в якій зазначено, що ОК «Садівниче товариство «Струмок» вважає неможливим підписання договору про встановлення сервітуту на право проходу/проїзду дорогами, оскільки це несе певне обтяження для земель, власником яких є ОК СТ «Струмок» відповідно до реєстраційних документів, та суперечить волевиявленню більшої частини членів кооперативу. Крім того, у відповіді повідомлено, що рух будь-якого автотранспорту, який належить СТ «Енергетик-3», по внутрішнім дорогам ОК СТ «Струмок» буде припинено з 01 вересня 2017 року (а.с.14). Члени обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» у звязку з вирубкою лісопосадки біля їх товариства, збільшенням випадків крадіжок та території кооперативу, а також з метою збереження автодоріг кооперативу у належному стані, звернулися з колективною заявою від 12.11.2016 року та просили обмежити рух транзитного транспорту через територію їх товариства (а.с. 91). Факт вирубки лісопосадки біля садової ділянки № 212 та прокладення дороги підтверджується також листом інспекції з питань благоустрою ДМР від 29.01.2018 року № 3/1-19, згідно якого, після здійснення інспектування та виїздом на місце встановлено, що дійсно від садової ділянки № 212 обслуговуючого кооперативу «Струмок» до колишнього СТ «Енергети-3» прокладений проїзд для автомобілів через лісопосадку. У місцевій раді відсутня інформація про вирубки вказаних зелених насаджень. Вказана дорога на балансі Дніпропетровської міської ради не перебуває (а.с. 132). За результатами розгляду колективного звернення членів ОК СТ «Струмок» протоколом № 3 загальних зборів обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» від 19 серпня 2017 року вирішено встановити огорожі вздовж меж обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» та з 01.09.2017 року припинити рух транзитного транспорту (транспорту, який не належить членам кооперативу) всіма проїзними шляхами на території обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» (а.с.99-100, 101). Згідно листа Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської [PERSON] від 19 жовтня 2017 року № 4/1-486 встановлено, що дорога на території обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Васильківська, 180 Д, не знаходиться на балансі підприємств підпорядкованих департаменту (а.с.114). Таким чином суд вважає встановленим той факт, що дорога з метою руху по якій позивач просить встановити сервітут, перебуває на території обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок», якому відповідним рішенням надано земельну ділянку у постійне користування. Згідно ситуаційного плану розміщення проїзної частини дороги до СТ «Енергетик-3» судом встановлено, що дорога, для проїзду по якій позивач просить встановити сервітут, позначена чорним кольором; межі земельної ділянки СТ «Струмок» позначені коричневим кольором; частина вирубаної лісопосадки, через яку була облаштована дорога для проїзду до СТ «Енергетик-3» позначена салатовим (світло-зеленим) кольором; земельна ділянка позивача позначена зеленим овалом; інші напрямки для проїзду до земельної ділянки позивача позначені зеленим (темно-зеленим) кольором (а.с. 129). Вказані обставини та позначення на ситуативному плані визнавалися усіма учасниками справи. 13 вересня 2017 року членами СТ «Енергетик-3» [PERSON], [PERSON], [PERSON] було складено Акт блокування проїзної частини дороги садового товариства «Енергетик 3» м. Дніпро, вул. Василівська, 184-Д, згідно якого з боку ОК СТ «Струмок» відбувається блокування шляхом перекриття проїзної частини дороги, при підїзді до вїзду/виїзду СТ «Енергетик 3» де забетоновані металеві конструкції під огорожу (а.с.21). У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] кооперативу «Садівницьке товариство «Струмок» про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду по земельній ділянці. В обґрунтування зазначає, що з урахуванням місця розташування обох земельних ділянок, доступ до її земельної ділянки з дороги загального користування можливий виключно через земельну ділянку відповідача по дорозі, якою члени СТ «Енергетик 3» постійно безперешкодно користувалися починаючи з 1992 року, так як іншого безпечного шляху потрапити до СТ «Енергетик 3» не існує. Вирішуючи питання про наявність законних підстав для встановлення сервітуту суд виходить з наступного. При розгляді спорів щодо встановлення земельного сервітуту суд має встановити, чи можливе нормальне господарське використання земельної ділянки, яка належить позивачеві, без обтяження сервітутом. Це має істотне значення, оскільки за наявності альтернативних варіантів використання землі без встановлення сервітуту суд повинен відмовити в задоволенні позову. Слід зазначити, що істотне значення має доведеність обставин необхідності встановлення сервітуту, а також того, що єдино можливим способом задоволення потреб позивача на використання власної земельної ділянки є саме встановлення сервітуту. Відповідно до ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. За таких обставин, оскільки між сторонами\~не була досягнута домовленість про встановлення сервітуту та про його умови, відповідно до ч. 3 ст. 402 ЦК України, позивач мав підстави для звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту. За змістом статті 98 ЗК України право земельного сервітуту - це\~право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або\~безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Статтею 99 Земельного Кодексу України\~ передбачено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в)\~право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм);\~ г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути. Відповідно до частин 1, 2 статті 100 ЗК України, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Згідно п. 22-2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7\~надано розяснення, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України\~і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється. Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 22-2 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7, пункті 38\~постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється стосовно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається в разі переходу права на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а в разі встановлення особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК). Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, а сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. При цьому слід враховувати, що з врахуванням вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, закон вимагає саме від позивача надання суду доказів того, що нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки та він зобов'язаний довести, що задоволення його потреб неможливо здійснити яким-небудь іншим необтяжливим для відповідача способом. Однак, на підтвердження вказаних обставин, позивачем не доведено перед судом того, що використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом земельної ділянки перебуваючої у користуванні відповідача, як і не доведено неможливості задовольнити його потреби іншим способом. З плану-схеми щодо розташування земельних ділянок СТ «Струмок» та СТ «Енергетик-3» вбачається, що проїзд до будинку позивача можливий і іншим шляхом, а не тільки по дорозі, яка проходить по земельній ділянці СК «Струмок», що також підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Під час перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису (а.с. 110) судом встановлено, що окрім дороги, для проїзду по якій позивач просить встановити сервітут (на ситуативному плані позначена чорним кольором), існують інші шляхи по яким позивач має можливість потрапляти до своєї земельної ділянки (на ситуативному плані позначена зеленим кольором). Під час перегляду вказаного відеозапису сторонами визнавався той факт, що він зроблений саме на дорогах СТ «Струмок» та СТ «Енергетик-3», які на ситуативному плані (а.с. 129) позначені чорним та зеленим кольором. Судом встановлено, що інші шляхи, по яким позивач має можливість потрапити до своєї земельної ділянки, перебувають у задовільному стані, по ним їздять транспортні засоби, що підтверджується наявністю слідів від автомобільних коліс. Факт того, що вказані шляхи використовуються членами межуючих між собою садівничих товариств, підтверджується також показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні. За таких обставин суд не бере до уваги та відхиляє доводи позивача про те, що іншій шлях понад урвищем перебуває у незадовільному стані та позбавляє можливості їздити по ньому, оскільки вказані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами. З цих самих підстав суд не бере до уваги наданий позивачем акт огляду схилу урвища від 03.09.2017 року (а.с. 22). Оцінюючи у сукупності усі інші доводи позивача та надані документи, щодо хвороби позивача та її чоловіка, витрат на проведення ремонту доріг, листів переписки між межуючими садівничими товариствами, суд до уваги їх не бере з огляду на те, що вказані документи очевидно не відносяться до предмета спору та є неналежними доказами по справі. За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач не довів перед судом та не надав належних доказів того, що він не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом, окрім як встановленням права земельного сервітуту на проїзд та прохід через земельну ділянку відповідача. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд приходить до\~\~висновку, що підстав для встановлення земельного сервітут не має, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позову, судові витрати по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст.ст. 98, 99, 100 Земельного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 401, 402, 403, 404 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed