Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 07.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Вищевказаний шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 14.11.2012. 22.11.2012 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-3611/12 було стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.09.2012 та досягнення дитиною повноліття. На виконання вищезазначеного судового рішення 22.11.2012 було видано виконавчий лист, на підставі якого Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 35439372. Як зазначила позивач, [PERSON] не виконує свої зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати аліментів на дитину. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.12.2017, виданої старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Міщенко Л.М. , станом на 30.11.2017 заборгованість відповідача перед [PERSON] по сплаті аліментів становить 81 423,15 грн. [PERSON] зазначила, що враховуючи заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів, вона має право на нарахування та стягнення з відповідача пені за період несплати аліментів з 01.08.2016 по 01.12.2017 за розрахунками позивача в сумі 82 846 грн. 96 коп. Враховуючи положення ст. 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України), вважала за можливе стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 81 423 грн. 15 коп., що дорівнює сумі нарахованої відповідачу заборгованості по сплаті аліментів. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2016 по 01.12.2017 в сумі 81 423 грн. 15 коп., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 814 грн. 24 коп. 07 лютого 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у вищезазначеній справі. 04.06.2018 та 11.07.2018 справу знято з розгляду в зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. На підставі розпорядження керівника апарату «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 27.08.2018 № 236 було призначено повторний автоматизований розподіл даної справи. 13.09.2018 до матеріалів справи було долучено копію розрахунку заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів у ВП № 35439372, складеного головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідно до якої заборгованість відповідача станом на 31.07.2018 складає 99 025,15 грн. У зв`язку із вищезазначеним розрахунком, представником позивача збільшено заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 99 025,15 грн. 13.09.2018 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із приєднанням документів. 26.09.2018 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 33937, відповідно до якого зазначив, що при розрахунку заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини потрібно було враховувати середню заробітну плату по м. Суми, де зареєстрований відповідач, а не середню заробітну плату по Київській області. Крім того, зазначивши відповідні розрахунки вказав про часткову сплату аліментів матір`ю відповідача, яка не була врахована державним виконавцем при розрахунку розміру заборгованості. Зазначив про наявність кримінального провадження, внесеного СУ ГУ НП в Київській області 14.08.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42013100120000113 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, оскільки на його думку, звертаючись із даним позовом [PERSON] намагається повторно заволодіти, вже сплаченими їй грошовими коштами. 22.10.2018 підготовче судове засідання було відкладено для надання часу представнику позивача для подання відповіді на відзив. 09.11.2018, 07.12.2018 представник позивача подав відповідь на відзив за вх. № 39675, зазначивши що з наданих представником копій фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» не вбачається за можливе встановити даних про особу, яка є відправником та даних про особу, яка є отримувачем грошових коштів; з даних фіскальних чеків неможливо ідентифікувати ні призначення платежу, ні період, за який здійснювались перерахування коштів. Стосовно відкриття кримінального провадження, представником позивача зазначено, що факт вчинення злочину є лише припущенням відповідача, не підтверджене жодним належним та/або допустимим доказом. 19.11.2018 підготовче судове засідання було відкладено для надання часу для подання заперечень на відповідь на відзив. 07.12.2018 підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою позивача та представника відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 06.02.2019 в судовому розгляді було оголошено перерву у зв`язку із розглядом іншої справи. 15.03.2019 цивільну справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. 02.04.2019 в судовому засіданні було оголошено заяву про відвід головуючій судді. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.04.2019 було визнано заяву про відвід необґрунтованою та передано заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.04.2019 було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Інші учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений чинним цивільно-процесуальним законодавством спосіб. Протягом розгляду прави відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 07.06.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Вищевказаний шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано на підставі рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 14.11.2012. 22.11.2012 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-3611/12 було стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 07.09.2012 та досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На виконання вищезазначеного судового рішення 22.11.2012 було видано виконавчий лист, на підставі якого Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження № 35439372. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.12.2017, виданої старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Міщенко Л.М. , станом на 30.11.2017 заборгованість відповідача перед [PERSON] по сплаті аліментів становить 81 423,15 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаним головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заборгованість [PERSON] по сплаті станом на 31.07.2018 становить 99 025,15 грн. Так, ч.ч. 1-2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Указаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунком заборгованості по аліментах виконаних головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Л.М. (ВП № 35439372) проте лише в межах заявлених позовних вимог - з 01.08.2016 по 01.08.2018 роки. Таким чином розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином: 1. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2016 року: 1522,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 730 днів (з 01.08.2016 року по 01.08.2018 року) = 11 116,08 грн.; 2. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2016 року: 1522,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 699 днів (з 01.09.2016 року по 01.08.2018 року) = 10 644, 02 грн; 3. пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2016 року: 1522,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 669 днів (з 01.10.2016 року по 01.08.2018 року) = 10 187,20 грн.; 4. пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2016 року: 1522,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 638 днів (з 01.11.2016 року по 01.08.2018 року) = 9 715,15 грн.; 5. пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2016 року: 1522,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 608 днів (з 01.12.2016 року по 01.08.2018 року) = 9 258,32 грн.; 6. пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2017 року: 2046,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 577 днів (з 01.01.2017 року по 01.08.2018 року) = 11 808,31 грн.; 7. пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2017 року: 2046,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 546 днів (з 01.02.2017 року по 01.08.2018 року) = 11 173,89 грн.; 8. пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2017 року: 2046,50 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 518 днів (з 01.03.2017 року по 01.08.2018 року) = 10 600,87 грн.; 9. пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 487 днів (з 01.04.2017 року по 01.08.2018 року) = 9 880,01 грн.; 10. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 457 днів (з 01.05.2017 року по 01.08.2018 року) = 9 271,39 грн.; 11. пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 426 днів (з 01.06.2017 року по 01.08.2018 року) = 8 642,48 грн.; 12. пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 396 днів (з 01.07.2017 року по 01.08.2018 року) = 8 033,85 грн.; 13. пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 365 днів (з 01.08.2017 року по 01.08.2018 року) = 7 404,94 грн.; 14. пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 334 днів (з 01.09.2017 року по 01.08.2018 року) = 6 776,03 грн.; 15. пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 304 днів (з 01.10.2017 року по 01.08.2018 року) = 6 167,40 грн.; 16. пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2017 року: 2028,75 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 273 днів (з 01.11.2017 року по 01.08.2018 року) = 5 538, 49 грн.; 17. пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2018 року: 2200,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 153 днів (з 01.03.2018 року по 01.08.2018 року) = 3 366, 38 грн.; 18. пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2018 року: 2200,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 122 днів (з 01.04.2018 року по 01.08.2018 року) = 2 684, 61 грн.; 19. пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2018 року: 2200,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 92 днів (з 01.05.2018 року по 01.08.2018 року) = 2 024,23 грн.; 20. пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2018 року: 2200,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 61 днів (з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року) = 1 342,15 грн.; 21. пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2018 року: 2200,25 грн. (заборгованість зі сплати аліментів) х 1% х 31 днів (з 01.07.2018 року по 01.08.2018 року) = 628,08 грн. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 156 263, 88 грн. Враховуючи, положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, суд приходить до висновку про стягнення [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 40 984,5 грн. (розмір заборгованості зі сплати аліментів згідно розрахунків державного виконавця з 01.08.2016 по 01.08.2018, без врахування грудня 2017, січня, лютого 2018 року, оскільки довідки-розрахунки державного виконавця не містять даних про наявність чи відсутність заборгованості по даним місяцям). Як встановлено ст. 196 СК України обов`язковою умовою для стягнення пені є наявність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні заборгованості за аліментами. Доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості за аліментами, суду не надано. Суд позбавлений можливості врахувати наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» як належний та/або допустимий доказ часткової сплати відповідачів аліментів на дитину, оскільки із останніх не можливо чітко ідентифікувати особу, яка є відправником та одержувачем грошових коштів, за який період здійснюється перерахування коштів, чи були отримані позивачем, кошти які відправлялись. Більш того, фіскальні чеки № № 0294, 0026, 4000003815140, 0072, 101, 0117, 0002, 0029, 0040, 0229, 0125,0236 , 0295, 0345, 0164, 0132, 0381702 , 0122, 3900402446 , 0043, 0009, стосуються переказів за періоди (як вбачається із дат відправлення переказів), за якими вимоги позивачем не заявлялись, та судом не розглядалась. Крім того, відповідно до п. 3 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, за боржником законодавчо встановлений обов`язок не пізніше наступного робочого дня після сплати аліментів надавати державному виконавцю квитанції (копії) про перерахування аліментів, для долучення їх до матеріалів виконавчого провадження. Враховуючи відсутність належних підтверджуючих документів про сплату боржником на користь стягувача аліментів, суд приймає за основу для розрахунку неустойки (пені)за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів довідки-розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, видані старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Міщенко Л.М. (ВП № 35439372). Також суд вважає за необхідне зазначити, що відкриття кримінальних проваджень з№ 12018110000000451,№ 12018110000000472, № 12018110000000723, № 62019000000000253 не є підтвердженням вчинення позивачем та/або державним виконавцем злочину, враховуючи що після відкриття провадження органами досудового розслідування буде перевірено обставини, викладені в заявах про вчинення злочину, та буде встановлено відсутність чи наявність певних обставин, які будуть досліджуватися в рамках кримінального провадження. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що структура рішення, його зміст та вирішення питань під час його ухвалення, визначені ст. ст. 264, 265 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд не зобов`язаний надавати відповіді на питання, викладені в заяві учасника процесу. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Суд, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України покладає судові витрати у сумі 704 грн. 80 коп. на відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 180, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial