Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 ч. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з січня 2015 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що останній час відповідач не бажає утримувати сім'ю, участь у виховані дитини не бере, кошти на утримання дитини не надає, незважаючи на її неодноразові звернення, й всі питання щодо утримання дитини перекладає на неї. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу, за останньою відомою удові адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 07 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 271. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, останній час відповідач не бажає утримувати сім'ю, участь у виховані сина не бере, кошти на його утримання не надає, незважаючи на її неодноразові звернення, й всі питання щодо утримання дитини перекладає на неї. Також позивач вказує, що відповідач працює на судах іноземних судновласників, регулярно уходить в рейси й отримує добру заробітну плату в іноземній валюті, та їй відомо, що з відповідача стягнення по виконавчим документам не проводиться. Проте позивач не надала суду доказів щодо своїх заробітків (доходів). Крім того, сторони не надали суду доказів стосовно того чи мають вони інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу дитині. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який може надавати дитині таку допомогу. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial