Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У лютому 2020 р. товариство з обмеженою відповідальністю «РУТ 1» (далі по тексту - ТОВ «РУТ 1», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, боржник, позичальник) про стягнення заборгованості в розмірі4 124 998 грн. 31 коп. Позов обґрунтований наступним. Між ПАТ «Український професійний банк» та [PERSON] 01.03.2011 року був укладений кредитний договір № 348, відповідно до якого [PERSON] отримав кошти в сумі 2 160 000 грн. на споживчі цілі з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 27.01.2014р. Також 01.03.2011року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Український професійний банк» було укладено договір поруки. Також 01.03.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Український професійний банк» був укладений договір застави майнових правпо кредитному договору № 348-2 в межах суми 3 100 000 грн. Як майновим поручителем, [PERSON] було погашено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 348 на загальну суму 2 237 973,37 грн. перед ПАТ «Український професійний банк». Відтак у [PERSON] виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2012 року у справі № 2-7529/12 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнутоз [PERSON] на її користь заборгованість в сумі 2 237 973,37 грн. та три відсотки річних за час прострочення виконання в сумі 12 323,98 грн., а також судовий збір в сумі 3 219 грн. 31.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ «РУТ 1» було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/11/19 від 31.01.2020 року. Відповідно до п.1.1.договору про відступлення права вимоги [PERSON] відступає, а ТОВ «РУТ 1» приймає на себе право вимоги, щодо виконання грошового зобов`язання [PERSON] ТОВ «РУТ 1» було отримало права нового кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим позивачем набуто право вимоги повернення відповідачем суми коштів, отриманих за кредитом. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором взагалі не виконав - ні в добровільному, ні в примусовому порядку. У зв`язку з багаторічним утриманням відповідачем грошових коштів, належних до сплати позивачу, та одночасним знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів, для захисту прав та законних інтересів позивача необхідним є нарахування та стягнення з відповідача трьох відсотків річних та інфляційних витрат. Відповідач не належним чином виконав умови договору і має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 4 124 998,31 грн., яка складається з наступних складових: 3 639 615,49грн. - сума інфляційних збитків, 485 383,32 грн. - три відсотки річних. Ухвалою від 08 травня 2020 року суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», також відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак у встановлений судом строк він не подав заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов. Зважаючи на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності з частиною 5 статті 279 ЦПК України Зважаючи на викладене суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. ПАТ «Український професійний банк» та [PERSON] 01.03.2011 року був укладений кредитний договір № 348, відповідно до якого [PERSON] отримав кошти в сумі 2 160 000 грн. на споживчі цілі з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 27.01.2014р. Також 01.03.2011року між [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «Український професійний банк» було укладено договір поруки. Також 01.03.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Український професійний банк» був укладений договір застави майнових прав по кредитному договору № 348-2 в межах суми 3 100 000 грн. Як майновим поручителем, [PERSON] було погашено заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 348 на загальну суму 2 237 973,37 грн. перед ПАТ «Український професійний банк». Відтак у [PERSON] виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2012 року у справі № 2-7529/12 було задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її користь заборгованість в сумі 2 237 973,37 грн. та три відсотки річних за час прострочення виконання в сумі 12 323,98 грн., а також судовий збір в сумі 3 219 грн. 31.01.2020 року між [PERSON] та ТОВ «РУТ 1» було укладено договір про відступлення права вимоги № 01/11/19 від 31.01.2020 року. Відповідно до п.1.1.договору про відступлення права вимоги [PERSON] відступає, а ТОВ «РУТ 1» приймає на себе право вимоги, щодо виконання грошового зобов`язання [PERSON] ТОВ «РУТ 1» було отримало права нового кредитора у зобов`язанні, у зв`язку з чим позивачем набуто право вимоги повернення відповідачем суми коштів, отриманих за кредитом. З дати погашення [PERSON] заборгованості боржника за кредитом і до теперішнього часу, грошові кошти відповідачем так і не були повернуті, навіть частково, а судове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2012 у справі № 2-7529/12 про стягнення заборгованості з [PERSON] також і залишається не виконаним взагалі. У зв`язку з простроченням відповідачем сплати заборгованості протягом восьми років, позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних витрат, так як було знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Тому, з метою захисту прав та законних інтересів позивача, необхідним є стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі інфляційних втрат, а також трьох відсотків річних -за користування відповідачем коштами, належними до сплати позивачу. Інфляційні витрати з [PERSON] за весь період прострочення сплати заборгованості не стягувалися. Отже, з огляду на прострочення відповідачем сплати заборгованості, розмір якої є значним, та багаторічне ухилення відповідача від погашення заборгованості, необхідним є стягнення інфляційних витрат за весь період прострочення. Період прострочення оплати заборгованості за кредитним договором для нарахування інфляційних збитків є проміжок часу з 14.11.2011р. по 10.02.2020р. Інфляційні витрати на період прострочення відповідачем сплати заборгованості становить - 3 639 615,49 грн. В звязку з користуванням [PERSON] утримуваними ним коштами, належними до сплати позивачу, необхідним є також стягнення трьох відсотків річних за період від 19.11.2012р. по 10.02.2020р. Три відсотки річних за вказаний період становить 485 383,32 грн. Відповідач не належним чином виконав умови договору і має заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 4 124 998,31 грн., яка складається з наступних складових: 3 639 615,49 грн. - сума інфляційних збитків, 485 383,32 грн. - три відсотки річних. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно припису ст. 1069 ЦК України права і обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику і кредит (параграфи 1, 2 гл. 71 ЦК України), а ст. 1049 цього Кодексу покладає на позичальника обов`язок повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Умови договору погоджені сторонами, ними не оспорені. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За приписом частини 2 статті 1050 ЦК України про строчення позичальником повернення чергової частини позики (кредиту) кореспондує праву позикодавця (кредитодавця) вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже зважаючи на те, що позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, порушені права позивача ТОВ «РУТ 1», підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості. На виконання вимог норм закону позивачем 31.01.2020 було направлено повідомлення відповідачу [PERSON] , згідно з яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Таким чином позовні вимоги до [PERSON] -підлягають задоволенню. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає солідарно на відповідачок сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved