Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього доньки [PERSON], [INFO], стягнути аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини на користь [PERSON], встановити над малолітньою [PERSON], [INFO] опіку, призначивши опікуном дідуся [PERSON] В обґрунтування позову посилалися на те, що [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], від виховання якого злісно ухиляються. Малолітня мешкає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON], батьки разом із дитиною не проживають, місце перебування їх невідомо. [PERSON] та [PERSON] свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до дочки, не піклуються про стан її здоровя, фізичний та духовний розвиток. Крім того, [PERSON] має малолітнього сина, відносно якого рішенням суду була позбавлена батьківських прав та цим же рішенням над малолітнім встановлено опіку та опікуном призначено [PERSON] На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити пояснивши, що [PERSON] є його донькою, на даний час її місце перебування та її чоловіка [PERSON] йому невідомо. Донькою вони не цікавляться, не приходять, не телефонують, не утримують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи умови\~ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 417064, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки не приймають, не телефонують, із дитиною не спілкуються, матеріальної допомоги не надають, не цікавляться станом здоровя дитини, його фізичним та духовним розвитком. За інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4», [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців з народження. В період хвороби догляд за дитиною здійснювала мати, батько дитини з цього приводу в медичний заклад не звертався, при останньому зверненні в заклад охорони здоровя в травні 2016 року з дитиною була бабуся. За інформацією Поштампту - ЦПЗ №1 на імя [PERSON] за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2016 р. поштові перекази в оплаті не значаться. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідачі не виконують. Як вже було зазначено, відповідачі не проявляли до доньки батьківської турботи, не цікавилися та не відвідували її, не турбувалися про її фізичний і духовний розвиток, не надавали матеріальної допомоги на її виховання. Суду був наданий висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відповідно до якого зазначалося, що [PERSON] та [PERSON] свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до доньки, не піклуються про стан її здоровя, фізичний та духовний розвиток, не приймають участі у підготовці дитини до самостійного життя, у звязку з чим вважали доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки, встановити над нею опіки призначивши опікуном [PERSON] Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2013 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO] встановлено опіку над малолітнім та призначено опікуном діда малолітнього [PERSON] Як розяснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами - ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав. Відповідачі ухиляються від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на\~ підставу своїх вимог та заперечень . Відповідачі в судове засідання не зявилися, не надали доказів, що спростовують вимоги позивача, не надали заперечень, що свідчать про їх\~небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. Таким чином, у зв'язку з такою поведінкою відповідачів, свідомим нехтуванням ними своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Одночасно відповідачці розяснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На даний час малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з дідусем [PERSON] однією сім'єю, він займається її вихованням, піклується про її стан здоров'я, утримує, у тому числі матеріально, без будь-якої допомоги відповідачів. Крім того, він має можливість та бажання дати дитині любов, розуміння для повного і гармонійного розвитку її особи, дати можливість зростати під опікою і відповідальністю, в атмосфері благополуччя, моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з висновком служби у справах дітей Фрунзенського району Управління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 22.11.2016 року № 08-42/1524/16, [PERSON] може бути кандидатом в опікуни. Як вже зазначалося раніше, згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 06.12.2016 року № 702, останні, як представник органу опіки та піклування вважали доцільним встановити над малолітньою [PERSON], [INFO] опіку та призначити [PERSON], [INFO] опікуном малолітньої дитини. Відповідно до довідки Управління Інформаційного забезпечення МВС України в Харківській області, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. За даними висновку про стан здоровя [PERSON] здоров, протипоказань для призначення опікуном дитини не має. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває. [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АОН» на посаді директора та має сукупний дохід за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року в розмірі 11910,00 грн. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] мешкає в квартирі, яка складається з 3 кімнат житловою площею 46,1 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві договору найму житлового приміщення разом із дружиною [PERSON], онуком [PERSON] та онукою [PERSON] Квартира має всі зручності та дитина забезпечена всім необхідним. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. В звязку із викладеним суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном малолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити \~питання про стягнення аліментів на дитину. Частинами 1, 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей по досягненню ними повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо до утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 426 гривень. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного з відповідачів, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. \~2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України,\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Одночасно, сторонам розяснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та\~

Outcome: approved