overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 01 жовтня 2004 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Під час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя у зв'язку з чим у них виникають постійні сварки, скандали. На даний час відповідач має намір створити сім'ї з іншою жінкою. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Сторони до суду не з'явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог та їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб, про народження дітей (а.с.4, 5, 6), сторони 01 жовтня 2004 року уклали шлюб, за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, а навпаки в матеріалах справи міститься завірена Сошичненською сільською радою заява про згоду його на розлучення, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить.. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 01 листопада 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб за час якого у них 27 квітня 2014 року народилась дочка [PERSON]. Спільна життя з відповідачем не склалось, оскільки під час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя, у звязку з чим не змогли налагодити сімейні відносини. Через вказану причину вона з дочкою з 19 грудня 2014 року проживає окремо від чоловіка. Просить суд укладений шлюб розірвати. Її прізвище після розлучення змінити на дошлюбне Леонець. Сторони до суду не зявились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Крім цього, позивачка у цій заяві просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Як вбачається з свідоцтв про укладення шлюбу, народження дитини (а.с.4, 5), сторони 01 листопада 2013 року уклали шлюб, за час якого у них 27 квітня 2014 року народилась дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати у сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні однин перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені по справі обставини, те, що сторонам надавався строк для примирення протягом якого вони не примирились і будь-яких заходів для цього не вжили, те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу про що подав суду заяву, суд доходить висновку, що шлюб носить формальних характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляє, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 02 травня 2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів на грунті чого виникають постійні сварки, які унеможливлюють спільне проживання. Просить суд укладений шлюб розірвати. Стягнути з відповідача у її користь 551 грн. 20 коп. понесених витрат по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідачем подану суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.6), сторони 02 травня 2010 року зареєстрували шлюб. Як пояснила суду позивачка дітей від шлюбу немає. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати у сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, що фактично не заперечив відповідач, між ними із-за несумісності характерів виникають сварки, що призвело до окремого проживання. Враховуючи те, що сторони покладених на них ст.55 СК України обовязків турбуватись про сімю не виконують суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам як позивачки, так і відповідача. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляла, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 551 грн. 20 коп. документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 03 лютого 1995 року вона та [PERSON] уклали шлюб за час якого у них у 1999 році народився син [PERSON]. Спільне життя не склалось через зловживання відповідачем спиртними напоями на ґрунті чого у них виникають постійні сварки, скандали. У такому стані він вчиняє щодо неї насильство в сім'ї у зв'язку з чим вона за захистом зверталась до працівників міліції. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 04 серпня 2005 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки, скандали. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивача зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином про судовий розгляд, судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб, про народження дітей (а.с.4, 5, 6), сторони 04 серпня 2005 року уклали шлюб, за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, до суду не з'явився, чим підтвердив втрату свого інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить.. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 04 травня 2014 року помер її дід [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул.Жовтнева,83 села Старі Червища Камінь-Каширського району, який він за життя заповів їй. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, вона не може у нотаріальній конторі на них отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Дочка спадкодавця [PERSON], відповідачка у справі, як спадкоємець першої черги за законом, на спадщину батька не претендує. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею в порядку спадкування право власності на зазначені будівлі. Сторони в судове засідання на розгляд справи не зявились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з довідок Тоболівської сільської ради №769 та №770 від 06 липня 2015 року (а.с.11,12), її витягу з погосподарської книги №5 за 2011-2015 рік (а.с.12), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що по вулиці Жовтнева,83 села Старі Червища Камінь-Каширського району, права власності на які він не реєстрував. З складеного ним заповіту, який 24 грудня 2013 року посвідчений секретарем Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району [PERSON] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON], позивачці у справі. 04 травня 2014 року [PERSON] помер (а.с.6). З цього дня відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на спадкові будівлі, яку згідно ст.1223 цього Кодексу мають право успадкувати спадкоємці за заповітом. Позивачка прийняла спадщину від спадкодавця, що стверджено документами, які містяться у спадковій справі Камінь-Каширської державної нотаріальної контори №114/2015. Відповідно до ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст.1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивачку слід визнати власницею цих будівель. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідачки судового збору в користь позивачки не стягує, оскільки вона права власності на спадкове майно не оспорювала і не оспорює.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 05 листопада 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них 18 жовтня 2001 року народилась дочка [PERSON], а 13 грудня 2003 року дочка [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки, що негативно впливає на психіку дітей. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Її прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з свідоцтв про шлюб, про народження дітей (а.с.3, 4), сторони 05 листопада 2000 року уклали шлюб, за час якого у яких 18 жовтня 2001 року народилась дочка [PERSON], а 13 грудня 2003 року дочка [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, повторно до суду не зявився, чим підтвердив втрату свого інтересу до сімї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так як позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище, суд його їй залишає. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 05 листопада 2000 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них [INFO] народилась дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки, що негативно впливає на психіку дітей. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Її прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб, про народження дітей (а.с.3, 4), сторони 05 листопада 2000 року уклали шлюб, за час якого у яких [INFO] народилась дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, повторно до суду не з'явився, чим підтвердив втрату свого інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка просить суд залишити їй шлюбне прізвище, суд його їй залишає. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 05 серпня 2006 року її дочка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Після укладення цього шлюбу відповідач переїхав на проживання у належний їй житловий будинок, що по [ADDRESS], а 30 травня 2007 року зареєструвався у ньому. У квітні 2014 року [PERSON] припинив спільне проживання з її дочкою та забравши свої речі переїхав проживати до своїх батьків в [ADDRESS]. 12 лютого 2015 року згаданий шлюб було розірвано у судовому порядку. Зважаючи на те, що відповідач понад один рік у належному їй будинку не проживає, добровільно припинити його реєстрацію у ньому відмовляється, просить суд постановити рішення, котрим визнати його таким, що втратив право користування цим житлом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві і пояснила, що відповідач не зважаючи на реєстрацію свого місця проживання у її жилому будинку, у ньому не проживав. У позовній заяві дана обставина відображена не вірно. Після укладення шлюбу з її дочкою він як і її дочка проживали і проживають в м.Ковелі. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд до відому не поставив. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6), будинкової книги (а.с.8-10), позивачка є власником житлового будинку [ADDRESS], який вона успадкувала від свого чоловіка [PERSON] та в якому за місцем проживання крім неї, інших осіб прописаний з 30 травня 2007 року і [PERSON] - колишній чоловік її дочки [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Те, що [PERSON] не проживав і не проживає у будинку позивачки ствердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зважаючи на те, що він з часу реєстрації свого місця проживання у будинку позивачки (30 травня 2007 року), тобто понад один рік, не проживає, домовленості між нею і ним з приводу збереження за ним права користування вказаним житлом не було, суд визнає його таким, що втратив право на його користування. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 492 грн. 10 коп. документально підтверджених судових витрат, із яких 243 грн. 60 коп. - витрати по сплаті судового збору та 248 грн. 50 коп. - витрати за надання правової допомоги адвокатом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 05 травня 2009 року вона та відповідач уклали шлюб. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей дочка [PERSON], 14 травня 2009 та син [PERSON], 04 грудня 2011 років народжень. Під час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя на ґрунті чого між ними виникають постійні сварки, скандали. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу її прізвище змінити з [PERSON] на дошлюбне Якимчук В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд змінює позивачці її шлюбне прізвище [PERSON] на дошлюбне Якимчук, як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved