Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із скаргою на\~незаконні дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зіманова А.І. ВП № 5803118 від 10.01.2019 року, в обґрунтуванні якої зазначив, що листом від 12.11.2019 року № 7/510/2019, відповіддю на запит Жовтневий районний суд м. Маріуполя повідомив про судові провадження, які здійснювалися відносно [PERSON] в період з 2017 року по листопад 2019 року. З листа вбачається, що відносно [PERSON] , здійснювалось судове провадження по цивільній справі №263/1778/18, про яке скаржник не знав. 28 січня 2020 року, у приміщенні Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вперше було вручено оскаржувану постанову від 10.01.2019 року, ВП №58030118 за підписом державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Зіманова А.І. Зі змісту постанови вбачається, що виконавче провадження було відкрито в м. Маріуполі, в той час як [PERSON] , не мав жодного відношення до м. Маріуполя. В постанові зазначено, що адреса боржника є : [ADDRESS] , що не відповідає дійсності. Відповідно до реєстрації місця проживання [PERSON] , починаючи з березня 2017 року є адреса: [ADDRESS] . Враховуючи викладене вважає постанову ВП № 58030118 від 10.01.2019 року прийняту державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі неправомірною та просить її скасувати. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] , його представник [PERSON] , до судового засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~Державний виконавець Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зіманов А.І., до судового засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя. У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 58030118 від 10.01.2019 р., Державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Зімановим А.І. розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 263/1778/18 від 21.11.2018 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області, про збільшення розміру аліментів, що стягненні відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття та відкрито виконавче провадження. В постанові адреса боржника зазначена: [ADDRESS] , так само, як і у виконавчому листі виданому Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 21.11.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому листі, окрім інших відомостей, обов?язково зазначаються\~повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи. Як вбачається з п.4 глави ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених\~частиною четвертою\~статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа. Згідно п.5 глави ІІІ цієї Інструкції у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Судом приймається до уваги, що виконавче провадження відкрито 10.01.2019 р. і станом на день подання скарги державним виконавцем не здійснено заходів спрямованих на встановлення місця проживання, реєстрації боржника, або його майна на території Центрального району м. Маріуполя Донецької області. Аналізуючи дії державного виконавця, який відкрив виконавче провадження, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження були без порушення, оскільки в рішенні суду адреса боржника вказана саме Центральний район м. Маріуполя. Спростувати факт проживання боржника за межами м. Маріуполя в судовому засіданні не вдалося, оскільки до скарги не додано копії паспорту або довідки з Центру надання адміністративних послуг про фактичне місце реєстрації [PERSON] . Виходячи з цього суд вважає, що скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню, в частині зобов`язання начальника Центрального ВДВС, усунути всі порушення допущенні при здійсненні виконавчого провадження для встановлення фактичного місця реєстрації боржника [PERSON] , та вирішення питання щодо передачі виконавчого провадження відповідному органу державної виконавчої служби.

Outcome: partial