Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

У лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 08.06.2002 року вона у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 253. Від сумісного проживання мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Відповідач постійно влаштовує скандали, в тому числі і в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь та гідність позивачки. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, сімя фактично припинила своє існування. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, поновлення стосунків не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог\~ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 08.06.2002 року Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 253. З пояснень позивачки, не спростованих відповідачем, сторони від сумісного проживання мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Відповідач постійно влаштовує скандали, в тому числі і в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь та гідність позивачки. Тривалий час шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб носить суто формальний характер. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, сімя фактично припинила своє існування. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved