Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

У лютому 2014р. позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 22.02.2008р. було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина, дочка - [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, втрату взаєморозуміння, поваги, почуття любові один до одного, що призвело до того, що близько одного року, між нею та відповідачем сімейні шлюбні відносини припинилися. Позивач, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, спільного господарства між ними не ведеться, майнових спорів між сторонами немає, за спільною згодою з відповідачем, дочка буде проживати разом з нею, просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач проти позову не заперечував, просив розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 22.02.2008р. у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу у сторін: позивач - «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]». У шлюбі у сторін народилась дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що з травня 2013р. сімейні відносини між сторонами припинилися, внаслідок різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння, поваги, довіри, почуття любові один до одного, спільного господарства між сторонами не ведеться, майнового спору чи спору про місце проживання дитини між ними немає, дитина, за згодою сторін, буде проживати разом з позивачем, примирення неможливо. Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Також, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу позивач бажає залишити собі прізвище «[PERSON]», відповідач - «[PERSON]» відповідно.

Outcome: approved