Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

У лютому 2015 року позивачі звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] належить їм та відповідачу на праві спільної часткової власності, а саме вони є співвласниками 2/3 ідеальних часток, а відповідачу належить 1/3 ідеальна частка будинку. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1955 га, яка не приватизована та не перебуває в оренді, але вони не можуть добровільно погодити з відповідачем порядок користування земельною ділянкою, угоду про порядок користування земельною ділянкою відповідач підписувати відмовилася. Тому просили встановити порядок користування земельною за домоволодінням [ADDRESS] шляхом надання їм у користування та розпорядження земельної ділянки площею 0,1252 га, яка відповідає розміру їхньої ідеальної частки у домоволодінні та з врахуванням фактичного землекористування на підставі відповідного проекту угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою. У судовому засіданні позивачі вимоги позову уточнили та просить встановити порядок користування земельною ділянкою за четвертим варіантом висновку № 619/05.15 судової земельно-технічної експертизи від 26.05.2015 року. Також пояснили, що будинок у натурі між співвласниками не поділений та порядок користування будинком між ними не встановлений. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки до суду не повідомили. Представник третьої особи подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи в його відсутності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивачів суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовне підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме позивачам [PERSON] - 47/100 ідеальних часток та [PERSON] - 19/100 ідеальних часток, відповідачу [PERSON] - 1/3 ідеальна частка, підтвердженням чому є інформація з Реєстру права власності на нерухоме майно від 26.03.2015 року (а.с. 7-8). Рішенням 41-ї сесії 6 скликання Житомирської міської ради від 09.12.2014 року за № 807 на підставі заяви позивача [PERSON] від 04.11.2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,1955 га (а.с. 7, 43). 01.03.2013 року була складена угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1955 га за адресою: [ADDRESS] між позивачами та відповідачем згідно фактичного користування, за якою позивачам виділяється у користування земельна ділянка площею 0,1252 га, а відповідачу - площею 0,0703 га (а.с. 8). Втім угода не була підписана відповідачем. За ухвалою суду була проведена судова земельно-технічна експертиза для визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою. У висновку № 619/05.15 судової земельно-технічної експертизи від 26.05.2015 року (а.с. 47-79) запропоновано вісім можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,1955 га по [ADDRESS] розроблені з урахуванням фактичного землекористування та ідеальних часток співвласників житлового будинку, з відступом від розміру часток співвласників у спільному майні та з незначним відступом від часток. За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив, що одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Зважаючи на те, що належний позивачам та відповідачу на праві спільної часткової власності житловий будинок [ADDRESS] не був поділений між ними в натурі та порядок користування між ними будинком не встановлений, а порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок, є похідним від поділу цього будинку в натурі чи встановлення порядку користування ним з урахуванням розміру належних співвласникам часток у спільній власності на будинок, тому за наведених обставин суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed