Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк ( далі -АТ КБ) «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 16 листопада 2011 року, згідно якої отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 (далі - Умови та правила), Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач посилається на те, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконувала. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.08.2019 року [PERSON] має заборгованість в сумі 155898,04 грн., яка складається з наступного: 3127,71 грн. - заборгованість за кредитом; 151170,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Посилаючись на те, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05.04.2017 року за позовом АТ КБ «Приватбанк» на користь останнього було стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 19755,79 грн., з яких: 3127,71 грн. - заборгованість за кредитом; 15 211,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. -штраф (фіксована частина); 916,94 грн. - штраф (процентна складова), представник позивача з урахуванням стягнутих сум просив стягнути з відповідача [PERSON] різницю в сумі 137559,19 грн., яка складається з наступного: 135959,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - (фіксована частина); 6877,96 грн. - штраф (процентна складова), таким чином заборгованість до стягнення становить 144937,15 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2174,06 грн. Позивач також просив розглянути справу за відсутністю свого представника та у разі неявки відповідача ухвалити у справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надала. У зв`язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем [PERSON] 16.11.2011 року укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, затвердженими наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які складають між нею та банком договір, і за умовами якого відповідачу видана кредитна карта «Універсальна», встановлений кредитний ліміт за платіжною карткою та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, contrakt», «Універсальна gold», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затвердженими наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, що розміщені на сайті www.privatbank.ua. З наданої позивачем копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.04.2017 року за позовом АТ КБ «Приватбанк» на користь останнього було стягнуто з [PERSON] заборгованість в розмірі 19755,79 грн., з яких: 3127,71 грн. - заборгованість за кредитом; 15 211,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. -штраф (фіксована частина); 916,94 грн. - штраф (процентна складова). Даних про те, що вказане рішення суду, яке набуло законної сили, скасовано або змінено в установленому законом порядку, матеріали справи не містять. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за вказаним договором від 16.11.2011 року станом на 31.08.2019 року становить 144937,15 грн., яка складається з наступного: 135959,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - (фіксована частина); 6877,96 грн. - штраф (процентна складова). Суд не може погодитися з таким розрахунком позивача з огляду на наступне. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. Як вбачається з копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05.04.2017 року позивач скористався своїм правом вимагати від [PERSON] дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, і ці вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені (а.с.11-14). У зв`язку із зазначеним право нараховувати проценти з дня пред`явлення АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] позову припинилося. Оскільки АТ КБ «Приватбанк» не заявляло до [PERSON] в цьому позові вимог про стягнення відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України сум у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, суд відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України не вправі самостійно вирішити це питання. Враховуючи вищенаведене, суд також вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 1600 грн. відповідно до п.2.1.1.12.6 договору, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - (фіксована частина); 6877,96 грн. - штраф (процентна складова), задоволенню не підлягають, оскільки банком не доведено порушення відповідачем строку платежів при сплаті процентів. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України не підлягає стягненню з відповідача й судовий збір в сумі 2174,06 грн., сплачений позивачем за подання цього позову.

Outcome: dismissed