overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 12.07.1985. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 01.04.2014 за клопотанням відповідача сторонам надавався двомісячний строк на примирення з метою збереження сім'ї. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач проти позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. 12.07.1985 між сторонами Палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану Ленінськкого району м.Миколаєва зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 856, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Неповнолітніх дітей на час розгляду спору в суді сторони не мають. Позивач пояснила спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки фактично припинені. Намірів поновлювати шлюбні стосунки сторони не мають. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 14.02.1998. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинено з червня 2013 року. Примирення та подальше спільне життя з ним не можливе. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Майновий спір та спір про проживання дітей відсутні. Ухвалою суду від 18.02.2014 сторонам надавався тримісячний строк на примирення з метою збереження сім'ї. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 14.02.1998 між сторонами Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 59, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Із пояснень позивача спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого шлюбні стосунки припинено з червня 2013 року. Намірів їх поновлювати для подальшого збереження сім'ї позивач не має, так як має намір узаконити шлюбні відносини з іншою жінкою. Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до статті 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 06 вересня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 934, зареєстровано шлюб з [PERSON] У шлюбі в сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з відповідачкою не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя. Сторони не підтримують шлюбно - сімейні відносини, мешкають окремо один від одного, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з відповідачкою. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони проживають нарізно, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не мають, шлюбно - сімейні відносини не підтримують. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким встановити йому - [PERSON] додатковий строк тривалістю в два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Велика Офірна, Фастівського району, Київської області. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Заповіту спадкодавець нікому не залишила. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. В передбачений ст. 1270 ЦК України 6-ти місячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті матері його батько [PERSON] сильно хворів і позивач доглядав за ним, допомагав по господарству, доглядав за будинком, купував усе необхідне. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть від 02 січня 2007 року Серія [NUMBER] виданого Виконкомом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області - [PERSON] померла в с.Велика Офірна Фастівського району Київської області [INFO] (а.с.3). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється сином померлої [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області № 53 від 24 лютого 2014 року - догляд за [PERSON], чоловіком померлої [PERSON], яка померла [INFO], здійснював їх син [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу Фастівської районної державної нотаріальної контори з Спадкового реєстру № 37038243 від 01 квітня 2014 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася (а.с.18). Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в зв'язку із чим вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди та страхового відшкодування та просив задовольнити позов з підстав, викладених позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, в яких позов визнав частково, в сумі страхового відшкодування в розмірі 6 738, 23 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково - в сумі франшизи в розмірі 1000 грн., в іншій частині вимог до нього - просив відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечено, що 01.08.2013 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.08.2013 р. винним у скоєні даного ДТП є водій [PERSON] / а.с. 10/ На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винного в ДТП [PERSON] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» полісом АЕ/1989408, діючим на дату ДТП / а.с. 6/ Згідно п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Згідно Звіту № 0885 від 27.11.2013 р. величина вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю - становить 15643, 40 грн. / а.с. 11-12/, при цьому згідно калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля без ПДВ складає 10516, 98грн./ а.с.13/ Відповідно до платіжного доручення № 425 від 7.02.2014 р. на користь позивача було перераховано страхове відшкодування в розмірі 3778, 75 грн. Таким чином, страхове відшкодування підлягає доплаті позивачу в розмірі 6 738, 23 грн. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню франшиза в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачкою 03.05.2009 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю та між ними постійно виникають сварки. На момент звернення до суду сторони не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами неможливе. Тому позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було укладено у Відділі реєстрації актів громадянського стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, про що зроблено запис в Книзі реєстрації шлюбів за № 40. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2009 року, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що на момент звернення до суду сторони не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. Спір щодо спільного майна та утримання неповнолітньої дитини на даний час відсутній, неповнолітній син [PERSON] проживає разом з відповідачкою. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати недійсними договір №1 від 26.05.2011 року, та договір б/н від 26.04.2011 року, укладені між відповідачами, у зв'язку з тим, що вбачає при укладенні та виконанні оспорюваних договорів численні порушення чинного господарського та цивільного законодавства України, серед яких підписання документів без додержання встановленої законом форми, змісту, підписання документів не тими особами, які у них вказані, без дотримання процедури оплати договірних вимог, тощо. Оскільки для виготовлення мотивувальної частини рішення необхідний певний час, з огляду на складність справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив про звільнення від сплати заборгованості по аліментах за період 2011 - 2013 роки, які стягувались на користь відповідачки згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.07.2011 року на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Оскільки для виготовлення мотивувальної частини рішення необхідний певний час, з огляду на складність справи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 02 листопада 2006 року Києво-Святошинський районний суд Київської області вирішив стягнути з [PERSON] на його користь 257000 грн. 16.11.2006 року [PERSON] в рахунок боргу у розмірі 257000 грн. передала йому будинок та земельну ділянку. На початку 2012 року до будинку протиправно вселилась відповідач, яка розкрадає, приховує та знищує його майно. На його вимоги звільнити будинок відповідає нецензурною лайкою. Позивач посилається на те, що після розмови з відповідачем він тяжко захворів, а тому йому завдана моральна шкода, яку він оцінив у 3441 грн. Крім цього йому завдана матеріальна шкода у зв'язку з пошкодженням його майна, яка становить 1451 грн. 18 коп. Просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 3441 грн., 1451 грн. 18 коп. матеріальної шкоди, зобов'язати відповідача відремонтувати будинок площею 62 кв.м. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Виходячи зі змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У судовому засіданні позивач не довів та не надав належних і безспірних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Так позивачем не доведено факту заподіяння шкоди з вини відповідача, останнім не наведено доказів щодо виникнення у нього права на нерухоме майно, клопотань щодо витребування таких доказів [PERSON] в судовому засіданні не заявляв, не дивлячись на те, що таке право йому було роз'яснено у відповідності до ст. 10 ЦПК України. За таких обставин коли вимоги позивача є голослівними, надуманими, необґрунтованими та недоведеними, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 12 січня 2008 року між сторонами було укладено договір №8/2/15/165/Ж участі у будівництві об'єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа 63,94 кв.м. Відповідно до договору відповідач зобов'язаний провести остаточні розрахунки з забудовником у повному обсязі та належним чином до моменту передачі об'єкту будівництва та підписання акту прийому-передачі об'єкту будівництва у випадку, якщо за результатами обмірів БТІ фактична загальна площа об'єкту будівництва буде більшою за проектну. За результатами обмірів БТІ фактична площа виявилась більшою за проектну на 4,97 кв.м. Загальна заборгованість відповідача за об'єкт будівництва становить 30118,20 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, що становить 30118,20 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом установлено, що 12 січня 2008 року між сторонами було укладено договір №8/2/15/165/Ж участі у будівництві об'єкту, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа 63,94 кв.м. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний провести остаточні розрахунки з забудовником у повному обсязі та належним чином до моменту передачі об'єкту будівництва та підписання акту прийому-передачі об'єкту будівництва у випадку, якщо за результатами обмірів БТІ фактична загальна площа об'єкту будівництва буде більшою за проектну. За результатами обмірів БТІ фактична площа виявилась більшою за проектну на 4,97 кв.м. Загальна заборгованість відповідача за об'єкт будівництва становить 30118,20 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved