Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідаів про стягнення заборгованості за договором « Автопакет». В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до тристороннього договору «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року укладеного між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк Надра» у простій письмовій формі, позичальнику був наданий кредит у розмірі 9690,10доларів США, з кінцевим терміном погашення до 24.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,90% річних, погашення якого відповідно до умов кредитного договору повинно здійснюватись шляхом внесення до каси банку необхідних мінімальних платежів в розмірі 227,00дол. США, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] поручилась перед банком за виконання позичальником свого обов'язку. Своєчасно позичальником зобов'язання за кредитним договором не виконанні , порушені передбачені кредитним договором терміни повернення коштів отриманих в рамках кредиту та сплати передбачених кредитним договором платежів. Станом на 02.10.2013 року загальна сума заборгованості за кредитом складає 11911,09 дол. США, що в еквіваленті становить 95205,34 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом становить 8278,90 дол. США, що в еквіваленті становить 66173,25гривень; сума заборгованості за нарахованими відсотками за кредитом становить 2191,09дол.США, що в еквіваленті становить 17513,38грн.; сума пені за прострочену сплату кредиту становить 1214,86дол. США, що в еквіваленті становить 9710,38грн.; сума пені за прострочену сплату нарахованих відсотків за кредитом становить 226,24дол.США, що в еквіваленті становить 1808,33грн. До теперішнього часу сума заборгованості за кредитом не погашена. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заперечення по справі, в яких пояснив, що він за умовами договору «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року є позичальником, йому належить автомобіль марки DAEWOO модель FSO LANOS TF 69Y, рік випуску - 2007, сірого кольору, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Вважає, що первісно позичальник зобов'язаний відповідати за невиконання кредитних зобов'язань за довго ром, своїми грошами, майном, а саме автомобілем марки DAEWOO, модель FSO LANOS TF 69Y, рік випуску 2007, сірого кольору, заводський номер [NUMBER]. Згідно договору поруки від 25.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON], останній поручається перед кредитором за належне виконання взятих зобов'язань, що витикають з Договору «Автопакет», в тому числі повернути до 24 жовтня 2012 року кредит у сумі 9690 доларів США 10 центів. Відповідно до п.2.1 Договору кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витикає із договору «Автопакет» при умові, якщо в установлений договором «Автопакет» строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи у будь-який його частині не будуть виконані, а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому. Однак в порушення вказаного пункту вказаного договору будь-якого повідомлення банку ним отримано не було. У зв'язку з чим, вважає, що позивачем пропущений строк для пред'явлення вимоги,оскільки позивачем не пред'явлений позов до поручителя у порядку, передбаченому статтею 559 ЦК України, враховуючи дату укладення договору поруки, а саме від 25.10.2007 року тому порука є припиненою, просить відмовити у задоволенні позову. 24.04.2014 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 25.10.2007 року між відповідачем за у зустрічним позовом та відповідачем було укладено договір «Автопакет» № 682408/ФО за умовами якого відповідачем йому було надано грошові кошти в розмірі 9690,10 доларів США на строк зі сплатою 13,90% річних за користування цими коштами з кінцевим терміном їх повернення - 24.10.2012 року. Підписання договорів про надання кредиту стало наслідком численного порушення норм чинного законодавства та прав позичальника, як споживача кредитної послуги, з боку ПАТ КБ «Надра»: порушення ст. 11 п.2 ЗУ «Про захист прав споживачів», зміст правочину суперечить численним нормам законодавства України, обмеження можливості фізичної особи мати цивільні права та обов'язки, а саме наслідком укладання кредитного договору стало обмеження можливості позичальника мати не заборонені законом цивільні права - вільного розпоряджання своїм майном, вільно укладати цивільні угоди щодо страхування майна, мати, передбачений законом України «Про банки та банківську діяльність», захист персональної інформації, що складає банківську таємницю. Враховуючи зазначене вважає, що в задоволенні основного позову слід відмовити. [PERSON] в судовому засіданні вимоги зустрічної позовної заяви підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача за зустрічною заявою позовні вимоги за основним позовом збільшив, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року в розмірі 12565,45дол.США, що в еквіваленті становить 144664,14грн., а також судові витрати. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити, надав заперечення по справі в яких пояснив, що відповідно до тристороннього Договору: Автопакет - № № 682408/ФО від 25.І0.2007 року (надалі - «Кредитний договір») укладеного між позивачем за зустрічним позовом (далі за текстом - «позичальник»). [PERSON] (далі за текстом - «поручитель») та ПАТ КБ «Надра» у простій пневмоній формі, позичальнику був наданий кредит, розмірі 9 690,10 доларів, з кінцевим терміном погашення до 24.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,90 % річних, погашення якого відповідно до умов Кредитного договору повинно здійснюватись шляхом внесення до каси Банку необхідних мінімальних платежів в розмірі 227,00 доларів США, щомісячно до 18 числа поточного місяця. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав позичальнику відновлювальну траншеві Кредитну лінію з ціллю надання витрати позичальника на страхові платежі згідно договору страхування. Відсотки за користування коштами кредитної лінії розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,69% на місяць. Кінцевий термін погашення кредитної лінії співпадає з днем повернення кредиту Окрім того, відповідно до Кредитного договору [PERSON] поручилась перед Банком за виконання позичальником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання позичальником. [PERSON] в своїй заяві зазначає, що під час укладення оспорюваного кредитного договору він був введений в оману Банком у зв'язку з чим були порушені його права відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», проте це не відповідає дійсності. З такою позицією позивача за зустрічним позовом не погоджується, оскільки кредитний договір укладений належним чином, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог Цивільного кодексу України. Правове регулювання визнаним правочинів недійсними здійснюється на підставі Цивільного кодексу України. При укладені кредитного договору не існувало таких обставин, які б свідчили про наявність підстав для застосування ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України. Жодних підтверджень недодержання вимог, необхідних для визнання не чинності даного правочину позивачем за зустрічним позовом не було наведено. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивач за зустрічним позовом перед укладенням договору був ознайомлений із загальними умовами кредитування, погодився на них, наслідком чого, після попереднього ознайомлення позивача із письмовим проектом кредитного договору, стало його укладення. Оспорюваний кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів, саме ці умови істотними для договору даного виду згідно норм чинного законодавства. При укладенні кредитного договору позивачу були відомі всі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили позивача за зустрічним позовом підписати кредитний договір на вкрай невигідних для себе умовах. Крім того, просить звернути увагу на те, що позивач сам звернувся в Банк про отримання кредиту та із запропонованих варіантів вибрав саме отримання кредиту під заставу автомобілю і саме в доларах США, що підтверджується анкетою-заявою, поданою позивачем до Банку для одержання кредиту. Кредитний договір не є абсолютно типовим, і в разі не згоди з окремими його положеннями, кожна із сторін договору має повне право запропонувати іншій стороні доповнити чи змінити ці положення, які на їх думку можуть обмежувати їх права, і при досягненні взаємної згоди внести зміни та доповнення до кредитного договору. Однак, позивачем, до укладання кредитного договору, пропозиції щодо внесення змін та доповнень до кредитного договору не надходило. Під час видачі кредиту та підписання Кредитного Договору було встановлено для усіх банків порядок надання споживачу повної та достовірної інформації про сукупну вартість кредиту та ризики його неповернення. На момент фактичного підписання кредитного договору про надання споживчого кредиту позивач та банк вже мають повну інформацію про розмір платежів які споживач мас сплатити на користь третіх осіб. Також позивач за зустрічним позовом стверджує, що кредитний договір суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів». До правовідносин, які існують між сторонами даний Закон не застосовується взагалі. Вважає, що обґрунтування [PERSON] заявлених нею позовних вимог на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» судом не може бути взятий до уваги, оскільки між сторонами виникли договірні відносини (його виконання), які перш за все регулюються нормами ЦК України, а не Законом України «Про захист прав споживачів». Беручи до уваги вищезазначене, вважає що Договір «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року укладений між [PERSON], [PERSON] та ПАТ КБ «Надра»» відповідає діючому законодавству та обґрунтованих підстав для визнання його недійсним, як такого, що суперечить нормам законодавства, немає. У зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги основного позову підлягають до задоволення, з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року відповідач отримав кредит у сумі 9690,10 дол.США з кінцевим терміном повернення 24.10.2012 року, із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90% на місяць (а.с. 5-8) . Однак, в порушення умов договору відповідач не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 22.12.2011 року складає 10467,52грн. (а.с.9). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача. Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата відсотків. Як вбачається із розрахунку погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, який суд перевірив та зазнав правильним, а саме: заборгованість за кредитним договором в сумі 10467,52 грн., в тому числі: непогашений кредит - 4927,89грн.; несплачені відсотки - 3793,27грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 1386,36 грн., несплачений штраф за прострочення строків мінімально необхідного платежу в сумі 360,00грн., комісія за управління кредитом - 0,00грн. які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи уточненні позовні вимоги ПАТ КБ «Надра», загальна сума заборгованості за договором «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року на час ухвалення рішення складає 12565,45дол.США, що в еквіваленті становить 144644,14грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. Перевіривши обґрунтованість доводів [PERSON] за зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра», суд прийшов до висновку, що в його задоволенні слід відмовити. Так судом встановлено, між [PERSON], [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» 25.10.2007 року було укладено тристоронній кредитний договір «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року, згідно якого відповідач за зустрічним позовом ПАТ КБ «Надра» надав позивачу [PERSON]. грошові кошти у розмірі 9690,10доларів США, з кінцевим терміном погашення до 24.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,90% річних, погашення якого відповідно до умов кредитного договору повинно здійснюватись шляхом внесення до каси банку необхідних мінімальних платежів в розмірі 227,00дол. США, щомісячно до 18 числа поточного місяця, що визнано та не заперечується сторонами. Відповідно до п. 1.1.4, 4.3.2, 4.3.3, 4.3.4. договору «Автопакет» № 682408/ФО від 25.10.2007 року передбачене зобов'язання позичальника щодо повного повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у строк до 24.10.2012 року включно, а також сплати можливої пені та штрафних санкцій, нарахованих відповідно до умов договору. Позивачем за зустрічним позовом зазначені вимоги не виконанні, заборгованість за кредитом не сплачена. Частиною 1 ст 215 Цивільного кодексу України передбачено, підставою недійсності ярззочнну є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст кредитного договору не суперечить Цивільному кодексу України, Іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 2,3 ст. 203 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняли правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників процесу були вільними і відповідали їх внутрішній волі. Відповідно до ч. 4 ст. 203, ст. 1055 Цивільного кодексу України Кредитний договір укладено з додержанням письмової форми. Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено вимоги до письмової форми нравочинш, які були додержан», а саме, Кредитний договір був укладений в двох екземплярах українською мовою, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної сторони; Кредитний договір підписано його сторонами на лежним чином Відповідно до п. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Позивач за зустрічним позовом перед укладенням договору був ознайомлений із загальними умовами кредитування, погодився на них, наслідком чого, стало його укладення. Враховуючи вищезазначене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог зустрічного позову.

Outcome: approved