Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, прокуратура Києво-Святошинського району Київської області про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтувала тим, що позивачка є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2006 р, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка займається її вихованням, піклується про дитину, створює належні умови для розвитку. [PERSON] має високі показники успішності навчання, відвідує позакласні уроки музики та малювання. Дитина забезпечена всім необхідним, добре харчується, веде активний спосіб життя, що свідчить про сумлінне виконання позивачем батьківських обов'язків. Відповідач в свою чергу не бере жодної участі у вихованні дочки, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та її утриманні. Відповідач не цікавиться навчанням дочки, її здоров'ям, фізичним станом, моральним та духовним розвитком, особистим життям. Більше того, протягом тривалого часу відповідач не відвідує дочку та обмежується навіть у спілкуванні з нею. Позивачка зазначає, що відповідач не має жодних батьківських почуттів до дочки. Він свідомо викреслив себе з життя дитини, що знайшло своє відображення в тому, що дочка не вважає його своїм батьком та не має до нього родинних почуттів. Свідоме ухилення відповідача від участі у житті дитини має наслідком цілком реальні перешкоди для нормального відпочинку та розвитку останньої. Внаслідок небажання [PERSON] взагалі на підтримання будь-якого зв'язку з дочкою та позивачкою, дитина позбавлена можливості перетину кордону України з метою відпочинку, участі в освітніх програмах, тощо. Позивачка також зазначає, що однією суттєвою обставиною при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача є факт вчинення останнім злочину проти громадського порядку та моралі, за що гр. [PERSON] було притягнуто Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська до кримінальної відповідальності за розповсюдження матеріалів порнографічного характеру. Факт вчинення злочину підтверджує те, що гр. [PERSON] не може виконувати належним чином покладені на нього законодавством та суспільством обов'язки по вихованню дитини, а й взагалі може негативно вплинути на її духовний та моральний розвиток. Крім того, судимість батьків тягне певні негативні наслідки для дитини у разі вступу до навчальних закладів, що здійснюють підготовку фахівців для правоохоронних органів обо працевлаштування у подальшому до правоохоронних органів. Позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка та її представник з'явилися. Позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. Прокурор Києво-Святошинської районної прокуратури Київської області проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази знаходить, що заявлені вимоги позивачки підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою участю є орган опіки і піклування. Як встановлено в судовому засіданні гр. [PERSON] та гр. [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], згідно свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], видане 07.02.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 132. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2014 року по цивільній справі № 369/1227/14-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 29.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 510 - розірвано. Позивачка [PERSON] разом з донькою [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 01.10.2013 року. Позивачка матеріально забезпечена, за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 31.03.2014 року, дівчинка разом з матір'ю проживають в двокімнатній квартирі, де створені належні умови для її навчання, відпочинку та фізичного розвитку. Відповідно до довідки спеціалізованої школи № 7 імені М.Т. Рильського м. Києва № 90 від 21.03.2014 року, навчанням та вихованням доньки [PERSON] займається матір. Позивачка приводить та забирає дівчинку з навчального закладу, завжди цікавиться справами дитини. Відповідач [PERSON] до навчального закладу не з'являвся, не приймав участі в батьківських зборах, не знайомився та не спілкувався з вчителями. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, виданої спеціалізованою школою № 7 імені М.Т. Рильського м. Києва № 89 від 21.03.2014 року, батько [PERSON], [INFO], не бере участі у вихованні доньки, жодного разу не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з класним керівником. Зі слів дівчинки, вона знає батька, але давно з ним не бачилася, не спілкувалась, не відчувала турботи про себе та не має емоційної прив'язаності до нього. Відповідач [PERSON], згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2009 року, справа № 1-239/09, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 28 ч. 3, 203-1 ч. 2, 28 ч. 3, 301 ч. 3 КК України та призначено йому покарання: по ст. 28 ч. 3, 203-1 ч. 2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі, з конфіскацією дисків для лазерних систем зчитування; по ст. 28 ч. 3, 301 ч. 3 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної кіно- та відеопродукції, комп'ютерних програм, засобів виготовлення та розповсюдження предметів інтелектуальної власності строком на три роки. У відповідності до ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією та знищенням дисків для лазерних систем зчитування, з конфіскацією порнографічної кіно- та відеопродукції, комп'ютерних програм, засобів виготовлення, розповсюдження, та демонстрації, а також з позбавленням права займатися виготовленням, розміщенням та розповсюдженням предметів інтелектуальної власності строком на три роки. Згідно з висновком від 03.04.2014 року № 108-3185/01, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації (засідання 01.04.2014 року), орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляються від виховання дитини, та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні та знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ч. 4, 5 ст. 19, ст.ст. 141, 164, 165, 166, 171 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved