Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У листопаді 2017 року ПРАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.12.2014р. до 01.06.2017 року у сумі 3751,35 грн., а також про стягнення судового збору у сумі 1600,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що позивач є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянську. 14.03.2013р. між ПАТ «БПТМ» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS]. За цим договором споживач зобовязався оплачувати надану послугу за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідач зобовязання за договором не виконує. Має заборгованість за період з 01.12.2014р. по 01.06.2017р. в сумі 3751,35 грн. Посилаючись на ст.ст. 526,629 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість 3751,35 грн. і судовий збір 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснила, що квартира відповідача підключена до централізованої мережі теплопостачання. Відповідач самовільно, без отримання належного дозволу, відєднав батареї від системи опалення. Договір про надання послуг на сьогодні не розірвано. Тепло подається до квартири відповідача. Тобто свої зобовязання до договором позивач виконує належним чином. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що він є власником кімнати в гуртожитку. Послуги з теплопостачання надавалися позивачем не якісно, температура в кімнаті була не вищою за 18°. Згодом батарею стала протікати. Він звертався до БПТС з проханням відключити його від системи теплопостачання. Однак на його заяви ніхто не відреагував. Він самостійно 01.09.2015 року демонтував батарею. Про відсутність в його кімнаті батареї був складений акт за підписами сусідів, завірений печаткою коменданта гуртожитку. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки він не отримує ніяких послуг від позивача. Просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, суд встановив таке. Відповідно до рішення виконкому бердянської міської ради №546 від 14.09.2005 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» виконавцем послуг з теплопостачання в м. Бердянську було визначено ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж». Позивач ПРАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» є правонаступником ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж», що підтверджується Статутом товариства. Відповідач є власником кімнати гуртожитку №136 в будинку №22 по вул. Шаумяна (зараз [PERSON]) в м. Бердянськ Запорізької області на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.2012р. 14.03.2013 року між ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» і [PERSON] був укладений договір №412739 про надання послуги з централізованого опалення. За цим договором відповідач зобовязався оплачувати щомісяця до 20 числа вартість отриманої послуги. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За вимогами ст. 654 зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Доказів того, що договір №412739 про надання послуги з централізованого опалення від 14.03.2015р. був розірваний сторонами у визначеному Законом і договором порядку, а також доказів того, що відповідач правомірно відєднав батарею у своїй кімнаті від централізованої мережі теплопостачання, суду не надано. Верховний Суд України неодноразово висловлював свою правову позицію щодо питання відключення від мереж централізованого опалення, зокрема в постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-96цс12) та від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1192 цс15), міститься висновок, відповідно до якого питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані покладені на нього Законом і договором зобов'язання щодо своєчасного внесення плати за теплопостачання у період з 01.12.2014р. по 01.06.2017р., а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Проте судом було встановлено, що позивачем було допущено помилку у розрахунку заборгованості. Так, загальна сума, нарахована до сплати у цей період становить 4305,06 грн. Відповідачем сплачено за квитанціями 607,12 грн. Сума заборгованості становить 3697,94 грн., а не 3751,35 як вказано у розрахунку і позовній заяві позивача. Таким чином стягненню підлягає заборгованість у сумі 3697,94 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати у сумі 1600,00грн.

Outcome: partial