Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у їх вихованні, треті особи - служба у справах дітей Одеської міської ради, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування. В обґрунтування своєї позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач [PERSON] посилався на ті обставини, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Однак, у теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб розірвано в судовому порядку, дитина проживає із матір`ю. Позивач у позові свідчить, що після розірвання шлюбу [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, між сторонами відсутнє взаєморозуміння щодо подальшого спілкування, виховання та лікування спільної дитини, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні із дитиною - [PERSON] , [INFO] , шляхом забезпечення вільного доступу до дитини за місцем проживання дитини. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому заперечуючи проти заявлених вимог, указувала, що спільна донька потребує лікування, батько заперечує проти лікування дитини, не забезпечує дитину матеріально у достатньому, на думку відповідача, обсязі, дитина на даний час проживає в іншій сім`ї та називає батьком іншу людину, яка на теперішній час померла. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, установивши графік спілкування батька із дитиною тільки у присутності матері. Зменшивши позовні вимоги, сторона позивача просила зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні із дитиною - [PERSON] , [INFO] , шляхом установлення систематичних побачень з дитиною щотижня у четвер з 17-00 години до 19-00 години та у суботу з 10-00 години до 12-00 години у присутності матері, щороку у день народження дитини за попередньою домовленістю батьків. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених зменшених позовних вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у відкрите судове засідання не з`явився, адміністрація повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Представник служби у справах дітей Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, служба повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги пояснення сторін за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління в Одеській області 11 червня 2013 року, 11 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що було складено відповідний актовий запис №260 від 11 червня 2013 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління в Одеській області 08 серпня 2013 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 серпня 2016 року у справі №500/2470/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із матеріалів справи, судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 19 червня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом звернуто увагу, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 11 жовтня 2018 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02 березня 2020 року, [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до довідки про місце проживання та склад сім`ї №72, виданої ОСББ «Морський атлас» 23 жовтня 2018 року, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , також за указаною адресою проживає [PERSON] без реєстрації. Згідно із довідкою територіального відділу освіти Малиновського району Департаменту освіти та науки Одеської міської ради №06-05/Ж-96 від 12 липня 2019 року [PERSON] відвідує з 20 березня 2018 року Одеський ДНЗ «Ясла-садок» №49, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як установив суд, з початку окремого проживання [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] не було досягнуто згоди про участь батька у вихованні, спілкуванні та лікуванні дитини. Відповідач [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини без її присутності, пояснюючи це тим, що дитина до 4 років не знала, що позивач її батько, спілкування [PERSON] із дитиною без присутності матері може призвести до стресу останньої, адже [PERSON] , [INFO] , хворіє, дитині установлено діагноз невроз на тлі сенидальної активності, аутоіндуцируюча поведінка. [PERSON] 05 травня 2018 року звертався у письмовому вигляді до відповідача із проханням узгодити час зустрічей із донькою [PERSON] , про що суду надано копію відповідного листа із підтвердженням про його відправку на адресу адресата. У судовому засіданні було досліджено відеоряди файлів, що знаходяться на диску «Verbatim» DVD+R 4.7 Gb №PAP6 32WK05215282 5, що на думку позивача, доказують той факт, що [PERSON] перешкоджає у спілкуванні його з дитиною. Проте, суд у даному випадку звертає увагу, що на наданих відеорядах файлів неможливо встановити з ким саме [PERSON] спілкується по телефону, та за якою адресою відбуваються події. Тому, суд критично ставиться до наданого стороною позивача електронного доказу, вважає його неналежним та недопустимим. Судом установлено, що відповідно до довідки ФОП « [PERSON] » від 03 січня 2020 року, виданої директором [PERSON] , зокрема, [PERSON] працює на посаді продавця-експедитора за трудовим договором №3 від 29 травня 2019 року. 10 липня 2019 року [PERSON] складено характеристику на [PERSON] , відповідно до якої останній за час роботи постійно підвищує свій рівень кваліфікації, прислуховується до вказівок та рекомендацій керівника, у той же час проявляє особисті знання та ініціативу щодо виконання поставлених на нього завдань, за період часу з 03 травня 2016 року до моменту складення характеристики проявляє себе високопрофесійною та дисциплінованою особою, яка повністю дотримується внутрішніх трудових вимог дисципліни. Крім того, [PERSON] проявляє себе як турботливий батько, намагається підтримувати зв`язок із донькою - [PERSON] . Крім того, у матеріалах справи знаходиться характеристика на [PERSON] , складена 11 липня 2019 року сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , згідно із якою [PERSON] зарекомендував себе як доброго, працелюбного, доброзичливого сусіда, який має почуття поваги до своїх сусідів, сім`ї та країни. Під час проживання із дитиною завжди дбав про здоров`я та розвиток своєї доньки [PERSON] . На час складання характеристики матеріально забезпечував дитину. [PERSON] страждає від неможливості спілкування з дитиною через перешкоди, що чинить його колишня дружина - [PERSON] . Також, суд звернув увагу на характеристику на [PERSON] , складену його знайомим - [PERSON] 11 липня 2019 року, яка характеризує чоловіка позитивно. [PERSON] страждає від позбавлення можливості спілкування із своєю донькою - [PERSON] , всіляко намагається поновити можливість своєї участі у її вихованні та спілкуванні. Згідно із довідкою КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» №325 від 11 липня 2019 року [PERSON] у лікарня-нарколога на обліку не знаходиться. Відповідно до довідки КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 11 липня 2019 року [PERSON] на момент огляду психічно здоровий. Як убачається із довідки МВС України №1306854, виданої ТСЦ №5144 РСЦ МВС в Одеській області, [PERSON] станом на 18 липня 2019 року до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має та у розшуку не перебуває. Відповідно до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 квітня 2017 року у справі №500/3133/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000,00 гривень щомісячно з 07 червня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття. Утім, згідно із ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року у справі №521/10981/17 затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про збільшення аліментів до 4000,00 гривень щомісячно до повноліття дитини. Утім, у матеріалах справи знаходиться копія ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року у справі №521/5863/19, відповідно до якої відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення аліментів на утримання дитини. Як убачається із довідки Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22 липня 2019 року №В-14/54049424, [PERSON] сплатив аліменти станом на 30 червня 2019 року згідно із виконавчими документами №500/3133/16-ц, №521/10981/17. Як убачається із відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно №10336944 від 29 липня 2019 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти спілкування [PERSON] із дитиною [PERSON] , указувала на те, що після зустрічей дитини із батьком дитина нервує, на підтвердження чого [PERSON] надано у якості доказу відеоряд файлу, що знаходяться на диску «TDK» DVD+R 4.7 Gb №MFP679QH16173072 1, який було досліджено у судовому засіданні. Проте, суд у даному випадку звертає увагу учасників судового процесу, що із наданого відеоряду файлу не убачається такої поведінки дитини, що не відповідає обстановці. Тому, суд критично ставиться до наданого стороною відповідача електронного доказу, вважає його неналежним та недопустимим. Згідно із ст. 3 ч. 1 ст. 9 ч. 1, 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Як наводить ст. 157 ч. 1, 2, 3 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 ч. 1, 2 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як убачається із висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , та установлення порядку участі батька - [PERSON] у вихованні дитини №3142/01-20 від 21 листопада 2019 року, затверджено наступний порядок участі батька у вихованні дитини: встановлення перебування дитини з батьком щотижня у четвер з 17-00 години до 19-00 години та у суботу з 10-00 години до 12-00 години у присутності матері, щороку у день народження дитини за попередньою домовленістю батьків, усі зустрічі повинні проводитись з урахуванням розпорядку дня дитини та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дитини. Як регламентує ст. 1 ч. 2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Як визначає ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд зазначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, оскільки батьки дитини не дійшли спільної згоди про встановлення графіку побачень [PERSON] із донькою [PERSON] , [INFO] , ураховуючи прагнення батька на виконання зобов`язань з виховання дитини та перешкоджання у виконанні таких зобов`язань з боку матері, - суд вбачає доцільним задовольнити заявлений зменшений позов та, погодившись з положеннями висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, затвердивши наступний порядок участі батька у вихованні дитини: встановлення перебування дитини з батьком щотижня у четвер з 17-00 години до 19-00 години та у суботу з 10-00 години до 12-00 години у присутності матері, щороку у день народження дитини за попередньою домовленістю батьків. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved