Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

У лютому 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 26 809,13 грн. Позов обґрунтований тим, що 03 квітня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та у подальшому додаткової угоди до договору № SAMDNWFC00003395072 від 18 січня 2019 року. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов додаткової угоди від 18 січня 2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена у п.1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані у п.1.5.1 додаткової угоди. Строк повернення кредиту визначений у п.1.3 додаткової угоди. За п.1.6 додаткової угоди - угода відповідно до статті 212 ЦК України, укладалася під відкладальну обставину, а саме у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначеної п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, яку передбачено п.1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що вразі прострочення виконання клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п.1.2 умов про зміну процентної ставки, що передбачено п.1.4 угоди не поширюється. Відповідно до п.1.7 у разі порушення клієнтом термінів погашення кредиту, зазначених у п.1.5.2 понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення, але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3 угоди. Уся заборгованість за кредитом, починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (який визначається п.1.7.1 Угоди) є простроченою, що зазначено у п.1.7.2 угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до договору належним чином не виконувала, через що станом на 10 грудня 2020 року виникла заборгованість в сумі 26 809,13 грн, яка складається із: 3 669,81 грн - заборгованість за кредитом, 0,68 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 23 138,64 грн - заборгованість за пенею, яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд призначено на 15 березня 2021 року. Даною ухвалою сторонам надано строк на пдання заяв по суті справи. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року відкладено судовий розгляд справи на 24 травня 2021 року. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 квітня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та у подальшому додаткової угоди до договору № SAMDNWFC00003395072 від 18 січня 2019 року. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а тому між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано додаткову угоду. Відповідно до умов укладеної додаткової угоди від 18 січня 2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в додатковій угоді, якщо відповідач здійснить платіж в розмірі та строки вказані у додатковій угоді. Обгпрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідач кредит вчасно не сплачувала, порушила графік погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 10 грудня 2020 року виникла заборгованість в сумі 26 809,13 грн, яка складається із: 3 669,81 грн - заборгованість за кредитом, 0,68 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - заборгованість за комісією, 23 138,64 грн - заборгованість за пенею. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з врахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, а саме судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності, розумності та норм процесуального права щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Беручи до уваги основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, ту обставину, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до розміру збитків в сумі 3 669,81 грн. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заявлену позивачем суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 квітня 2014 року та додатковою угодою № SAMDNWFC00003395072 від 18 січня 2019 року - 3 669,81 грн - заборгованість за кредитом, 0,68 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 669,81 грн - заборгованість за пенею. Всього на загальну суму - 7 339,59 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн. Оскільки позов задоволений на 27,38% (7339,59х100/26809,13), суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 621,53 грн (2270х27,38%). На підставі викладеного,

Outcome: partial