Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , актовий запис № 6236, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,7 кв.м., яка належала останньому на праві приватної власності та була ним зареєстрована у КП МБТІ 17 червня 2008 року під № 3334 в книзі 691 пр-159. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] та його рідна донька: [PERSON] , [INFO] . 24.09.2018 року відповідачка по справі звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини, у зв`язку з чим надані нею документи були розглянуті та нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 761/2018 р. У зв`язку з чим [PERSON] не має претензій щодо майна спадкодавця та не заперечує, що саме її рідна донька - [PERSON] успадкує це майно. А тому з урахуванням вищевикладеного позивачка вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у встановлений законом 6-місячний термін, а саме: 24.10.2018 року вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, нотаріус 24.10.2018 року письмово повідомив позивачку про те, що на теперішній час у [PERSON] відсутні правові підстави для закликання її до спадкування, а саме нотаріус звернула увагу, що з наданих позивачкою документів вбачається, що [PERSON] надала Свідоцтво про своє народження, у якому у графі батько зазначено [PERSON] , у зв`язку з чим є розбіжності між свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про смерть спадкодавця, а тому нотаріус під час видачі свідоцтва про спадкування керувалася главою 10 розділ 4 п. 4.1 та п. 4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якою передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви. Крім того нотаріус роз`яснила позивачці, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин та інших відносин та запропонувала [PERSON] звернутися до відповідного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим. При цьому позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковою квартирою, оскільки постійно там мешкає, здійснює необхідні витрати на її утримання та збереження, тобто має місце прийняття нею спадщини. До того ж відповідачка по справі та мати [PERSON] не заперечує, що позивачка по справі є рідною донькою спадкодавця [PERSON] , оскільки під час видачі [PERSON] свідоцтва про народження була допущена помилка та в графі по-батькові помилково було зазначено [PERSON] , хоча відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця в графі батько його батьком було зазначено [PERSON] , в графі мати було зазначено [PERSON] . Також згідно свідоцтва про одруження батьків спадкодавця - [PERSON] зазначено, що шлюб було укладено між [PERSON] та [PERSON] , а тому фактично в наданих позивачкою документах, які підтверджують її родинні відносини з померлим батьком були наявні розбіжності. Враховуючи зазначене, позивачка просить її позовні вимоги задовольнити та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , визнати за нею право власності на власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року відкрито провадження по справі та прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. (а.с. 31). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 січня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову (а.с. 56). Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, однак представник позивача надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. (а.с. 59,60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлялася належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 38). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , актовий запис № 6236, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 19). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 66,7 кв.м., яка належала останньому на праві приватної власності та була ним зареєстрована у КП МБТІ 17 червня 2008 року під № 3334 в книзі 691 пр-159. (а.с. 20-22). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] та його рідна донька: [PERSON] , [INFO] . 24.09.2018 року відповідачка по справі звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини, у зв`язку з чим надані нею документи були розглянуті та нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 761/2018 р. (а.с. 44). У зв`язку з чим [PERSON] не має претензій щодо майна спадкодавця та не заперечує, що саме її рідна донька - [PERSON] успадкує це майно. А тому з урахуванням вищевикладеного позивачка вважає, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у встановлений законом 6-місячний термін, а саме: 24.10.2018 року вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 41, на звороті). Разом з тим, нотаріус 24.10.2018 року письмово повідомив позивачку про те, що на теперішній час у [PERSON] відсутні правові підстави для закликання її до спадкування, а саме нотаріус звернула увагу, що з наданих позивачкою документів вбачається, що [PERSON] надала Свідоцтво про своє народження, у якому у графі батько зазначено [PERSON] , у зв`язку з чим є розбіжності між свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про смерть спадкодавця, а тому нотаріус під час видачі свідоцтва про спадкування керувалася главою 10 розділ 4 п. 4.1 та п. 4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якою передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви. (а.с. 23). При цьому позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковою квартирою, оскільки постійно там мешкає, здійснює необхідні витрати на її утримання та збереження, тобто має місце прийняття нею спадщини. До того ж відповідачка по справі та мати [PERSON] не заперечує, що позивачка по справі є рідною донькою спадкодавця [PERSON] , оскільки під час видачі [PERSON] свідоцтва про народження була допущена помилка та в графі по-батькові помилково було зазначено [PERSON] , хоча відповідно до свідоцтва про народження спадкодавця в графі батько його батьком було зазначено [PERSON] , в графі мати було зазначено [PERSON] . (а.с. 14). Також згідно свідоцтва про одруження батьків спадкодавця - [PERSON] зазначено, що шлюб було укладено між [PERSON] та [PERSON] , а тому фактично в наданих позивачкою документах, які підтверджують її родинні відносини з померлим батьком були наявні розбіжності. (а.с. 16,17). Частиною 4 ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт родинних відносин підтверджено в судовому засіданні письмовими доказами, а тому даний факт підлягає встановленню. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Статтями ст. 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те. що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved