Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

у лютому 2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», в якому просив визнати виконавчий напис № 1047 від 29.02.2012, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. про звернення стягнення на житловий будинок, загальною площею 404,70 кв.м., житловою площею 227,20 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1380 га, кадастровий номер 3210945300;01:121:1403 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не мав можливості перевірити безспірність суми заборгованості та реальної ринкової вартості іпотечного майна та позбавив іпотекодавця з`ясувати реальну суму заборгованості, оскільки жодних повідомлень та вимог від ПАТ «Укрсоцбанк» щодо усунення порушень кредитного договору та про можливість звернення стягнення на нерухоме майно на адресу позивача не надходило. 08.02.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 08.02.2019 р. судом вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом від29.02.2012 р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 22.07.2021 р. судом залучено до участі у справі правонаступника відповідача - АТ «Альфа-Банк». 22.07.2021 р. закрито підготовче провадження. Позивач та його представник в ході судового розгляду підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на порушення вимог Закону України «Про нотаріат» при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, а також зазначили про відсутність заборгованості у позивача за кредитним договором. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Треті особи в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2007 р. між [PERSON] та АТ БСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 08-038/381. В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами тако був укладений Договір іпотеки № 02-038/708. Предметом іпотеки за даним договором є житловий будинок, загальною площею 404,70 кв.м., житловою площею 227,20 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 0,1380 га, кадастровий номер 3210945300;01:121:1403. 29.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 1047 про звернення стягнення на житловий будинок, загальною площею 404,70 кв.м., житловою площею 227,20 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,1380 га, кадастровий номер 3210945300;01:121:1403 в рахунок погашення заборгованості в сумі 553857 доларів США 90 центів, що еквівалентно 4418124,46 гривень, яка існувала станом на 01.11.2011 р. Як встановлено судом на момент розгляду справи [PERSON] виконав свої зобов`зання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 08-038/381 в повному обсязі. Згідно з ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п.1,3 гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника. При зверненні до суду позивач посилається на те, що Банком при зверненні до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису не було дотримано визначеного законом порядку та вчинено виконавчий напис поза межами трирічного строку. Як вбачається з матеріалів нотаріальної справи, АТ «Укрсоцбанк» при зверненні з заявою про вчинення виконавчого напису, надав приватному нотаріусу Ковальчуку С.П. заяву про вчинення виконавчого напису, копії кредитного та іпотечного договору, розрахунок заборгованості. Однак, такий розрахунок містить лише загальні відомості про розмір заборгованості, однак не містить інформації про період, за який виникла заборгованість, суми боргу за кожен період та не може підтверджувати наявність заборгованості та її розмір на момент вчинення виконавчого напису. Даний розрахунок не є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості та її розміру. З боку відповідача суду не надано доказів на спростування зазначених обставин, а отже при вчиненні виконавчого напису не були дотримані положення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу положень ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків в зв`язку з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність порушень при зверненні відповідача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. з заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки Банком не надані докази на підтвердження наявності безспірності заборгованості, її розміру, періоду виникнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.). Таким чином особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 29.02.20012 р. за реєстровим № 1047 таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved