Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги (Том 2 а.с.127-130) просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], Приватного підприємця [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВАЛЕНТИНА-ІІ» ЛТД заборгованість за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року у розмірі 1044306 (один мільйон сорок чотири тисячі триста шість) грн. 24 (двадцять чотири) коп. та заборгованість за кредитними коштами, отриманими у гривні у розмірі 42882 (сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 03 (три) коп.; судові витрати по справі просив покласти на відповідачів. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 16 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АВТОКРАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03/ф103/05 з додатковими угодами до нього: №1 від 16.04.07 р., №2 від 11.08.08 р., №3 від 14.11.08 р., №4 від 18.01.10 р., згідно з яким, Банк зобов'язався надати Позичальникові кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 152000 гривень 00 коп., а з урахуванням додаткової угоди №1 - у розмірі 354000 грн. 00 коп. з правом використання в доларах США та Євро на споживчі цілі, терміном до 01 листопада 2010 року з урахуванням додаткової угоди №3 від 14.11.2008 р. Відповідно до пункту 1.3. Кредитного договору Банк та Позичальник погодили умову про те, що за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 22 % річних у гривні та 16,5 % річних у доларах США та Євро, а з урахуванням додаткової угоди №2 від 11.08.2008 року - у розмірі 24 % річних у гривні та 18 % річних у доларах США та Євро. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року були укладені наступні договори поруки: 16 листопада 2005 року між Банком, Позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки №03/ф103-п2/05 з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., відповідно до умов якого, остання взяла на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі; 16 листопада 2005 року між Банком, Позичальником та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір поруки №03/ф103-п1/05 з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., відповідно до умов якого, останній взяв на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі; 27 травня 2009 року між Банком, Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «Валентіна -II» ЛТД було укладено договір поруки №03/ф103-п3/09 з урахуванням додаткових угод №1 від 03.06.09 р. та №2 від 17.06.09 р., відповідно до умов якого, останнє взяло на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти. В порушення умов кредитного договору, Позичальник не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року, яка станом на 11.11.2013 року складає суму у розмірі 1044306 (один мільйон сорок чотири тисячі триста шість) грн. 24 (двадцять чотири) коп. та заборгованість за кредитними коштами, отриманими у гривні у розмірі 42882 (сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 03 (три) коп., у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Представники відповідачів, кожний окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на невірність розрахованої суми дійсного боргу; на те, що виписки по особовим рахункам не відповідають дійсності; не вірно нараховані проценти строкової заборгованості за кредитом; неправомірно застосовано стягнення пені за період з 22.11.2010 року, що суперечить п.1 ч.2 ст.258 ЦК України; неправомірно застосовано стягнення штрафу; неправомірно заявлено про стягнення солідарної заборгованості з поручителів, оскільки порука припинилася відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителів, внаслідок чого збільшився обсяг їх відповідальності, тому, просили в позові відмовити. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АВТОКРАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №03/ф103/05 з додатковими угодами до нього: №1 від 16.04.07 р. (Том 1 а.с.17), №2 від 11.08.08 р. (Том 1 а.с.18), №3 від 14.11.08 р. (Том 1 а.с.19), №4 від 18.01.10 р. (Том 1 а.с.20), згідно з яким, Банк зобов'язався надати Позичальникові кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі 152000 гривень 00 коп., а з урахуванням додаткової угоди №1 - у розмірі 354000 грн. 00 коп. з правом використання в доларах США та Євро на споживчі цілі, терміном до 01 листопада 2010 року з урахуванням додаткової угоди №3 від 14.11.2008 р. (Том 1 а.с.9-12). Відповідно до пункту 1.3. Кредитного договору Банк та Позичальник погодили умову про те, що за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 22 % річних у гривні та 16,5 % річних у доларах США та Євро, а з урахуванням додаткової угоди №2 від 11.08.2008 року - у розмірі 24 % річних у гривні та 18 % річних у доларах США та Євро (Том 1 а.с.9-12). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №03/ф103/05 від 16 листопада 2005 року були укладені договори поруки: 16 листопада 2005 року між Банком, Позичальником та [PERSON] було укладено договір поруки №03/ф103-п2/05 з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., відповідно до умов якого, остання взяла на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі (Том 1 а.с.24-26); 16 листопада 2005 року між Банком, Позичальником та Приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір поруки №03/ф103-п1/05 з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., відповідно до умов якого, останній взяв на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі (Том 1 а.с.21-23); 27 травня 2009 року між Банком, Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою «Валентіна -II» ЛТД було укладено договір поруки №03/ф103-п3/09 з урахуванням додаткових угод №1 від 03.06.09 р. та №2 від 17.06.09 р., відповідно до умов якого, останнє взяло на себе на добровільних засадах відповідати перед Банком по зобов'язаннях Позичальника [PERSON] в повному обсязі (Том 1 а.с.27-30). Банк свої зобов'язання за кредитним договором №03/ф103/05 від 16 листопада 2005 року виконав у повному обсязі і надав Позичальнику кредитні кошти. Позичальник [PERSON] належним чином умови кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року не виконувала, внаслідок чого, утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 11 листопада 2013 року складає 1044306 (один мільйон сорок чотири тисячі триста шість) грн. 24 (двадцять чотири) коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 444570 (чотириста сорок чотири тисячі п'ятсот сімдесят) грн. 66 (шістдесят шість) коп.; проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом - 294028 (двісті дев'яносто чотири тисячі двадцять вісім) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 157042 (сто п'ятдесят сім тисяч сорок дві) грн. 90 (дев'яносто) коп.; 3% річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів - 65325 (шістдесят п'ять тисяч триста двадцять п'ять) грн. 90 (дев'яносто) коп., втрати від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту - 40455 (сорок тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 93 (дев'яносто три) коп.; та заборгованість за кредитними коштами, отриманими у гривні у розмірі 42882 (сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 03 (три) коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.; проценти, нараховані на прострочену заборгованість за кредитом - 178 (сто сімдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 2641 (дві тисячі шістсот сорок одна) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.; 3% річних та втрати від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів - 237 (двісті тридцять сім) грн. 76 (сімдесят шість) коп., втрати від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту - 9324 (дев'ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 33 (тридцять три) коп.; штраф за недотримання умов кредитного договору - 17700 (сімнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З договору поруки №03/ф103-п2/05 від 16 листопада 2005 року з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., укладеного між Банком, Позичальником та [PERSON] вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.2) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед Банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України. Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою, або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З укладеного між Банком, Позичальником та [PERSON] договору поруки №03/ф103-п2/05 від 16 листопада 2005 року з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., вбачається, що пунктом 1.1 чітко визначений строк виконання основного зобов'язання - строк повного погашення кредиту 14 листопада 2008 року, що також і передбачено пунктом 1.2 кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року (Том 1 а.с.9, 24). 14 листопада 2008 року була укладена додаткова угода між Банком та Позичальником (Том 1 а.с.19), згідно якої, кошти видаються терміном до 01.11.2010 року, а отже порука припинилась відповідно через 6 місяців після встановленої у додатковій угоді даті виконання зобов'язання, тому в цьому разі, підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин, у ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 02 листопада 2010 року протягом наступних шести місяців (тобто до 02 травня 2011 року). Проте, такої вимоги до поручителя [PERSON] Банком упродовж шести місяців в строк до 02.05.2011 року, заявлено не було, а отже порука, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, припинилася. Крім того, згідно укладеного договору поруки №03/ф103-п2/05 від 16 листопада 2005 року з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., у якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АВТОКРАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК» та [PERSON], в пункті 1.1 вищевказаного договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року, у тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. 11 серпня 2008 року відповідач [PERSON] підписала додаткову угоду №2 (Том 1 а.с.18) до кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року з Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АВТОКРАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК» про зміну процентної ставки річних (з 22% річних у гривні на 24 % річних у гривні, та з 16,5% річних у доларах США та Євро на 18% річних у доларах США та Євро); та зміну строку кредитування (з 14.11.2008 року на 01.11.2010 року), що підтверджено підписаною 14 листопада 2008 року додатковою угодою №3 (Том 1 а.с.19) до кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року з Відкритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АВТОКРАЗБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК», та, без згоди поручителя [PERSON]. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що банк довів до відома відповідача [PERSON] як фізичної особи, яка є стороною по даному договору, про збільшення суми сплати % річних і строку кредитування, та не одержав згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя. Стаття 559 ЦК України передбачає підстави припинення поруки, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності Відповідно до ст.631 ЦК України, час протягом якого сторони можуть здійснити передбачені договором права і виконати обов'язки складає строк договору. Таким чином, суд вважає, що зазначені вище обставини є підставами для визнання договору поруки припиненим. В даному випадку був підвищений розмір відсотків та істотно збільшений строк кредитування. Поручитель у цьому випадку несе відповідальність тільки, якщо він згодний продовжити договір поруки на нових умовах. В іншому разі порука припиняється. Отже, суд вважає, що кредитор не довів до відома поручителя [PERSON] як фізичної особи про продовження кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року і не одержав її згоди на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням відповідальності поручителя, зазначені обставини припиняють дію договору поруки. Договір є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов'язковими для виконання сторонами. За таких обставин, є підстави для припинення поруки. Таким саме чином, суд вважає, є підстави і для припинення поруки з відповідачами - Приватним підприємцем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ВАЛЕНТИНА-ІІ» ЛТД. З укладеного між Банком, Позичальником та Приватним підприємцем [PERSON] договору поруки №03/ф103-п1/05 від 16 листопада 2005 року з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 16.04.07 р., вбачається, що пунктом 1.1 чітко визначений строк виконання основного зобов'язання - строк повного погашення кредиту 14 листопада 2008 року, що також і передбачено пунктом 1.2 кредитного договору №03/ф103/05 від 16.11.2005 року (Том 1 а.с.9, 24). 14 листопада 2008 року була укладена додаткова угода між Банком та Позичальником (Том 1 а.с.19), згідно якої, кошти видаються терміном до 01.11.2010 року, а отже порука припинилась відповідно через 6 місяців після встановленої у додатковій угоді даті виконання зобов'язання, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин, у ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» виникло право пред'явити вимогу до поручителя Приватного підприємця [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 02 листопада 2010 року протягом наступних шести місяців (тобто до 02 травня 2011 року). Проте, такої вимоги до поручителя Приватного підприємця [PERSON] Банком упродовж шести місяців в строк до 02.05.2011 року, заявлено не було, а отже порука, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, припинилася. Також, з укладеного між Банком, Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ВАЛЕНТИНА-ІІ» ЛТД договору поруки №03/ф103-п3/09 від 27 травня 2009 року з урахуванням додаткової угоди №1 до нього від 03.06.09 р., вбачається - строк виконання зобов'язання, зазначений у договорі (пункт 5). 14 листопада 2008 року була укладена додаткова угода між Банком та Позичальником (Том 1 а.с.19), згідно якої, кошти видаються терміном до 01.11.2010 року, а отже порука припинилась відповідно через 6 місяців після встановленої у додатковій угоді даті виконання зобов'язання, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин, у ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» виникло право пред'явити вимогу до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВАЛЕНТИНА-ІІ» ЛТД про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 02 листопада 2010 року протягом наступних шести місяців (тобто до 02 травня 2011 року). Проте, такої вимоги до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ВАЛЕНТИНА-ІІ» ЛТД Банком упродовж шести місяців в строк до 02.05.2011 року, заявлено не було, а отже порука, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, припинилася. Вирішуючи питання про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року за період з 15.02.2012 року по 11.11.2013 року у сумі 157042 грн. 90 коп., а також пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 22.11.2010 року по 11.11.2013 року у сумі 2641 грн. 54 коп. - по кредитним коштам, отриманим у гривні, суд виходить із наступного. Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду 12 лютого 2013 року, тому, з урахуванням п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, пеня за несвоєчасну сплату процентів повинна бути стягнута наступним чином: - за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року - пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.02.2012 року по 12.02.2013 року - 1663 (одна тисяча шістсот шістдесят три) грн. 03 (три) коп.; - за кредитними коштами, отриманими у гривні - пеня за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.02.2012 року по 12.02.2013 року - 233 (двісті тридцять три) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп. Крім того, заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідачів пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року та за кредитними коштами, отриманими у гривні, та одночасно 3% річних та втрат від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, переконливо свідчать про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника (відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. У зв'язку з викладеним, вимога позивача про стягнення з відповідачів 3% річних та втрат від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року та за кредитними коштами, отриманими у гривні, є незаконною і необґрунтованою, а тому, задоволенню не підлягає. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №03/ф103/05 від 16.11.2005 року у розмірі 780718 (сімсот вісімдесят тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 44 (сорок чотири) коп., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом - 444570 (чотириста сорок чотири тисячі п'ятсот сімдесят) грн. 66 (шістдесят шість) коп.; процентів, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом - 294028 (двісті дев'яносто чотири тисячі двадцять вісім) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.; пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.02.2012 року по 12.02.2013 року - 1663 (одна тисяча шістсот шістдесят три) грн. 03 (три) коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту - 40455 (сорок тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 93 (дев'яносто три) коп. А також, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК» підлягає стягненню заборгованість за кредитними коштами, отриманими у гривні у розмірі 40236 (сорок тисяч двісті тридцять шість) грн. 27 (двадцять сім) коп., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом - 12800 (дванадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.; процентів, нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом - 178 (сто сімдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.; пеню за несвоєчасну сплату процентів за період з 12.02.2012 року по 12.02.2013 року - 233 (двісті тридцять три) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне повернення кредиту - 9324 (дев'ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 33 (тридцять три) коп.; штраф за недотримання умов кредитного договору - 17700 (сімнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачені судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial