Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України (змінило своє найменування на Офіс Генерального прокурора) про відновлення порушеного права на повагу до гідності та честі, захист недоторканості ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року у справі № 757/42985/18-к вбачається, що [PERSON] є організатором незаконної діяльності низки суб`єктів господарювання зі співвиконавцями [PERSON] та [PERSON] (кримінальне провадження № 12017000000001373 від 05.10.2017 року). Водночас, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.10.2018 року у справі № 757/49325/18-к встановлено, що у прокурора відсутні будь-які докази того, що підприємства та [PERSON] мають один до одного відношення. Враховуючи наведене, позивач у позові просив суд: -зобов`язати Генеральну прокуратуру України, як орган, який здійснює нагляд за кримінальним провадженням № 12017000000001373 від 05.10.2017 року відновити порушені права на повагу до честі та гідності [PERSON] та недоторканності його ділової репутації шляхом вилучення будь-якої інформації стосовно нього з матеріалів кримінального провадження № 12017000000001373 від 05.10.2017 року; -стягнути з Генеральної прокуратури України моральну шкоду, яка була заподіяна внаслідок порушення права [PERSON] на повагу до гідності та честі, а також порушення права на недоторканність ділової репутації, шляхом розповсюдження неправдивих даних, стосовно нього, як нібито організатора злочинної схеми, яка є предметом дослідження за кримінальним провадженням № 12017000000001373 від 05.10.2017 року, у розмірі 1 000 000 грн. Вказана справа перебувала у судді Остапчук Т.В., яка ухвалою від 7 листопада 2018 року залишила позов без руху та надала строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 10). Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року позивачу встановлено строк для сплати судового збору (т. 1 а.с. 22). У зв`язку з не усуненням недоліків ухвало суду від 4 січня 2019 року позову заяву визнано неподаною та повернуто позивачу (т. 1 а.с. 25). Постановою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року ухвалу суду від 4 січня 2019 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд (т. 1 а.с. 62-65). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Батрин О.В. (т. 1 а.с. 67). Ухвалою суду від 10 травня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - подання оригіналу позовної заяви з додатками та у відповідній кількості для відповідачів (т. 1 а.с. 69). Після усунення недоліків ухвалою суду від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 74). 24 липня 2019 року представником відповідача Генеральної прокуратури України Конаковою В.О. подано відзив на позов (т. 1 а.с. 78-84), відповідно до якого Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12017000000001373 від 05.10.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, а оперативне супроводження - Департаментом захисту економіки Національної поліції України. Предметом досудового розслідування є, зокрема, відомості відносно [PERSON] щодо незаконності створення та організації ним діяльності підконтрольних суб`єктів господарювання (юридичних осіб) для надання послуг по формуванню податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки; легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, оминаючи систему оподаткування, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів. Досудове розслідування кримінального провадження триває. Представник відповідача у відзиві зазначив, що позивачем не доведено факт поширення щодо нього недостовірної інформації Генеральною прокуратурою України, настання негативних наслідків та заподіяння шкоди його честі, гідності чи діловій репутації. Розміщення в ЄДРСР тексту ухвали слідчого судді за результатами розгляду клопотання прокурора не можна розцінювати як поширення зазначеної інформації, оскільки це відбулося на виконання вимог Закону України «Про доступ до судових рішень», а прокурор та слідчий суддя виконували покладені на них кримінальним процесуальним законом обов`язки та завдання кримінального провадження. Інформація в клопотаннях прокурорів, інших матеріалах кримінального провадження, ухвалах слідчих суддів, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, може бути оскаржена або спростована лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом. Питання про її достовірність не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства. [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що Генеральна прокуратура України поширила щодо нього недостовірну інформацію, завдала йому моральної шкоди. Від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив (т. 1 а.с. 157-160), відповідно до якої Генеральною прокуратурою України було поширено недостовірну інформацію про позивача у клопотанні, на підставі якої постановлено ухвалу слідчого судді, а тому така інформація була доведена до безлічі осіб, вона є недостовірною, у зв`язку з чим підлягає спростуванню. За клопотанням відповідача Генеральної прокуратури України (т. 1 а.с. 153-154) ухвалою суду від 27 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України (т. 1 а.с. 185). Під час судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги (а.с. 188-190) та просив: -визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію, що міститься в матеріалах кримінального провадження № 12017000000001373 від 05.10.2017 року та усіх інших документах Генеральної прокуратури України щодо позивача як організатора злочинної схеми, яка є предметом дослідження у кримінальному провадженні № 12017000000001373; -зобов`язати Генеральну прокуратуру України з метою спростування недостовірної інформації щодо позивача направити відповідні листи до усіх державних органів, банківських установ та іншим юридичним та/або фізичним особам, яким недостовірна інформація стала відомою внаслідок її поширення Генеральною прокуратурою України. 21 листопада 2019 року у справі проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 3 березня 2020 року (т. 1 а.с. 125) У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представники відповідача 1 Офісу Генерального прокурора (раніше Генеральна прокуратура Україна) Мельник-Баліцька К.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечила щодо задоволення позову, посилаючись на наданий відзив на позовну заяву. Представник відповідача 2 Державної казначейської служби України до судового засідання не з`явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. 3, 28). Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно з ч. 1-3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Як вбачається зі змісту ч. 1-2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Статтею 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. за № 1 (далі - Постанова Пленуму ВСУ) при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Верховний Суд України у п. 18 Постанови Пленуму ВСУ роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12017000000001373 від 05.10.2017 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, а оперативне супроводження - Департаментом захисту економіки Національної поліції України (т. 1 а.с. 88-99). Предметом досудового розслідування є, зокрема, відомості відносно [PERSON] щодо незаконності створення та організації ним діяльності підконтрольних суб`єктів господарювання (юридичних осіб) для надання послуг по формуванню податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки; легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, минаючи систему оподаткування, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,

Outcome: dismissed