overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

У лютому 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] Позивачка у позовній заяві зазначає, що з 20 липня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №81. З вини відповідача сімя розпалася, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу, взуття, ліків. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач допомоги на утримання доньки не надає, внаслідок чого, [PERSON] опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Тому, [PERSON] звернулася до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву із клопотанням розгляду справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] який, в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не зявився. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що з 20 липня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом №81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №112843 (а.с.2). Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №216658 (а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого, [PERSON] опинилася в скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Тому суд, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів здійснювати у розмірі, не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У лютому 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та відповідачем по справі укладено договір № б/н від 08 серпня 2013 року на суму 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 30 листопада 2015 року за договором № б/н від 08 серпня 2013 року становить 11414,13 гривень. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає. В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У лютому 2016 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що він є батьком сина [PERSON], [INFO], також відповідач записаний батьком у свідоцтві про народження дитини, але матеріального допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], 14.03.1988 року народженні для утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини доходу (заробітку) для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 18.02.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 14.03.2029 року. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ №166193, [PERSON] народився 14.03.2011 року. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №079404 підтверджує той факт, що 29.08.2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати з відповідача у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютому 2016 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що відповідач є батьком дитини, але матеріального допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO] для утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 / 4 частини доходу (заробітку) для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 04.02.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 10.07.2021 року. Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ОЛ №271920, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.08.1996 року. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ОЛ №093436, [PERSON] народилася 10.07.2003 року. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд дійшов висновку, що аліменти необхідно стягувати з відповідача у частці від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 183 СК України, вказує, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 15.09.2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КЕ №097391, актовий запис №767. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. В сімї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище «Іваницька») [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 15.09.2012 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КЕ №097391, актовий запис №767. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. В сімї виникали непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. На думку позивача відновлення сімї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 16 вересня 1995 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №338. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 16 вересня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №338. Від шлюбу мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові один до одного. Фактично шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. З метою збереження сім'ї сторонам було надано строк для примирення 6 місяців, оскільки судом повинні прийматися всі міри для збереження сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 18.09.2010 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №784. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 07 листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила встановити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 18.09.2010 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №784. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 07 листопада 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 20.04.1996 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №235. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 20.04.1996 року у Палаці шлюбів м. Кременчука, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис №235. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з липня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що 23.11.2011 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] актовий запис №1140. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 27 грудня 2015 року. На думку позивача відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. За домовленістю між сторонами дитина проживатиме з матір'ю. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 23.11.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] актовий запис №1140. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з 27 грудня 2015 року. Відновлення сім'ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна не мають. За домовленістю між сторонами дитина проживатиме з матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved