Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Херсонській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 31.08.2015 року відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення по факту скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вчиненням даного правопорушення [PERSON] наніс збитки рибному господарству України на суму 1156,00 гривень, що підтверджується матеріалами адміністративної справи та наявною у ній довідкою-розрахунком збитків. Просили стягнути з відповідача збитки, заподіяні рибним запасам держави в сумі 1156,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, на задоволенні позову наполягають з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, але просив зменшити суму стягнення. Оскільки, пояснивши суду, що являється інвалідом ІІІ групи, перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює за станом здоровя. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено,що гідно протоколу про адміністративне правопорушення [PERSON] 31.08..2015 року здійснив незаконний вилов риби за допомогою мисинової сітки з берега, при затримані виявлено 12 шт. карася сріблястого (а.с. 4). 06.11.2015 року [PERSON] постановою Бериславського районного суду було притягнено до адміністративної відповідності за ст. 85 ч.4 КУпАП за грубе порушення правил рибальства та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с. 4). Неправомірними діями правопорушника [PERSON] державі спричинена матеріальна шкода. Розрахунок заподіяної шкоди спричиненої державі [PERSON] здійснено за таксами, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 і складає 1156,00 гривень та підлягає примусовому стягненню з відповідача (а.с. 5,6). Разом з тим, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» вказує на те, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, судом також встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює за станом здоровя інвалідом ІІІ групи(а.с.17-19). Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Враховуючи вищенаведені обставини, суд, з урахуванням матеріального становища відповідачів, вважає за можливе зменшити розмір відшкодування завданої ними шкоди до 600 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial