Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] зазначила, що 08 серпня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Дружківського міського суду Донецької області №2/229/1262/2016 від 09 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано, син залишився проживати разом з позивачкою. Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 15 травня 2017 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. Зараз відповідач проживає окремо, хоча до листопада 2017 року був зареєстрований за адресою позивачки. Рішенням Дружківського міського суду від 10.11.2017 року № 2/229/1757/2017 відповідач [PERSON] визнаний таким, що втратив право на користування житлом. Саме з того часу відповідач жодного разу не бачив дитину. Він не був позбавлений інформації стосовно міста проживання дитини, перешкод для спілкування з сином не було. [PERSON] не піклується про дитину, не інтересується станом його здоров`я, фізичним та духовним розвитком. Його зовсім не турбує його навчання, підготовка до самостійного життя. Станом на 19.04.2021 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 60434,65 гри. 22.11.2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] дуже добре ставиться до сина. Між ними існує гармонія. [INFO] у позивачки народився син [PERSON] . Зараз [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Позивачка [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 01 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у цивільній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: судовою повісткою та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://court.gov.ua/fair). Представниця органу опіки та піклування Дружківської міської ради Мельниченко Т.В. до суду не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у місті Дружківка Донецької області народився [PERSON] . Його батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати) Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 09 листопада 2016 року № 2/229/1262/2016, ЄУН 229/2940/16-ц було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з виконавчим листом від 15 травня 2017 року № 229/1129/17 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 березня 2017 року. Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 10 листопада 2017 року № 229/3887/17 було усунено перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності - будинком [ADDRESS] , визнано [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житлом у будинку [ADDRESS] . За період з 01 січня 2019 року по 19 квітня 2021 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 60434,65 грн. 22 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації позивачка змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] . Його батьками вказані: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати). [PERSON] , [INFO] року відвідує групу № 9 дошкільного навчального закладу ясла-садка комбінованого типу № 34 «Дельфін» Дружківської міської ради. Згідно з довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради № 239 від 29.04.2021 року [PERSON] , 2020 року народження, [PERSON] , 2015 року народження, зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 27.04.2021 року у [PERSON] є всі необхідні умови для проживання малолітніх синів: [PERSON] , 2015 року народження, [PERSON] , 2020 року народження. Відповідач [PERSON] долею сина [PERSON] не цікавиться. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо малолітньої дитини має бути розглянуто судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 09.08.2021 року № 6008/0.136/0-21 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Про це свідчать наступні обставини. Суд вважає, що [PERSON] умисно припинив будь-яке спілкування із малолітнім сином. Аліменти сину не сплачує. За період з 01.01.2019 року по 19.04.2021 року розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 60434,65 грн. Усі обов`язки щодо виховання та розвитку дитини виконує виключно позивачка. Відповідач [PERSON] навчальним процесом не займається, успіхами та досягненнями сина не цікавиться. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved