Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований зареєстрований 23 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 33. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились, що в кінцевому результаті призвело до їх фактичного припинення. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага, по крайній мірі з боку позивачки. Хоча сторони проживають в одному житловому будинку, однак фактично не є однією сім»єю, повністю втратили почуття любові один до одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю, віру, що унеможливлює подальше їхнє проживання у шлюбі. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, так як спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Позивачка під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Суд заслухав пояснення позивачки, відповідача, повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності, оглянув оригінали документів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті та встановив наступне. Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини останнім часом подружжя не підтримує , будь-які стосунки між подружжям припинені. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружились 23 листопада 2002 року (а.с.6). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги пояснення сторін та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ст.ст .105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved