Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником житла,що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Разом з позивачем за вказаною адресою зареєстровані діти [PERSON] 1993 р.н., [PERSON] 2002 р.н. та колишній чоловік [PERSON], який не проживає у вищевказаному житлі 2014 року. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку по адресі [ADDRESS]. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житло від 25.04.2012 року [PERSON] є власником кімнати у гуртожитку [ADDRESS] Відповідно до довідки про склад сім»ї виданої КП «Готельно-Гуртожитковий комплекс» у кім. [ADDRESS] зареєстрований позивач, [PERSON], та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач надала суду акт на предмет проживання від 14.02.2017 р., складений депутатом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області з якого вбачається, що відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації з 2014 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд звертає увагу на те, що предметом доказування у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є добровільність виїзду громадянина в інше місце проживання та не проживання у жилому приміщенні понад шести місяців, такі данні підтверджуються належними та допустимими доказами, які відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних у судовому засіданні як свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експерті. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, акт обстеження на предмет проживання від 14.02.2017 р., складений депутатом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області є належним доказом, з яких вбачається, що відповідач в спірній кімнаті не проживає. Отже, відповідач, будучи зареєстрованою в жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавляться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ними право користування жилим приміщенням, не вчиняють. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.03.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» /з наступними змінами / роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України ) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у суду є всі підстави визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved