Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]) звернулася до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в частині вимог щодо розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 липня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 661. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у них склалися різні погляди на сімейне життя, ведення сімейного господарства та виховання дитини, на підставі чого почали виникати постійні сварки, у подружжя відсутнє взаємопорозуміння, повага та турбота, втратилося почуття любові, однак з'явилося неприязне ставлення один до одного. Позивачка зазначила, що останні два роки проживає з відповідачем окремо, шлюб між ними є формальним, сім`я фактично розпалась, а тому просить розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя з відповідачем як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Стосовно стягнення аліментів на її користь на утримання дитини, [PERSON] зазначила, що у зв'язку з тим, що протягом останніх років відповідач інколи підтримує з нею та донькою відносини, на момент подання позову вона не має достовірної інформації про місце роботи відповідача, а тому, посилаючись на ст. 184 Сімейного кодексу України, просила стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., враховуючи те, що відповідач не має постійного заробітку, а доходи його є мінливими та нерегулярними. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що офіційно не працює, має мінливий дохід. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]), яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на утриманні відповідача на день винесення рішення немає інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина. Позивачка у судовому засіданні як на підставу своїх позовних вимог посилалась, на те, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. За рішенням суду аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі згідно ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог в частині стягнення аліментів на спільну доньку [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору та судовий збір у розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved