Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , з якою на час відкриття спадщини позивач, постійно проживала разом за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] та не заявляла про відмову від спадщини, тому вважала, що прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України. Проте, постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Кривенець А.А. 01.11.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем на час смерті, а протягом шести місяців не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За життя [PERSON] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . В останні роки перед своєю смертю тяжко хворіла, перенесла декілька інсультів та практично не підводилась з ліжка. Після проведення всіх необхідних клінічних досліджень, їй було встановлено діагноз - хронічна ішемічна хвороба серця. Стан її здоров`я постійно погіршувався, вона потребувала постійного догляду та допомоги. Позивач підтримувала матір, допомагала їй, сплачувала рахунки за лікування, аналізи та медичні процедури, доглядала за нею, готувала їжу та купувала необхідні ліки. Ми вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки. На лікування ми витрачали всі наші кошти та сили, намагаючись врятувати її життя. Проте [INFO] [PERSON] , померла. На підставі заяви позивачки Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 29.03.2018 року відкрито спадкову справу. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Таким чином, від встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] залежить виникнення і реалізація спадкових прав позивачки. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належить квартира, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане також підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1070122 від 16.10.2019 року. [INFO] [PERSON] , який був моїм батьком, помер (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 06.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції). Після його смерті державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 299/07. Спадщину після [PERSON] прийняла моя мати, [PERSON] , яка була його дружиною. Так, 12.09.2007 року [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка мешкає в [ADDRESS] , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-2439. Однак, спадкове майно, на яке було видане зазначене свідоцтво, складалось лише з грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться в ТВБВ Ощадбанку № 10020/0132 в м. Харкові. Отже, [PERSON] спадщину після батька [PERSON] прийняла, проте право власності на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - не оформила. Отже, виходячи з того, що частки кожного із співвласників на зазначене нерухоме майно є рівними, частки померлого [PERSON] та померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , мають бути визначені по \\А частці кожному. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після померлої [PERSON] входить % частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності, та % частка вказаного нерухомого майна, яка належала померлому [PERSON] , спадщину після якого [PERSON] прийняла, проте не оформила. \~ \~ \~ \~ Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є я? [PERSON] , та моя рідна сестра, відповідач по справі - [PERSON] . Той факт, що ми є рідними доньками померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010854898 від 01.08.2012 року, свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 000224220180 від 11.10.2019 року. В той же час, відповідач по справі [PERSON] , спадщину за законом після померлої [PERSON] не прийняла та на неї не претендує, про що повідомила Десяту Харківську державну нотаріальну контору, звернувшись з відповідною заявою від 25.09.2018 року. Враховуючи наявні обставин даної справи, вважаю, що за мною в порядку спадкування за законом мас бути визнано право власності на ХА частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій матері [PERSON] , та на А частку зазначеної квартири, яка належала померлому батьку [PERSON] , спадщину після якого прийняла [PERSON] , проте її не оформила. Позивачка просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - \~ \~ \~ \~ [NUMBER] , на час відкриття спадщини [INFO] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] ; визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - становить 1/4 частину; визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - становить 1/4 частину; в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] ; в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матер [PERSON] , [INFO] , визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , право власності на 1/4 частку квартири, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що склала відповідну заяву. Ухвалою суду від 20.07.2020 року залучено як співдоповідача [PERSON] . Остання надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі. В судове засідання сторони не з`явилися, справу просили розглянути за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1999 року, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належить квартира, загальною площею 52,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина також підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1070122 від 16.10.2019 року. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. З матеріалів справи не вбачається будь-яких домовленостей між співвласниками щодо більшої або меншої участі у надбанні квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому, виходячи з того, що частки кожного із співвласників на зазначене нерухоме майно є рівними, частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становлять по 1/4 частці кожному. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 06.06.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції. Після його смерті державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 299/07. Спадщину після [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , яка разом з ним була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] спадщину після батька [PERSON] прийняла, проте право власності на частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - не оформила. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10.09.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. За життя [PERSON] була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті серія [NUMBER] , належним чином завіреною КП «Жилкомсервіс» копією форми А - «Картка реєстрації» від 11.10.2019 року та інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 30.10.2019 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №183/2018 Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори. Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання та про відмову від прийняття спадщини не заявляла. Згідно з довідкою № 172 дільниці № 9 КП «Жилкомсервіс» від 11.10.2019 року [PERSON] , 1973 р.н., була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1990 рік по 2000 рік. На даний час постійно мешкає за цією адресою без реєстрації з 2000 року по 2019 рік. Відповідно до Акту від 25.10.2019 року, засвідченого начальником дільниці № 9 КП «Жилкомсервіс» Базилевським С.В. та підписаним мешканцями житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю - [PERSON] , [INFO] , до часу смерті останньої [INFO] . Факт мого постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтвердив депутат Харківської міської ради 7 скликання [PERSON] , про що надав відповідний лист від 04.11.2019 року, згідно до якого останній провів дослідження та встановив, що [PERSON] станом на час смерті її матері [PERSON] , дійсно постійно мешкала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Крім того, факт мого постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується показами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , які були отримані адвокатом Козирєвим А.В. в порядку п. 7 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Вищевказані особи також підтвердили, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] постійно проживала разом із матір`ю [PERSON] до часу її смерті. Окрім того судом враховано, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , а отже незалежно від реєстрації місця проживання має право користування даною житловою площею. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. ст. 2. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає строком понад шість місяців на рік. Пунктом другим Постанови Пленуму Верховного СУДУ України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] постійно проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та про відмову від прийняття спадщини не заявляла, а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не - позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296.1297 ЦК України). Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після померлої [PERSON] входить 1/4 частка квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності, та 1/4 частка вказаного нерухомого майна, яка належала померлому [PERSON] , спадщину після якого [PERSON] прийняла, проте не оформила. Відповідно до ст. 1261 ІІК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є дочки померлої [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010854898 від 01.08.2012 року, свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 000224220180 від 11.10.2019 року. На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Десятою Харківською державною нотаріальною конторою 29.03.2018 року була відкрита спадкова справа № 183/2018 (номер у спадковому реєстрі 62214524). Відповідач по справі [PERSON] , спадщину за законом після померлої [PERSON] не прийняла та на неї не претендує, про що повідомила Десяту Харківську державну нотаріальну контору, звернувшись з відповідною заявою від 25.09.2018 року. Інші спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Враховуючи наявні обставин даної справи, суд дійшов висновку, що за [PERSON] в порядку спадкування за законом має бути визнано право власності на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій матері [PERSON] , та на 1/4 частку зазначеної квартири, яка належала померлому батьку [PERSON] , спадщину після якого прийняла [PERSON] , проте її не оформила. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, за захистом своїх спадкових прав суд дійшов висновку, що спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє у повному обсязі.

Outcome: approved