Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , і після його смерті відкрилась спадщина. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом -- дружина, в порядку передбаченому ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому вона позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку. Ухвалою від 10.02.2020 року у справі відкрито провадження. Ухвалою від 10.03.2020 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 31.03.2020 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без участі сторони позивача, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області помер чоловік позивача -- [PERSON] , який був власником житлового будинку із надвірними спорудами в [ADDRESS] . Дружина померлого [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована та проживала спільно в одному будинку, за її заявою відкрита спадкова справа, та вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про одруження [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] 14.11.1967 року уклав шлюб із [PERSON] , і прізвище дружини « [PERSON] »; довідкою Віньковецької селищної ради № 279 від 03.02.2020 року, згідно якої на день смерті [PERSON] із ним були зареєстровані дружина [PERSON] та дочка [PERSON] ; архівною довідкою № 133 від 21.01.2020 року, згідно якої після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 69-2010 від 11.03.2010 року, та його спадкоємець -- дружина [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом; копією свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року. Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 31.10.2019 року № 1-1175, інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS] , проводилась 30.06.1998 року, правовстановлюючі документи на домоволодіння на ім`я [PERSON] не видавались, а відповідно до оцінювального акта вказаний житловий будинок був споруджений у 1982 році. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом, спадщину прийняла, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння в [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , листом приватного нотаріуса Макарової Н.В. від 03.02.2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з цим позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальні конторі. Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Із копій погосподарських книг Віньковецької селищної ради за 1991-2010 роки слідує, що головою домоволодіння в [ADDRESS] , був [PERSON] . Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , відповідно до закону, однак не провів його державну реєстрацію, через що його спадкоємець дружина [PERSON] не має змоги реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Outcome: approved