Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У первісній\~позовній заяві\~від 02.02.2021\~р.\~представник позивача\~просить: розірвати договір найму (оренди) транспортного засобу (машини) від 28 лютого 2019 року № 257, посвідчений приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В., укладений між [PERSON] та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. В обґрунтування вказує про те, що з моменту укладення договору найму (оренди) транспортного засобу (машини) відповідач жодного разу не здійснив внесення оплати за користування транспортними засобами у строк, визначений у договорі. Таким чином, з його боку наявне прострочення внесення оплати більш як три місяці підряд, що є підставою для розірвання оспорюваного договору (а.с. 2-4). За ухвалою від 15.02.2021 р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.03.2021 р. 01.03.2021 р. від представника позивача адвоката Чумака Р.В. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він доповнив первісний позов новою позовною вимогою та додатковою підставою позову, а саме додатково просив стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати платежів за користування транспортними засобами відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів (машин) від 28.02.2019 р. № 257 у розмірі 4800 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 1816 грн. Обґрунтовував нову позовну вимогу тим, що зобов`язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Так з дня укладення оспорюваного договору і по день подачі уточненої позовної заяви відповідач не здійснив жодного платежу за користування транспортними засобами, тому у нього наявна заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 4800 грн., яку він хоче стягнути з відповідача. Водночас, в обґрунтування первісної позовної вимоги про розірвання договору найму посилався, крім першої підстави щодо невнесення плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд, ще й на те, що наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі, а саме відповідач без дозволу позивача передав транспортні засоби у користування іншій особі ФОП [PERSON] (а.с. 37-40). 23.03.2021 р. представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив позовні вимоги про розірвання договору найму та стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі. Вказав, що попри відсутність у договорі умови про форму розрахунків, між позивачем та відповідачем під час його укладення була усна домовленість про сплату орендної плати у готівковій формі, яку відповідач протягом дії договору жодного разу не здійснив. Зазначив, що умова про форму розрахунку між сторонами у договорі найму транспортного засобу не є істотною, оскільки ЦК України щодо цього не встановлює жодних положень, тому відсутність її у договорі не є порушенням та перепоною у виконання сторонами своїх зобов`язань. Тим більш, відповідач мав змогу виконати свій обов`язок по сплаті орендних платежів шляхом внесення коштів у депозит нотаріуса, чого відповідачем зроблено не було. А твердження відповідача про намір сплатити загальну суму плати за користування транспортними засобами в останній місяць строку є помилковим, оскільки не відповідає умовам договору. Пояснив, що право наймодавця на відмову від договору не є перешкодою для звернення його до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору. Водночас, позивач направляв відповідачу повідомлення про відмову від договору найму (оренди) транспортного засобу (машини), яке було вручено 03.02.2021 р., а у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Тому, вимога про розірвання договору в нотаріальній формі не застосовується при розірванні договору найму транспортного засобу, у разі відмови від останнього (а.с. 106, 107). 14.04.2021 р. від представника позивача адвоката Чумака Р.В. надійшла ще одна заява про уточнення позовних вимог, в якій він в обґрунтування раніше заявленої позовної вимоги про розірвання договору найму посилався, крім перших двох підстав - невнесення плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд та передача наймачем без дозволу наймодавця речі у користування іншій особі, ще й на те, що позивач здійснив відчуження своїх транспортних засобів, які є предметом оспорюваного договору найму, третій особі [PERSON] , а відповідно до умов договору в такому разі він припиняється (а.с. 125-128) За ухвалою від 12.05.2021 р. підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. 12.05.2021 р. відповідачем було подано заяву з процесуальних питань (була зареєстрована в суді о 13.44 год.), у якій він вказав, що своїм уточненнями до позову від 01.03.2021 р. та 14.04.2021 р. позивач одночасно змінює предмет і підставу позову, що прямо заборонено ст. 49 ЦПК України, неправомірно додає нові позовні вимоги, змінює орієнтований розмір судових витрат. Тому просив визначити процесуальний статус уточнених позовних заяв (а.с. 153, 154). 12.05.2021 р. відповідачем було подано відзив на позовну заяву (був зареєстрований в суді о 13.51 год.), у якому він просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що позивач за весь час з моменту укладення оспорюваного договору не виставляв рахунків на сплату орендних платежів, жодної вимоги щодо цього не надсилав, не надав йому номеру розрахункового рахунку, на який би він міг перерахувати орендні платежі. Тому, враховуючи, що оспорюваним договором не передбачений порядок сплати за користування транспортними засобами, він мав намір сплатити загальну суму плати за користування транспортними засобами в останній місяць строку дії договору, строк дії якого спливає 28.02.2022 р. Отже, вважає, що позивач безпідставно стверджує, що з його боку має місце істотне порушення умов договору, що було б підставою для його розірвання. Зазначив, що позивач не звертався до нього і з вимогою про дострокове розірвання договору, повідомлення про відмову від договору не отримував. Вказав, що позивачем не надано доказів того, що він вчинив усі належні дії щодо розірвання спірного договору в нотаріальному порядку (а.с. 156, 157). 16.08.2021 р. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано на розгляд судді Стригуненку В.М. (а.с. 188, 189). 22.11.2021 р. відповідачем було подано додаткові письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Вказав, що договором не передбачений порядок сплати за користування транспортними засобами, тому позивач повинен був надавати йому рахунки на сплату орендної плати, а загальну суму плати за користування транспортними засобами мав намір сплатити в останній місяць строку дії договору. Стверджує, що повідомлення наймодавця про відмову від договору не отримував, а тому цей позов є безпідставним. Зазначив, що одночасна зміна предмету та підстав позову законом не допускається, а позивач своїми уточненнями до позову одночасно доповнив первісну позовну заяву новою позовною вимогою та новими підставами позову. Посилався на те, що позивач зазначив, що здійснив відчуження транспортних засобів, які є предметом договору оренди, а договір оренди є припиненим з моменту відчуження майна, тому на теперішній час предмет спору відсутній (а.с. 207-209). Представник позивача просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 210). Представник відповідача просила розглянути справу за її та відповідача відсутності, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні (а.с. 211). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 28 лютого 2019 року [PERSON] , як наймодавець, уклав з фізичною особо-підприємцем [PERSON] , як наймачем, договір найму (оренди) транспортних засобів (машин), посвідчений приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В., за яким наймодавець передав, а наймач прийняв в тимчасове платне користування (в найм/оренду) наступні транспортні засоби: 1) автомобіль марки КАМАЗ, модель 5511, тип спеціалізований вантажний-спеціалізований самоскид, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 6344 13.11.2018 р.; 2) ескаватор-навантажувач марки JCB 3СХ, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] , виданого 19.10.2018 р.; 3) автогрейдер марки VOLVO P120, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить наймодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] , виданого 27.12.2018 р. (а.с. 12-16, 17-20). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.\~759\~ЦК України за\~договором найму\~(оренди)\~наймодавець передає\~або зобов`язується\~передати наймачеві\~майно у\~користування за\~плату на\~певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~760\~ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Частиною 1 ст. 798 ЦК України встановлено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договір укладається сторонами строком на 3 роки з дня його нотаріального посвідчення. За правилом\~ст.\~783\~ЦК України\~наймодавець має\~право вимагати\~розірвання договору\~найму,\~якщо наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі. Як на підстави для розірвання спірного договору найму представник позивача посилається на користування відповідачем транспортними засобами всупереч договору, яким встановлено плату за таке користування у вигляді щомісячних платежів, які наймач жодного разу не здійснив, допустивши прострочення платежів більш як три місяці підряд, а також на передання наймачем без дозволу наймодавця речі у користування іншій особі. Дійсно п. 6.2 Договору встановлено, що наймодавець має право вимагати дострокового розірвання договору у разі невнесення оплати за користування транспортними засобами (машинами) протягом 3 місяців підряд та передання наймачем транспортних засобів (машин) без дозволу наймодавця в піднайм або користування іншій особі. Статтею 629\~ЦК України\~встановлено,\~що договір\~є обов`язковим\~для виконання\~сторонами. Відповідно до п. 3.2. Договору у разі\~відчуження наймодавцем кожного окремо та/або разом, переданих в найм (оренду) за цим договором транспортних засобів\~(машин)\~договір найму\~(оренди)\~припиняється відносно кожного окремо та/або разом. З матеріалів справи вбачається та було підтверджено представником позивача в уточненій позовній заяві від 14.04.2021 р., що транспортні засоби, які є предметом спірного договору найму, позивачем було відчужено. Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобілю марки КАМАЗ, моделі 5511, тип вантажний-спеціалізований самоскид, є [PERSON] , дата реєстрації 13.04.2021 р. (а.с. 133). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником ескаватору-навантажувача марки JCB 3СХ, є [PERSON] , дата реєстрації 01.04.2021 р. (а.с. 132). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автогрейдеру марки VOLVO P120, є [PERSON] , дата реєстрації 01.04.2021 р. (а.с. 131). Отже, транспортні засоби у квітні 2021 р. перейшли у власність до іншої особи, внаслідок відчуження їх наймодавцем, тому договір найму (оренди) з того часу є припиненим. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 і ч. 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 р. у справі № 910/7981/17. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~263\~ЦПК України\~при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного Суду. Оскільки розірвати можна лише договір, який діє, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання договору найму (оренди) транспортних засобів (машин) від 28.02.2019 р., який на момент винесення судового рішення вже було припинено за згодою сторін відповідно до узгоджених сторонами умов Договору, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Разом з тим, припинення дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов'язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов'язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов'язання. До того ж, відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Як зазначено та підтверджено представником позивача, ним відповідачу надсилалось письмове повідомлення від 02.02.2021 р. про відмову від договору найму (оренди) транспортних засобів (машин) у зв`язку з тим, що відповідач жодного разу не здійснив внесення оплати за користування транспортними засобами (машинами) у строк, зазначений у п. 2.1. Договору, яке було вручено відповідачу особисто 03.02.2021 р. (а.с. 108-110). Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 4800 грн., заявленої після подання первісної позовної заяви шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, суд зазначає наступне. Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги. Зміна підстав позову відбувається тоді,\~коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Разом з тим, у своїй заяві про уточнення позовних вимог представник позивача заявляє нові підстави та предмет позову (нову вимогу майнового характеру), залишаючи при цьому первісні підставу позову та предмет (вимогу немайнового характеру), що не є за своїм змістом зміною предмету або підстав позову або ж збільшенням розміру позовних вимог. Отже подана позивачем 01.03.2021 р. заява про уточнення позовних вимог не відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, та взагалі не передбачена процесуальним законом. Доповнення позовних вимог новою вимогою по суті своїй є новим позовом з новим змістом (новим предметом) і новим об`ємом (розміром позовних вимог). А значить, заявляти його слід не в порядку зміни предмета позову (це можливо при заміні однієї вимоги іншою), а шляхом подачі нового позову з клопотанням про об`єднання позовних вимог в одному провадженні (ст. 188 ЦПК), чого позивачем зроблено не було. Суд позбавлений\~можливості на\~цій стадії\~цивільного процесу відмовити у прийнятті до розгляду заяви представника позивача адвоката Чумака Романа Васильовича від 01.03.2021 року про уточнення позовних вимог, зважаючи на те, що вказана цивільна справа надійшла на розгляд судді Стригуненку В.М. вже на стадії судового розгляду. Тому в цій вимозі в межах\~розгляду цієї\~цивільної справипозивачу також слід відмовити. При цьому позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку. Згідно ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір покладається на позивача та не підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed