Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові [PERSON] зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2010 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що протягом останніх місяців відносини між ними поступово погіршились, що в кінцевому підсумку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що шлюб між ними має лише формальний характер між ними відсутнє спілкування та взаєморозуміння, почуття поваги та любові. Вважає, що подальше спільне життя неможливим а суперечить його інтересам. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не з`явився. В позові зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась. Разом з позовом до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 03.09.2010 р. Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2010 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Лисогірською сільською радою Запорізького району Запорізької області від 01.03.2011 р. Судом також було встановлено, що сторони на час розгляду справи спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не мають. Спір стосовно майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час розгляду даної справи - відсутній. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з матір`ю. Питання про виплату аліментів у зазначеній справі не вирішується. Враховуючи, що сторони подружні стосунки не підтримують, та не мають наміру на збереження шлюбу, суд приходить до висновку про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка [PERSON] клопотання стосовно зміни прізвища на дошлюбне не заявляла, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивач [PERSON] таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідачки на його користь не заявляв, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved