Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

У лютому 2016 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу шкоди в розмірі 17 745,02 гривень та судових витрат в сумі 1 378,00 гривень, в обрунтування якого послався на те, що 22.11.2013 року на пр.Добровольського, 128а [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубісі» (д/н [NUMBER]) допустив зіткнення з автомобілем «Рено» (д/н [NUMBER]), що належить ТОВ «Перша лізингова компанія» під керуванням [PERSON], в результаті якого останній автомобіль отримав механічні ушкодження. ДТП за умовами договору добровільного страхування автотранспорту №250575221.13 від 04.09.2013 року, укладеного між ПрАТ «АСК «Інго України» та ТОВ «Перша лізингова компанія», є страховим випадком, із настанням якого виник обов'язок страховика сплатити страхове відшкодування у розмірі 17 745,02 грн. Згідно акту виконаних робіт №ТО13-18198 від 26.12.2016 року Дочірнім підприємством «Автотрейдінг-Одеса» було виконано роботи по ремонту автомобіля «Рено» (д/н [NUMBER]), який належить ТОВ «Перша лізингова компанія» на загальну суму у розмірі 21 294,03 грн., з яких 17 745,02 грн. підлягає відшкодуванню. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2013 року (справа №504/4423/13-п) [PERSON], визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.11.2013 року близько 13.00 год. по вул.Добровольського у м.Одеса та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у сумі 340 грн. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Мітсубісі» (д/н [NUMBER]), який належить [PERSON], на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка», і в добровільному порядку не відшкодував шкоду, заподіяну з його вини власнику автомобіля «Рено» (д/н [NUMBER]), під керуванням [PERSON], звернувся до позивача із заявою про отримання страхового відшкодування. Представник позивача Рибалко С.М. в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду повідомлення телеграфом пошти про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. /а.с.47,52/ Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. /а.с.45,51/, причину неявки суду не повідомив. Заперечень на позов до суду не надходило. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що 13.12.2013 року постановою Комінтернівського районного суду Одеської області по справі №504/4423/13-п [PERSON], визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.11.2013 року близько 13.00 год. по вул.Добровольського у м.Одеса, про що було складено адміністративний протокол АГ2 №787888 та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу у сумі 340 грн. /а.с.21-22/ Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІУ на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників. З довідки №9305917 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що на момент скоєння вищезазначеного ДТП у водія автомобіля «Мітсубісі» (д/н[NUMBER]) [PERSON] був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або страховий сертифікат «Зелена картка». /а.с.25-26/ Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно акту виконаних робіт №ТО13-18198 від 26.12.2013 року ДП «Автотрейдінг-Одеса» було виконано робіт з відновлення механічних ушкоджень автомобіля «Рено» (д/н [NUMBER]), який належить ТОВ «Перша лізингова компанія» на загальну суму у розмірі 21 294,03 грн., з яких 17 745,10 підлягають відшкодуванню страховиком відповідно до умов договору страхування. /а.с.28-29/ 20.08.2013 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Перша лізингова компанія» було укладено договір страхування №250575221.13, за умовами якого автомобіль «Рено» (д/н [NUMBER]) було застраховано від страхового випадку на строк з 04.09.2013 року по 03.09.2014 року. /а.с.19-20/ Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, але який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 26 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року роз'яснено, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Зі змісту положень ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування переходить право вимоги, до особи, відповідальної за завдані збитки у межах фактичних витрат. Таким чином, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON], з вини якого завдано матеріальну шкоду власнику автомобіля «Рено», тому відповідач повинен відшкодувати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» фактичні витрати, пов'язані із виплатою страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Наданою копією платіжного доручення № 464 від 18.02.2014 року підтверджується, що позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 17 745,02 грн. /а.с.32/, тому суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача фактично сплаченої суми витрат є правомірними і підлягають задоволенню. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на адресу [PERSON] 15.07.2015 року направило претензію на суму 17 745,02 грн. з пропозицією в добровільному досудовому порядку врегулювати спір, проте дана претензія залишена відповідачем без задоволення. /а.с.34-35/ Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення № 152 від 21.01.2016 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 378,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача /а.с.5/. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved