Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач посилався на ті обставини, що 08 листопада 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також автомобілю марки «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] вказував, що в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідача [PERSON] було, зокрема, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відшкодовувати заподіяну шкоду повинен [PERSON] як особа, яка цієї шкоди завдала, у зв'язку з чим, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з [PERSON] суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 21 664,47 гривень та судові витрати у розмірі 2 704,80 гривень. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, але від представника особи надійшла заява, в якій сторона позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, просила провести розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, також суд звернув увагу, що у матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи за відсутності адвоката [PERSON], написана від імені нібито [PERSON] Згідно із ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені і забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Під час розгляду цивільної справи і на підставі присутніх в ній доказів, судом було встановлено, що [PERSON] є власником автомобілю марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER]. 08 листопада 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також автомобілю марки «Renault Logan», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно із постановою Малиновського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення №521/2340/18 від 05 березня 2018 року, суд встановив наявність в діях [PERSON] порушення п.п. 14.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до вищевказаного судового рішення [PERSON] було визнано винним у вчинені відповідного адміністративного правопорушення. Дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Відповідно до постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 20 грудня 2016 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, згідно із п. 1 ст. 247 КпАП України у зв'язку із відсутністю складу правопорушення - закрито. Згідно із постановою Апеляційного суду Одеської області від 03 травня 2017 року постанова від 20 грудня 2016 року змінена у мотивувальній частині рішення, а саме змінені підстави для закриття адміністративного провадження відносно [PERSON] Дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 82 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Спираючись на вказані норми закону суд приходить до висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини [PERSON], суд вбачає даний факт встановленим та таким, що не підлягає подальшому доказуванню. ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів під керуванням наведених осіб призвела, зокрема, до заподіяння механічних пошкоджень автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER]. У матеріалах справи присутній звіт №2586 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - власнику автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER]. Як вбачається із вищезгаданого звіту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER], після ДТП, що сталась 08 листопада 2016 року, станом на 08 листопада 2016 року становить 21 664,47 гривень. Як зазначає ст. 1166 ч.ч.1,3 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1187 ч.ч.1,2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлює ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 140 ч. 2 ЦПК України розмір витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Так, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру СПД [PERSON] від 12 липня 2018 року, [PERSON] за проведення дослідження автомобіля марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер [NUMBER] сплатив 2 000,00 гривень. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченої автотоварознавчої експертизи - у розмірі 2 000,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved