Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] вказує, що з лютого 1999 року до травня 2015 року вона проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2002 р. З відповідачем проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з матір'ю. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, а також від обов'язку піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Вказує, що відповідач має постійне місце роботи - працює водієм ПАТ «Рівнеазот», отримує достатній заробіток, окрім заробітної плати має додатковий неофіційний дохід, є здоровим та немає на утриманні інших дітей. Так як на теперішній час забезпечення мінімального рівня проживання, належного харчування,оплати комунальних послуг, витрат на шкільний заклад, на послуги репетиторів та позашкільних гурткових занять, спрямованих на розвиток дитини вимагає значних коштів, просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінила - суду пояснила, що оскільки позивачу стало відомо, що відповідач звільнився з ПАТ «Рівнеазот» та на даний час не має постійного місця роботи, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Відповідач проти задоволенні позову заперечив, суду пояснив, що на даний час постійного місця роботи не має, тому не може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця. Має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, що становить ? прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача з такою позицією відповідача погодилась, позовні вимоги зменшила та просила суд позов задовольнити - стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно. Заслухавши сторін в судовому засіданні дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] з лютого 1999 року до травня 2015 року проживала в цивільному шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з матір'ю. Відповідач змінені позовні вимоги визнав - не заперечив проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., що становить ? прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, судом встановлені підстави для стягнення аліментів. Судові витрати у сумі 229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved