Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У лютому 2020 року Акціонерне товариство Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк, банк) звернулось до [PERSON] з позовом, у якому просило стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 041,58 грн., яка утворилась станом на 20.01.2020. Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору, укладеного 19.02.2018 між банком та відповідачем, останній отримав кредит в розмірі 17 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини повторної неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи. Як встановлено з оглянутої судом Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у банку від 19.02.2018, [PERSON] ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк» виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Універсальна», в якій у графі бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/GOLD не зазначив будь-яких даних про тип картки і бажаний кредитний ліміт. Предметом позову у даній справі є стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 041,58 грн., із яких: 21 312,45 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 21 312,45 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 157 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2 570,15 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 2001,98 грн. - штраф, з них 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1501,98 грн. штрафу (процентна складова). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (далі - Тарифи) та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Анкета-заява не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 17 000 грн., а також на умовах, обумовлених у позові, зокрема відсутні будь-які дані про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім його особистих даних та підпису. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за кредитним договором від 19.02.2018 кредитних коштів у розмірі 17 000 грн., які в подальшому було збільшено до 21 312,45 грн. (заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту, яку вказує банк у своєму розрахунку). АТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки «Універсальна» та розміру наданого кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, а відтак доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 27 березня 2020 року у справі № 703/3063/18 (провадження №61-11260св19). Відтак, позивачем не доведено заявлений ним позов, а тому він не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed