Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулася до суду з позовом до [PERSON],[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1206/2008 від 02 червня 2008 року у розмірі 188 391,98 грн. Позов обґрунтований тим, що 02 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» №1206/2008, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) з метою придбання автомобіля на загальну суму 26 459,17 доларів США, а позичальник взяла на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту, сплати відсотків за його використання у розмірі 15,3 % річних. Умовами укладеного договору сторонами було погоджено, що розмір щомісячних платежів позичальника становить 551,01 доларів США, а кінцевий термін повернення кредиту сторони визначили - 01 червня 2015 року. Згідно умов укладеного договору виконання зобов'язань позичальника [PERSON] по кредитному договору було забезпечено заставою транспортного засобу, що набувався позичальником за рахунок отриманих кредитних коштів. За належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором поручався [PERSON] 27 червня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору «Автопакет» №1206/2008 від 02 червня 2008 року, згідно якої змінено валюту виконання зобов'язань за кредитним договором на національну грошову одиницю -гривню. Також умовами даної угоди сторони встановили змінювану процентну ставку, встановили кінцевий термін повернення кредиту - 20 липня 2018 року, погодили новий графік погашення кредиту. Відповідачі умови кредитного договору належним чином не виконують у зв'язку із чим утворилась заборгованість на загальну суму 188 391,98 грн. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у зазначеному розмірі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, суду подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу усунення порушеного права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк просить про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. 02 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» було укладено договір «Автопакет» №1206/2008 згідно якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 26 459,17 долари США, зі сплатою 15,3 % річних та кінцевим строком повернення до 01 червня 2015 року. Відповідно до п.2.2.1 кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язувалася повертати банку кредит та сплачувати передбачені п.1.1.3.1 договору відсотки. Мінімально необхідний платіж складає 551,01 долар США. Пунктом 4.3.3. кредитного договору передбачено обов'язок [PERSON] сплачувати необхідні платежі у розмірі та порядку, визначеному п.п. 2.2.1,2.2.2 кредитного договору. Також зобов'язувалась у випадку порушення зобов'язання сплатити штрафні санкції,вичначені умовами договору. Відповідно до п.3.1.1. кредитного договору в якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів,передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій [PERSON] передає в заставу автомобіль. За належне виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором поручився [PERSON], який відповідає перед банком у тому ж об'ємі що і [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, визначених договором повністю як від них разом так і від кожного окремо ( п.п.3.2.1,3.2.2 Кредитного договору). 27 червня 2012 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору «Автопакет» №1206/2008 від 02 червня 2008 року за яким змінено грошову одиницю надання кредиту - визначено, що кредит наданий у розмірі 198 531,62 грн. Встановлено починаючи з 01 липня 2013 року змінювану процентну ставку, максимальний розмір якої визначено 40%. Кінцевий термін повернення кредиту визначено до 20 липня 2018 року. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. Згідно приписів ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що додаткова угода №2 до договору «Автопакет» №1206/2008 від 02 червня 2008 року укладена 27 червня 2012 року без згоди поручителя [PERSON] Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння зміна умов договору не допускається. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, що передбачено ч.1 ст.559 ЦК України. У п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першоїстатті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Зазначений правовий висновок був викладений у постанові Верховного Суду України від 18 червня 2012 р. у справі № 6-73цс12, а згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Оскільки із збільшенням відсоткової ставки за користування кредитом збільшився обсяг відповідальності поручителя [PERSON] з яким такі зміни умов кредитного договору не узгоджувалися, суд вважає безпідставною вимогу позивача про солідарне стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Позивач ставить вимогу про стягнення із [PERSON] [PERSON] 188 391,98 грн.. До матеріалів справи позивачем долучено розрахунок заборгованості [PERSON] за договором №1206/2008 від 02 червня 2008 року станом на 07 липня 2015 року. Згідно даного розрахунку загальна сума заборгованості - 184 496,23 грн. Також відповідачем [PERSON] надано суду квитанції про сплату заборгованості за вказаним кредитним договором. Так, судом встановлено, що відповідачем здійснено погашення кредиту 20 липня 2013 року в розмірі 4173,90 грн. та 26 жовтня 2013 року в розмірі 4240,00 грн. Однак в долученому позивачем розрахунку заборгованості відсутня інформація про вказані суми платежів [PERSON] по кредиту. Банком за порушення позичальником умов кредитного договору нараховано штрафні санкції на загальну суму 20 082,00 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Позивачем починаючи з 04 березня 2015 року за прострочення сплати мінімального платежу встановлено пеню в розмірі 60 % річних, що ще більше утруднило належне виконання позивачем умов кредитного договору Банк при відсутності тривалий час платежів з боку відповідача ніяким чином не вирішував питання повернення заборгованості за кредитним договором, тим самим, на думку суду, допустив недобросовісність у здійсненні прав, що призвело до нарахування штрафних санкцій у розмірі 20082,00 грн. Таким чином суд вважає за можливе застосувати положення ст. 551 ч.3 ЦК України та відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафних санкцій. Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по кредиту всього у сумі 160 296,08 гривень. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Згідно п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції, що діяла на день звернення позивача до суду) , від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 гривні.

Outcome: partial