Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У лютому 2017 року представник Позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 28 серпня 2015 року між Кредитною спілкою та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено Кредитний договір №17-150805/н, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 18 000 гривень, плата за користування яким становить 83,95% річних, тобто 0,23% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії даного кредиту становить 60 фактичних місяців та підписаний 28 серпня 2015 року, а отже діє до 28 серпня 2020 року. В забезпечення Кредитного договору було укладено Договір поруки №17-150805/н від 28 серпня 2015 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями та зобов'язались відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що витікають із Кредитного договору №17-150805/н від 28 серпня 2015 року. Згідно з п.1.1 Додаткового договору до Кредитного договору у разі прострочення кредиту та визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком фіксована процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365% річних тобто 1% денних на суму залишку по кредиту (а.с.10). Пунктом 5.4.3 передбачена можливість дострокового розірвання кредитного договору у разі невиконання його умов. 07 серпня 2017 року представник Позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, і вона була прийнята судом. З урахуванням збільшення позовних вимог станом на 07 серпня 2017 року заборгованість [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає 49 935 гривень 86 копійки, з яких: -1 647 гривень 75 копійок - борг по пені; -5 759 гривень 28 копійок - штраф; -11 518 гривень 56 копійок - борг по тілу кредиту; -31 010 гривень 27 копійок - борг по відсоткам. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позов. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач -1) було укладено Кредитний договір №17-150805/н, відповідно до якого Кредитна спілка надала Відповідачу-1 кредит у розмірі 18 000 гривень, плата за користування яким становить 83,95% річних, тобто 0,23% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 28 серпня 2015 року в забезпечення Кредитного договору було укладено Договір поруки №17-150805/н, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями та зобов'язались відповідати по зобов'язанням [PERSON], що витікають із Кредитного договору №17-150805/н від 28 серпня 2015 року (а.с.11-12). Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно повертати суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків (додаток 1 до Кредитного договору) (а.с.9). [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 07 серпня 2017 року має заборгованість в сумі 49 935 гривень 86 копійки. Відповідно до ст.1054 ЦК України, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді Відповідачами умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на вищезазначене, сума заборгованості 49 935 гривень 86 копійки підлягає стягненню солідарно з усіх Відповідачів. З урахуванням задоволення позову стягненню з Відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 1 600 гривень в рівних частинах.

Outcome: approved