Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

У лютому 2017 року Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою. Обґрунтовуючи свої вимоги [PERSON] зазначила, що 12 жовтня 2012 року Відповідач під розписку отримав у неї позику у розмірі 3 000 доларів США та 1 000 гривень під 15% строком до 12 квітня 2013 року. Позивач зазначає, що не зважаючи на взяті на себе зобов'язання з повернення позики, [PERSON] кошти не повертає, у зв'язку з чим зазначену заборгованість Позивач просить стягнути в примусовому порядку. Суму заборгованості Позивач просить стягнути з Відповідача у національній валюті 83 200 гривень та 15% за використання грошей в сумі 12 480 гривень. В судове засідання Позивач не з'явилася, подала клопотання про розгляд справу у її відсутність, в якому просила задовольнити її вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст.169 ЦПК України. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір позики, згідно з яким Відповідач отримав у позику суму в розмірі 3 000 доларів США та 1 000 гривень строком до 12 квітня 2013 року, що підтвердив відповідною розпискою (а.с. 6), а крім того зобов'язався сплатити 15% за користування зазначеними коштами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч.1 ст. 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач вказує, що Відповідач своїх зобов'язань з повернення позичених коштів не виконує, у зв'язку з чим вимоги [PERSON] про стягнення боргу в примусовому порядку підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з Відповідача підлягає сума самої позики в розмірі 3 000 доларів США (еквівалент станом на день ухвалення рішення дорівнює 76 471 гривень 20 копійок) та 1 000 гривень, а всього - 77 471 гривень 20 копійок. Крім того, відповідають умовам укладеного договору: вимоги про стягнення з Відповідача 15% від суми позики: 77 471,20 х 15/100 = 11 620 гривень 68 копійок. Загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь Позивача, становить 89 091 гривень 88 копійок. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial