Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 16.07.2005 року та вони мають двох дочок: неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя шлюбні відносини між ними припинені. Примирення та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований у виконавчому комітеті Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за актовим записом № 01. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, зазначивши в ньому про те, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з тим, що позивач проживає з іншою жінкою, створивши нову сім`ю. Також указала, що проти розірвання шлюбу не заперечує та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просить проводити судове засідання в його відсутності. У поданому до суду відзиві зазначено про розгляд справи у відсутності відповідача. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2005 року між позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копій свідоцтв про народження сторони мають двох дочок: неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Після розірвання шлюбу за проханням позивача суд вважає можливим залишити їй набуте внаслідок реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved