Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

У лютому місяці 2015 року позивач звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24 квітня 2013 року визнано недійсним рішення Хмельницької міської ради за № 8 від 30.01.2008 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв.м. для обслуговування жилого будинку та земельної ділянки площею 1696 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою [ADDRESS], укладених 20.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] Також цим рішенням визнані недійсними державні акти серії [NUMBER] від 18.06.2008 року на право власності на ім»я [PERSON] на земельну ділянку площею 1000 кв.м. та серії [NUMBER] від 18.06.2008 року земельної ділянки площею 1696 кв.м. та договори дарування цих земельних ділянок укладених 20.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчених Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою 20 серпня 2008 року. Відповідно до приписів закону 9статті 61 ЦПК України) обставини встановлені означеним судовим рішенням є преюдиційними та не потребують доказування. Всупереч вимог закону на підставі визнаних судом недійсних правовстановлюючих документів, в тому числі і договорів дарування, відповідачем 28.02.2014 року була здійснена державна реєстрація прав власності вказаних земельних ділянок на своє ім»я державним реєстратором були винесені рішення про Державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які існують і на час розгляду справи судом. Наявність вказаних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно формально підтверджує права власності [PERSON] на підставі незаконних правовстановлюючих документів та порушує права позивача. Просить визнати припиненим право власності [PERSON], визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на означені земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та наполягає на його задоволенні з викладених підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні за явленого позову не визнала, просить у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що права позивача є не порушеними. Представник державної реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з»явився, повідомлений про час розгляду справи належним чином. Подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Суд, заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24.04.2013 року позов [PERSON] до Хмельницької міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність, Державних актів на право власності на земельні ділянки та договорів дарування земельних ділянок недійсними задоволено та визнано рішення Хмельницької міської ради від 30 січня 2008 року № 8 в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв.м., яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 1696 кв.м., призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованих по [ADDRESS] незаконними. Окрім того, цим рішенням визнані недійсними державні акти на право приватної власності на землю серії 040153 від 18.06.2008 року та серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянки площею 1000 кв.м. та 1696 м.кв., видані на ім»я [PERSON] відповідно недійсними. Крім того, визнані недійсними договори дарування означених земельних ділянок, які укладені 20 серпня 2008 року між [PERSON] і [PERSON], посвідчених Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України від 23 жовтня 2013 року вказане рішення апеляційного суду Хмельницької області від 24.04.2013 року залишене без зміни. Відповідно до приписів частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду копій реєстраційних справ державної реєстраційної служби вбачається, що 28.02.2014 року за рішеннями державного реєстратора Мельника В.В. реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ за індексними номерами 11275665 від 28.02.2014 року та індексним номером 11273751 було здійснено державну реєстрацію обох земельних ділянок площею 1000 кв.м. за кадастровим номером [NUMBER] та земельної ділянки площею 1696 кв.м. за кадастровим номером [NUMBER], що розташовані по [ADDRESS] за відповідачем [PERSON] по суті на підставі незаконним правовстановлюючих документів, позаяк на момент здійснення такої реєстрації вони були скасовані судом, і достеменно про це знав [PERSON] Згідно з підпунктом 10 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання договорів дарування [PERSON] земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] недійсними набрало законної сили, і без скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру не можна вважати, що відбувся реальний захист права власності позивача. Пунктом 2.1 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових правна нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/5 встановлено, що для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком. Згідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту, які застосовуються судом, встановлені статтею 4 ЦПК України, з положень якої випливає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений Законами України. На підставі означених норм процесуального права позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права, вказуючи, що договори дарування спірних земельних ділянок площею 1000 кв.м. та 1696 кв.м., розташованих по [ADDRESS] визнано недійсними, а тому позивач і просив з посиланням на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» захистити його порушене право, скасувавши державну реєстрацію прав на нерухоме майно за [PERSON] Всупереч вимог закону на підставі визнаних судом недійсних правовстановлюючих документів, в тому числі і договорів дарування від 20.08.2008 року була здійснена державна реєстрація прав власності вказаних земельних ділянок на підставі рішень державного реєстратора та такі рішення мають бути скасовані. Однак не підлягає до задоволення вимога позивача про припинення права власності [PERSON] на вказані земельні ділянки, оскільки фактично таке право припинено рішенням суду, яким скасовані правовстановлюючі документи, що і є припиненням прав на нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: partial