Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні\~вимоги [PERSON]\~мотивує тим,\~що між\~нею та\~відповідачем фактично\~припинилися сімейні\~відносини оскільки\~вони \~втратили почуття\~взаємоваги та\~любові,\~перестали вести\~спільне господарство.\~Протягом \~ тривалого\~часу \~проживають окремо,\~їх шлюб\~має \~формальний характер. \~ \~ \~ \~У судове засіданні позивач не з»явився, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав неведених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив характер спірних правовідносин і такі фактичні обставини. \~ \~ \~ \~З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 066120 від 01 серпня 2010 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 111. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Лабінська». \~ \~ \~ \~З свідоцтва про народження серії І-ИД № 076058 від 24 червня 2008 року вбачається, що [PERSON] народився 06 червня 2008 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~З свідоцтва про народження серії І-ИД № 182311 від 11 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] народилася 01 липня 2013 року. Її батьками є [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади від 12 листопада 2018 року № 1148/13-12 вбачається, що [PERSON], [INFO] та її дочка - [PERSON], 01 липня 2013 року зареєстровані за адресою: [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У положеннях ст. 112 СК України зазначено, що при розірванні шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило в інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розяснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. У тому випадку, коли суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, він постановляє рішення про розірвання шлюбу. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З вищенаведених норм матеріального права вбачається, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Разом з тим позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, оскільки втратив почуття поваги та любові до жінки. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved