Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У лютому 2015 року представник позивача ТОВ «Агротехсервіс» звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору оренди житла від 15 липня 2014 року укладеним. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Агротехсервіс» заборгованість з орендної плати у сумі 3160,95 грн. 25 січня 2016 року позивач остаточно уточнив свої позовні вимоги та просив зобовязати [PERSON] укласти з відповідачем договір оренди житла, квартири [ADDRESS], в іншій частині позовних вимог залишити позов без розгляду та стягнути з відповідача судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовував наступним. 28 лютого 1994 року Орендним Решетилівським ремонтно-транспортним підприємством, правонаступником якого є ТОВ «Агротехсервіс», у складі цілісного майнового комплексу було придбано житловий будинок за адресою: Полтавська область, селище Решетилівка, вул. Великотирнівська, 14-а. Рішенням виконкому Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області № 227 від 27 квітня 2007 року було присвоєно нові юридичні адреси будинкам по вул. Великотирнівській. За свідоцтвом про право власності на нерухоме майно двоквартирний житловий будинок за адресою: Полтавська область, селище Решетилівка ,14-а належить ТОВ «Агротехсервіс». У квартирі № 2 вказаного будинку проживають та зареєстровані відповідач [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON] Договір оренди житлового приміщення з ними не укладено, незважаючи на неодноразові пропозиції з боку відповідача. У звязку з зазначеним позивач і звернувся до суду із даним позовом. У судовому засіданні представники позивача ТОВ «Агротехсервіс» - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову, надали до суду письмові заперечення /а.с.24/, у яких зазначили, що договір оренди, наданий відповідачу для підписання суперечить вимогам чинного законодавства та наголошували на тому, що позивач не виконує своїх обовязків з утримання житла в належному стані. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету решетилівської районної Ради народних депутатів від 17 вересня 1986 року № 281 /а.с.27/ [PERSON] із його родиною ([PERSON] дружина, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка, [PERSON] син) видано ордер № 107 на житлове приміщення житловою площею 41,2 кв.м., яке складається з 3-х кімнат у квартирі за адресою: [ADDRESS] /а.с.25/. Згідно домової книги за вказаною адресою [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у грудні 1986 року /а.с.110-113/. За договором купівлі-продажу майна від 28 лютого 1994 року організація орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства придбала будинок, у якому проживає відповідач, у складі цілісного майнового комплексу /а.с.52-57/. Суд також зважає на те, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2015 року по справі 917/1071/15 визнано недійсним п.1.2. Договору купівлі-продажу від 28 лютого 1994 року державного майна Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства, в частині включення до вартості відчуженого цілісного майнового комплексу вартості 2-х квартирного житлового будинку (інв.№38) 1959 року вводу в експлуатацію, 2-х квартирного житлового будинку (інв№ 45) 1988 року вводу в експлуатацію, 4-х квартирного житлового будинку (інв. № 46) 1990 року вводу в експлуатацію. Визнано недійсним п. 5.2. Договору в частині обовязку покупця провести, за згодою мешканців житлових будинків, приватизацію квартир, що знаходиться на балансі підприємства у відповідності до чинного законодавства /а.с.308-317/. У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Агротехсервіс» є правонаступником організації орендарів Орендного Решетилівського ремонтно-транспортного підприємства. Зі свідчень сторін також вбачається, що Рішенням виконкому Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області від 27 квітня 2007 року будинку, у якому проживає та зареєстрований відповідач було присвоєно нову юридичні адресу: вул. Великотирнівська будинок № 14-а. Відповідно до свідоцтва про право власності ЯЯЯ/371253 від 21 вересня 2007 року двоквартирний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Великотирнівська, 14-а, селище Решетилівка Полтавської області належить ТОВ «Агротехсервіс» на праві приватної власності /а.с.5-6/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані та проживають у будинку за адресою вул. Великотирнівська, 14-а, селище Решетилівка Полтавської області, але орендної плати не сплачують та не бажають укладати договір оренди житла з ТОВ «Агротехсервіс». Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України затверджено один із фундаментальних принципів приватноправових відносин - принцип свободи договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Отже, укладення договору оренди квартири повинно відповідати внутрішній волі сторін та бути спрямованим на настання відповідних правових наслідків. Крім того, за положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин, у тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів. Саме такий підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК встановлено Верховним Судом України в постанові від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12. Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Отже, звернення ТОВ «Агротехсервіс» до суду з позовом про зобовязання укласти договір оренди квартири на встановлених ним умовах, є таким, що не відповідає вставленим законом способам захисту цивільних прав. Суд не бере до уваги посилання позивача на Правила надання населенню послуг з газопостачання затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, Закон України «Про питну воду та питне водопостачання», оскільки позивач не є постачальником зазначених комунальних послуг та вказаними нормативними актами не регулюються правовідносини з оренди житла. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агротехсервіс».

Outcome: dismissed