Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

У поданій в суд заяві позивач [PERSON] просить визнати відповідача [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою №5 у будинку №4 по вул.Жовтнева у м.Здолбунів Рівненської області. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що вона з 03 липня 2008 року є власником вказаної вище квартири, в якій зареєстровано місце проживання брата її померлого чоловіка [PERSON] Останній з 1987 року в її квартирі не проживає, комунальних послуг не сплачує та у добровільному порядку свою реєстрацію не знімає. Відповідач більше року житлом не користується, а тому втратив право на користування квартирою. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України та через пресу, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнав, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку реєстрацією місця проживання [PERSON] у квартирою №5 у будинку №4 по вул.Жовтнева у м.Здолбунів Рівненської області, яка згідно договору дарування від 03 липня 2008 року, зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05 січня 2009 року, належить [PERSON] З довідки ОСББ «Кармелюк» №7 від 8 листопада 2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач обставини не проживання за місцем своєї реєстрації ним понад 1 рік у належній позивачу квартирі [ADDRESS] визнав, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу, які за нормою ст.84 ЦПК України несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Граничний розмір таких витрат встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження оплати послуг адвоката в сумі 2000 грн. позивач надала чек №10 від 18 листопада 2016 року про отримання їх адвокатом [PERSON], з яким [PERSON] уклала договір про надання правової допомоги від 17 листопада 20-16 року на представництво її інтересів у даній цивільній справі. З розрахунку оплати праці адвоката від 18 листопада 2016 року вбачається, що вказані кошти передані з метою надання їй таких послуг, як консультація з правових питань під час підготовки матеріалів до суду, виготовлення ксерокопій матеріалів справи, складання позовної заяви, підготовка до судового засідання, представництво інтересів позивача під час судового розгляду справи, підготовка до дебатів, складання заяв в канцелярію суду на отримання судового рішення та виконавчого листа і їх отримання. Однак у вказаному розрахунку оплати праці адвоката конкретних сум за виконання кожної з указаних послуг не зазначено, участі у судовому розгляді справи адвокат не приймав та справу розглянуто без участі сторін та їх представників, акту прийняття виконаних робіт на підтвердження понесених витрат на правову допомогу згідно указаного вище розрахунку не представлено, що позбавляє суд визначити їх фактичний розмір, перевірити граничний розмір та поділити між сторонами. Сплата позивачем судового збору в сумі 551,20 грн. підтверджується квитанцією банківської установи про зарахування цих коштів за призначенням «судовий збір», а тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved