Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Київміськубд-1», ПАТ «Банк Столиця» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2006 року між ним (Установником), ЗАТ «Київміськбуд-1» (Забудовник) та ТОВ Комерційний банк «Столиця» (Управитель) укладено договір інвестування у нерухомість та управління майном № 17/2015, за умовами якого Забудовник зобов`язався своїми силами і засобами збудувати до 30.09.2007 року, ввести в експлуатацію і передати Установнику об`єкт інвестування - машино-місце [ADDRESS] (будів.), ж/к Пасаж, а Установник зобов`язався сплатити Забудовнику грошові кошти за закріплений об`єкт інвестування і передати на період будівництва придбане майно у довірчу власність Управителю. На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок ТОВ Комерційний банк «Столиця» 145 080 грн. за об`єкт інвестування. Проте станом на день подання позовної заяви об`єкт інвестування в експлуатацію не зданий та машино-місце позивачу не передано. На підставі викладеного, враховуючи невиконання відповідачами своїх зобов`язань за договором інвестування, просив визнати за ним майнові права на вказаний об`єкт інвестування - машино-місце [ADDRESS] (будів.), ж/к Пасаж. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом надіслання повістки, тому відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України вважаються такими, що повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 07.11.2006 року між [PERSON] (Установник), ЗАТ «Київміськбуд-1» (Забудовник) та ТОВ Комерційний банк «Столиця» (Управитель) укладено договір інвестування у нерухомість та управління майном № 17/2015, за умовами якого забудовник зобов`язався своїми силами і засобами збудувати, ввести в експлуатацію та передати об`єкт інвестування Установнику. Установник зобов`язався сплатити Забудовнику грошові кошти за закріплений об`єкт інвестування та передати на період будівництва придбане майно у довірчу власність Управителю. Управитель зобов`язався від свого імені та в інтересах Установника здійснювати управління майном, отриманим у довірчу власність, яке полягає виконанні своїх зобов`язань за цим договором, контролі за дотриманням Забудовником умов та зобов`язань за цим договором та попередженні ризикових ситуацій під час будівництва об`єкта інвестування (а.с. 10-15). Пунктом 2.5 Договору визначено об`єкт інвестування - машино-місце [ADDRESS] (будів.), ж/к Пасаж. Строк закінчення спорудження об`єкта інвестування - 30.09.2007 року. Згідно п. 3.2.1 Договору Забудовник має право для виконання акредитиву, відкритого Установником на користь Забудовника, надати Управителю Акт прийому-передачі майнових прав на вимірні одиниці об`єкту інвестування. Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Акредитив виконується Управителем по пред`явленню Забудовником Акту прийому-передачі майнових прав на вимірні одиниці об`єкту інвестування шляхом перерахування грошових коштів з рахунку акредитива на рахунок Забудовника. Позивач свої зобов`язання за договором інвестування виконав, сплативши Забудовнику грошові кошти за об`єкт інвестування у загальному розмірі 145 080 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 17). Відповідно до умов договору, Управителем (ТОВ КБ «Столиця») позивачу видано свідоцтво №1, відповідно до якого, вартість майна, переданого Установником Управителю в управління становить 145 080 грн. та закріплено за Установником вищезазначений об`єкт інвестування площею 22,32 кв. м. (а.с. 20). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права. Статтею 7 вказаного Закону визначено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Відповідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з матеріалів справи, Забудовник своїх зобов`язань за договором інвестування не виконав. Будівництво об`єкту інвестування у визначені договором строки не закінчено, об`єкт інвестування в експлуатацію не введено та не надано позивачу комплект документів, необхідний для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - машино-місце. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав, поряд з іншим, є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права. Згідно зі ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Враховуючи те, що позивачем повністю проінвестовано площу 21,32 кв. м, у даному незавершеному будівництвом об`єкті, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання майнового права позивача на об`єкт інвестування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved