Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 березня 2001 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька: [PERSON]. Однак, шлюб виявився невдалим, тому сторони почали проживати окремо з 2017 року, а дитина проживає із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Позивач вказує на те, що вона не працює, пенсіонерка, власних коштів не вистачає на утримання дочки, потрібне повноцінне забезпечення харчування, навчання, одягу та багато іншого. Протягом всього часу батько дітей участі у вихованні доньки не бере, коштів на їх утримання не надає. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, але зазначив, що і сам є пенсіонером, інвалідом 2 групи, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії. (а.с.16) Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 березня 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-БК № 056517. Після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 4). Із матеріалів справи вбачається, що за період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] 18 січня 2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про її народження (а.с. 5). Батьком у свідоцтвах про її народження записаний [PERSON]. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, пенсіонером, учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, про що свідчить копії посвідчень ( а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення не ю повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, враховуючи те, що відповідач є інвалідом загального захворювання, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі\~\~\~? частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Outcome: approved