Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 30 вересня 2014 року помер [PERSON] Після смерті останнього відкрилась спадщина на земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом, проте не звернувся у нотаріальну контору у встановлений термін у звязку з тим, що він не знав про смерть [PERSON], оскільки фактично постійно проживає разом з дружиною та дітьми в будинку дружини, який знаходиться в Одеській області. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви у нотаріальну контору для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БВ № 237192 від 01 жовтня 2014 року, встановлено, що [PERSON] помер 30 вересня 2014 року в с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис за № 22. За життя, 04 березня 2011 року [PERSON] склав заповіт посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2027, де заповів на імя [PERSON] земельну ділянку розміром 1,5757 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, яка належала померлому на підставі Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 819577, виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 20 травня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю № 220. Відповідно до повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 24 березня 2017 року № 525/01-16, після смерті [PERSON], який помер 30 вересня 2014 року, заведено спадкову справу за № 243/2016 року, на підставі заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців першої черги за законом: дочки померлого [PERSON] та дружини померлого [PERSON]. Відповідно до матеріалів спадкової справи відомо, що 04 березня 2011 року від імені [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, за реєстраційним № 2027, на імя [PERSON], [INFO] такого змісту: «Належну мені земельну ділянку, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, належні мені на підставі Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серія Р1 № 819577, виданого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 20 травня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю № 220. Згідно довідки виданої виконкомом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 30 березня 2017 року № 330, на день смерті [PERSON], який помер 30 вересня 2014 року, і який був зареєстрований та проживав за адресою вул. Незалежності. 29, с. Михнів, Ізяславського району Хмельницької області склад сімї був слідуючий: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], тесть [PERSON], [INFO], теща [PERSON], [INFO]. Тобто єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які скористалися передбаченим законом правом та у встановлений строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. В той же час, свідоцтва про право на спадщину зазначеним спадкоємцям не видавались. [PERSON], після укладення шлюбу, змінила прізвище на «Бондарук». Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Вказаний позов визнаний в судовому засіданні [PERSON] та представником [PERSON] [PERSON] Вказане підтверджує, що останні надають згоду на звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved