Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 2743 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, завданої залиттям належної [ADDRESS] . Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даної квартири, власником [ADDRESS] , яка розташована над квартирою позивача, є відповідач [PERSON] 13 лютого 2018 року близько 21-00 год. відбулося залиття належної позивачу квартири із квартири відповідача, у зв`язку з чим було викликано аварійну бригаду КП «СЕЗ», доступ якій відповідачем до належної квартири не наданий. Відповідно до акту обстеження квартири позивача затоплення вказаної квартири відбулося внаслідок неналежного ставлення мешканців кв.39 до сантехнічного приладдя, мереж водопостачання і водовідведення. Розмір матеріальної шкоди визначений згідно висновку спеціаліста С-8139 експертного будівельно-технічного дослідження. Відповідач, як власник кв.39, в добровільному порядку відмовляється відшкодовувати завдану шкоду. Неправомірні дії відповідача призвели до душевних страждань позивача, яка є особою пенсійного віку, та стану постійного стресу, порушення нормальних (звичних) умов проживання, необхідності захисту свого порушенного права в судовому порядку, необхідності матеріальних затрат для відновлення пошкодженого майна, що в свою чергу негативно впливає на здоров`я. Відповідач неодноразово допускала залиття квартири позивача-18 травня 2017 року, 13 лютого 2018 року, 07 вересня 2018 року, але жодного разу не відшкодувала завдані збитки. Просить позов задовольнити. Згідно статтей 19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що заперечення відсутні. У заяві від 27 серпня 2019 року позивач [PERSON] просить стягнути із відповідача [PERSON] 8456 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, завданої залиттям належної квартири з посиланням на те, що 06 червня 2019 року відбулося затоплення квартири із квартири відповідача, про що складений акт обстеження. Внаслідок затоплення відбулося пошкодження квартири, зокрема, і тих елементів, що і при затопленні від 13 лютого 2018 року. З відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 2743 грн. (заявлена при зверненні з позовною заявою) та у розмірі 5713 грн. в межах заяви про збільшення розміру позовних вимог, всього 8456 грн.. Просить стягнути сплачений судовий збір, витрати на залучення спеціалістів тана правничу допомогу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Литовченко Д.М. позов підтримав, просив стягнути 8456 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, внаслідок залиття квартири позивача 13 лютого 2018 року, 06 червня 2019 року. Просить стягнути сплачений судовий збір, витрати на залучення спеціалістів тана правничу допомогу. Представник відповідача адвокат Подлуцький М.О. в судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 2743 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди, витрати на правничу допомогу не обгрунтовані. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником [ADDRESS] , державна реєстрація права власності проведена 15 листопада 2004 року. Власником [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , державна реєстрація права власності проведена 16 лютого 2011 року. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно копії акту обстеження квартири №36 житлового будинку №21, корп.1 по вул.Незалежності від 14 лютого 2018 року комісією у складі інженерів-будівельників провідних КП «Служба Єдиного Замовника» та власника вказаної квартири виявлено ознаки залиття через протікання 13 лютого 2018 року (зафіксовано 21-20 год.) з квартири №39 , що знаходиться поверхом вище над квартирою № 36 . 14 лютого 2018 року мешканцями кв. 39 доступ до даної квартири не наданий. Висновок-мережі водопостачання та водовідведення, що знаходяться на обслуговуванні КП «СЕЗ», перебувають в належному стані, заяви мешканців будинку не надходили, ремонтні роботи не проводились. Затоплення відбулося внаслідок неналежного ставлення мешканців кв.39 до сантехнічного приладдя або мереж водопостачання і водовідведення у своєму помешканні. Мешканці кв .39 не звертались до аварійної служби КП «СЕЗ» з приводу виникнення аварійних ситуацій у квартирі. Відповідно до висновку спеціаліста С-8139 експертного будівельно-технічного дослідження від 12 липня 2018 року, проведенного Експертною фірмою «Еталон», дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 13 лютого 2018 року кв.36 буд.21 корп.1 по вул.Незалежності м .Ніжина, становить 2743 грн.. Згідно акту обстеження квартири №36 житлового будинку №21, корп.1 по вул.Незалежності від 06 червня 2019 року комісією у складі інженерів-будівельників провідних КП «Служба Єдиного Замовника» та власника вказаної квартири виявлено ознаки залиття через протікання 06 червня 2019 року (зафіксовано 06-20 год.) з квартири №39 , що знаходиться поверхом вище над квартирою №36 . Висновок-мережі водопостачання та водовідведення, що знаходяться на обслуговуванні КП «СЕЗ», перебувають в належному стані, заяви мешканців будинку не надходили, ремонтні роботи не проводились. Затоплення відбулося (після корінного крану) внаслідок ушкодження корпусу фільтра для очищення води у ванній кімнаті кв . 39 . Роботи по влаштуванню відводу та монтажу фільтра виконані мешканцями кв .39 самостійно, дані мешканці не звертались до аварійної служби КП «СЕЗ» з приводу виникнення аварійних ситуацій у квартирі. Відповідно до висновку спеціаліста С-9119 експертного будівельно-технічного дослідження від 09 серпня 2019 року, проведенного Експертною фірмою «Еталон», дійсний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття 06 червня 2019 року [ADDRESS] , становить 7459 грн.. Клопотання про призначення експертиз під час розгляду справи сторонами не заявлялись. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з його вини. У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності своєї вини несе відповідач. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. На підставу заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на вищезазначені акти обстеження [ADDRESS] про залиття квартири 13 лютого 2018 року та 06 червня 2019 року, які засвідчені посадовими особами КП «СЕЗ», із яких вбачається, що залиття належної позивачу квартири відбулося із квартири відповідача через неналежне ставлення мешканців кв.39 до сантехнічного приладдя або мереж водопостачання і водовідведення. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири 13 лютого 2018 року та 06 червня 2019 року, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, при цьому уточнення предмету позову можливе як збільшення або зменшення матеріальної вимоги в межах одного й того самого способу захисту порушеного права чи інтересу, в даному випадку-відшкодування шкоди внаслідок порушення відповідачем прав позивача через затоплення квартири та пошкодження майна. При розгляді позовів про відшкодування шкоди необхідно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (заподіювача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача [PERSON] покладено обов`язок доведення відсутності її вини у завданні шкоди позивачу. В даному випадку причини залиття квартири позивача 13 лютого 2018 року та 06 червня 2019 року встановлені на підставі вищезазначених актів, які містять дані про подію, яка відбулася, наслідки такої події, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Відповідно до частин першої і третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі. Сума заподіяної майнової шкоди підтверджується висновками спеціаліста С-8139 експертного будівельно-технічного дослідження від 12 липня 2018 року та С-9119 експертного будівельно-технічного дослідження від 09 серпня 2019 року. Положеннями статті 264 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Враховуючи, що відповідач не спростувала вказаної презумпції, на користь позивача підлягає відшкодуванню заподіяна внаслідок залиття квартири матеріальна шкода у розмірі 8456 грн.. Даний розмір шкоди відповідачем у встановленому порядку не спростований. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить із того, що у результаті винних дій відповідача позивачу завдано моральної шкоди, оскільки у зв`язку із залиттям квартири 13 лютого 2018 року та 06 червня 2019 рокувона перенесла моральні переживання і незручності, докладає значних зусиль для захисту свого права в судовому порядку. Моральна шкода у розмірі 5000 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості. В даній частині позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову повністю, відповідно до статті 141 ЦПК України 1409 грн. 60 коп судового збору, 3496 грн. витрат на залучення спеціалістів відповідно до ст.139 ЦПК України (1498+1998=3496), підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Зазначене підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 вересня 2018 у справі №751/3840/15-ц. Правнича допомога позивачу надана, зокрема, адвокатом Степанченко О.А., розмір документально підтверджених витрат на правничу допомогу становить 4950 грн.. Матеріалами справи доведений факт надання правничої допомоги адвокатом, надані суду належні документи дають підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на користь позивача. Визначаючи суму витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує тривалість часу, затраченого на складання процесуальних документів, підготовку інших документів до суду, у зв`язку із чим доходить до висновку про компенсацію позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 3200 грн. (консультація-500, підготовка 2 запитів-по 200, підготовка законодавчої бази-500, складення позову-1800). Клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвокату відповідач в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України не подавала.

Outcome: approved