Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: стягнути із товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» на свою користь суму заборгованості у розмірі - 340 488 грн. 34 коп., що складається із інфляційних втрат у розмірі - 276 060 грн. 08 коп. та 3 % річних у розмірі - 64 388 грн. 26 коп., а також понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 червня 2015 року між ним та товариством з додатковою відповідальністю «Бровари-молоко» (далі - ТДВ «Бровари-молоко») укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого він вніс у касу відповідача грошові кошти у розмірі - 1 140 000 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 2.4 договору позика надається строком до 31 грудня 2015 року, при цьому позивач має право вимагати дострокового повернення грошових коштів, а відповідач зобов'язаний повернути їх протягом 10 днів з моменту отримання вимоги. 07 жовтня 2015 року відповідач отримав письмову вимогу про дострокове повернення позики за договором, однак у десятиденний строк коштів не повернув. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року стягнуто із ТДВ «Бровари-молоко» заборгованість за договором позики у розмірі - 1 140 000 грн. 00 коп. Разом з тим, судове рішення не виконано. У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання відповідач повинен сплатити 3 % річних, що становить 64 388 грн. 26 коп. та інфляційні втрати у розмірі - 276 060 грн. 08 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] й [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Шевченко К.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що кошти за договором надавалися на умовах співпраці, залучені до бюджету підприємства та закупівлі продукції. На даний час відділ державної виконавчої служби заблокував всі рахунки підприємства, що позбавляє можливості повернути борг. Вислухавши пояснення позивача, його представників, заперечення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи 01 червня 2015 року між [PERSON] й ТДВ «Бровари-молоко» укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позичальник отримав фінансову допомогу у розмірі - 1 140 000 грн. 00 коп. Пунктом 2.4 договору передбачено, що допомога надається строком до 31 грудня 2015 року і може бути повернута достроково. Відповідно до пунктів 5.1 й 5.2 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення даної допомоги, письмово попередивши про це позичальника. Позичальник повертає надану допомогу протягом десяти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги. З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача ТДВ «Бровари-молоко» 06 жовтня 2015 року направлено вимогу про повернення позики за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 01 червня 2015 року. Зазначену вимогу відповідач отримав 07 жовтня 2015 року, разом з тим у добровільному порядку кошти не повернув. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 січня 2017 року стягнуто із ТДВ «Бровари-молоко» заборгованість за договором позики у розмірі - 1 140 000 грн. 00 коп. З листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ТДВ «Бровари-молоко» на користь [PERSON] боргу у розмірі - 1 140 000 грн. 00 коп. Згідно із платіжним дорученням № 3157 від 24 травня 2017 року на користь стягувача перераховано грошові кошти у розмірі - 71 968 грн. 07 коп. На депозитному рахунку відділу знаходяться кошти у розмірі - 119 706 грн. 73 коп. списані із рахунку боржника. У зв'язку з тим, що провадження зупинено, перерахувати кошти на рахунок стягувача неможливо. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У даному випадку прострочення грошового зобов'язання відповідач допустив з 18 жовтня 2015 року по день постановлення судом рішення (13 вересня 2017 року). Разом з тим, з розрахункового періоду слід вилучити день здійснення позивачем часткової сплати боргу 24 травня 2017 року у розмірі - 71 968 грн. 07 коп. При розрахунку інфляційних втрат судом враховуються рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ (лист N 62-97р від 03 квітня 1997 року). Так, Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ - індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості. Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С - сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С - сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу. Таким чином інфляційне збільшення суми боргу за період з 18 жовтня 2015 року по 23 травня 2017 року складає - 257 889 грн. 18 коп. За період з 25 травня 2017 року по 13 вересня 2017 року - 18 171 грн. 46 коп. Всього - 276 060 грн. 64 коп. За період з 18 жовтня по 23 травня 2017 року сума боргу становить 1 140 000 грн. 00 коп.; кількість прострочених днів складає - 584; розмір процентів річних - 3 %. Загальна сума процентів за вказаний період становить - 54 626 грн. 30 коп. За період з 25 травня 2017 року по 13 вересня 2017 року сума боргу становить 1 068 031 грн. 93 коп. (1 140 000 -71 968.07=1 068 031,93) кількість прострочених днів - 112; розмір процентів річних - 3 %. Загальна сума процентів за договором за цей період складає 9 831 грн. 75 коп. Всього розмір 3 % річних складає - 64 458 грн. 05 коп. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати у розмірі - 276 060 грн. 64 коп.; 3 % річних у розмірі - 64 458 грн. 05 коп. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2 350 грн. 39 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі - 1 054 грн. 80 коп.

Outcome: approved