Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 9/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] , що була прийнята останнім після смерті його матері та бабусі позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Водночас позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк спадщину після смерті батька не прийняла, оскільки постійно мешкала за межами України та, працюючи за контрактом, не мала можливості повернутися в Україну для подання відповідної заяви. Тому [PERSON] , вказуючи на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення питання щодо задоволення позову залишив на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та представників сторін, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Згідно відповіді приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Кучерової Г.А. від 26 лютого 2020 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 54-55) жодна особа не зверталася з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , спадкова справа не заведена. З інформації, що міститься в будинковій книзі для реєстрації громадян в житловому будинку по [ADDRESS] (а.с. 28-37) також не встановлено, що на момент смерті спадкодавця за адресою його зареєстрованого проживання були зареєстровані інші спадкоємці або особи, що б мали право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. З копії закордонного паспорту [PERSON] (а.с. 9-12) вбачається, що остання дійсно протягом тривалого періоду, що охоплював значний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , перебувала за межами України, що було обумовлено трудовими відносинами, а тому була позбавлена можливості подати відповідну заяву. Суд вважає зазначену стороною позивача причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною. За встановленого, суд вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. Проте, оскільки позивачкою не обґрунтовано та не доведено необхідність надання тримісячного строку, а тому суд вважає необхідним встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. Тому,

Outcome: partial