Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року Кредитна спілка «Азовська кредитна компанія» (далі по тексту - КС «АКК») звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору споживчого кредиту № 1527/12-А від 05.10.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00грн. за рахунок власних коштів, строком на 18 місяців, та зобов'язався повернути його із виплатою 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування у порядку та строки згідно графіка. За час користування кредитом відповідачем за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року сплачено у розмірі 3000,00 грн., у зв'язку із чим залишок за кредитом склав 573,99 грн. Однак, у порушення умов укладеного договору суму кредиту та відсотків за користування ним відповідач до теперішнього часу у повному обсязі не сплатив, в результаті чого виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, а сума заборгованості станом на 02.02.2015. становить 806.80 грн. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Під час судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, вказавши, що станом на 10.03.2015 року заборгованість за кредитним договором склала 833,66 грн., що складається із залишку по кредиту у розмірі 573,99 грн. та нарахованих процентів у розмірі 259,67 грн. Представник позивача Мовчан Н.І. до суду не з'явилась, надала заяву про можливість розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до кредитного договору № 1527/12-А від 05.10.2012р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. за рахунок власних коштів, строком на 18 місяців та зобов'язався повернути його із виплатою 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування в порядку та строки згідно графіка. За час користування кредитом відповідачем за період з жовтня 2012 року по березень 2014 року сплачено у розмірі 3000,00 грн., у зв'язку із чим залишок за кредитом склав 572,99гр. У зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.03.2015 р. утворилась заборгованість у розмірі 833,66 грн., яка складається із залишку по кредиту - 573,99 грн. та нарахованих відсотків 259,67грн. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 ст. 612 ЦК України встановлено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. У відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. При зверненні до суду із зазначеним позовом позивачем сплачено 243,60 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved