Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до КП Житлово-експлуатаційне підприємство №23 Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала на посаді головного інженера Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №23» Дніпропетровської міської ради з 02.01.2014 року. Наказом КП «ЖЕП 323» від 19.01.2015 року №3 позивача призначено виконуючим обов'язки директора з 20.01.2014 року. 20.02.2014 року розпорядженням Дніпропетровського міського голови створено комісію з припинення юридичної особи - КП «ЖЕП №23». Позивач зазначає, що з 25.08.2015 року по 24.09.2015 року вона перебувала у відпустці. У період з 15.07.2015 р. по 03.08.2015 р., з 14.09. 2015 р. по 30.09.2015р. , з 02.11.2015р., по 13.11.2015р. позивач перебувала на лікарняному та з 23.11.2015 року перебуває на лікарняному у зв'язку з вагітністю. Позивач вказує, що з травня 2015 року по січень 2016 року відповідач не сплачував їй заробітну плату, має заборгованість по виплаті заробітної плати та виплаті по лікарняному листку, яка становить близько 30 000, 0 грн. Зважаючи на викладене вище. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості із заробітної платити, виплат по відпустці та лікарняному за період з травня 2015 року по січень 2016 року у сумі 30 000, 0 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000, 0 грн. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати за період з червня 2015 року по листопад 2015 року у розмірі 39 240, 0 грн. моральну шкоду - 5 000, 0 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направленим до суду листом просив розглядати справу у свою відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала на посаді головного інженера Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство №23» Дніпропетровської міської ради з 02.01.2014 року. Розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 15.01.2015 року № 24-рк «Про звільнення від виконання службових обов'язків директора КП «ЖЕП №23» [PERSON].», на позивача покладено виконання обов'язків директора КП «ЖЕП №23». Наказом КП «ЖЕП №23» від 19.01.2015 року №3 позивача призначено виконуючим обов'язки директора з 20.01.2014 року. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 року № 27/45 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств» вирішено припинити діяльність КП ЖЕП №23 шляхом приєднання до КП «ЖЕП №39». Розпорядженням Дніпропетровського міського голови створено комісію з припинення юридичної особи - КП «ЖЕП №23». З матеріалів справи убачається, що з 15.07.2015 р. по 03.08.2015 р., з 14.09. 2015 р. по 30.09.2015р. , з 02.11.2015р., по 13.11.2015р. позивач перебувала на лікарняному. З 25.08.2015 року по 24.09.2015 року на підставі розпорядження Дніпропетровського міського голови від 14.08.2015 року № 759-рк «Про відпустку [PERSON].» позивач перебувала у відпустці. З 23.11.2015 року позивач перебувала на лікарняному у зв'язку з вагітністю. Відповідно до відомостей про заробітну плату, позивачу нараховано заробітну плату: за червень 2015 року - 5747, 48 грн; за липень 2015 року - 4 158, 95 грн; за серпень 2015 року - 3 136, 62 грн; за вересень 2015 року - 3 455, 07 грн; за жовтень 2015 року - 3 533, 61 грн; за листопад 2015 року - 19 208, 91 грн. Станом на час розгляду справи відповідач має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати у сумі 39 240, 64 грн. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, як у відповідача виникла перед позивачем заборгованість по заробітній платі, представник відповідача позов визнав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 39 240, 64 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, як відповідач порушив право позивача на своєчасне отримання заробітної плати, що призвело до моральних страждань позивача та втрату нормальних життєвих зв'язків, зважаючи на те, що представник відповідача позов визнав в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000, 0 грн. а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню

Outcome: approved