Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNFMRP207420127 від 25.11.2011 року на загальну суму 24 682,70 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № DNFMRP207420127 від 25.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 965,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розсрочка» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, станом на 17.09.2019 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 24 682,70 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3 231,50 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,36 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 938,82 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 17 858,46 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 151,56 грн. Тому, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № DNFMRP207420127, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 965,50 грн. на строк 24 місяці з 25.11.2011 року по 24.11.2013 року включно на наступні цілі: придбання товару, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 17 вересня 2019 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 24 682,70 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3 231,50 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2,36 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 938,82 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 17 858,46 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1 151,56 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № DNFMRP207420127 від 25.11.2011 року станом на 17 вересня 2019 року на загальну суму 24 682,70 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. На підставі ст.ст. 526, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved