Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивувала тим, що 18 січня 2021 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вони з відповідачем не проживають разом, їх спільні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає належної підтримки та не бере участі у вихованні дітей. Разом з ти, зазначила, що відповідач не утримує її, хоча вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку та отримує лише щомісячну одноразову допомогу у розмірі 860,00 грн.. Даної допомоги не достатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як малолітніх дітей так і її особистого проживання. Тому, звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач, який повідомлявся про розгляд справи судом вчасно та належним чином шляхом розміщення на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області оголошення про його виклик до суду, в судове засідання не з`явився, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 січня 2017 року у Фастівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 15, що підтверджено Свідоцтвом про шлюбу Серія [NUMBER] виданим 18 січня 2017 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] виданим 13 лютого 2017 року та Серія [NUMBER] виданим 09 вересня 2019 року. Згідно Довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області № 027 від 20 січня 2021 року, малолітні [PERSON] та [PERSON] , проживають разом із матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно ч. 1, ч. 2 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом (ч. 4 даної статті). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком дітей до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною, не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного належного утримання малолітніх дітей, та забезпечення їх всім необхідним. Враховуючи вищевказане суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини з якою проживають малолітні діти, оскільки перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі та має обов`язок забезпечувати сім`ю, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на корить позивача на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення молодшою донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 02 лютого 2021 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: approved