Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що влітку 1991 року її мати - [PERSON], проживала разом із [PERSON], від якого завагітніла та народила доньку. У зв'язку з тим, що повідомити про даний факт відповідача не змогла, батьком [PERSON] у свідоцтві про її народження був записаний зі слів матері - [PERSON], якого позивачка ніколи не бачила. Після досягнення повноліття позивачкою її мати розповіла про те, що її батьком є [PERSON], якого вдалось розшукати [PERSON] Тому [PERSON] просила суд визнати [PERSON] її батьком та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області внести відповідні зміни до актового запису про її народження. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував, пояснивши, що дійсно [PERSON], [INFO], не є його дочкою, що йому достовірно відомо. Представник відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання для розгляду даної цивільної справи свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а. с. 9), про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] влітку 1991 року зустрічались та мешкали разом. [INFO] [PERSON] народила дитину - дочку [PERSON], дані про батька якої були внесені до актового запису про її народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України відповідно до вказівки матері, а дитина зареєстрована як [PERSON] (а. с. 5), втім фактично її батьком є позивач [PERSON], з яким [PERSON] на той час підтримувала фактичні шлюбні стосунки, що у судовому засіданні визнав сам відповідач. З висновку спеціаліста № 26, проведеного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради», проведеного з 20 січня 2014 року по 31 січня 2014 року, вбачається, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даного дослідження складає не менше 99,998% (а. с. 18-22). Згідно ст. 129 СК України особа, що вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, що в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До такої вимоги застосовується позовна давність в один рік з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Враховуючи, що біологічне батьківство було визнане всіма особами, що брали участь у справі, а також підтверджене висновком генетичної експертизи, суд вважає позовні вимоги в частині визнання батьківства обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому також підлягають задоволенню вимоги в частині внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про її батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved