overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Харківської державної наукової бібліотеки імені В.Г. Короленка, Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Міністерства культури України про визнання права власності, виключення майна з акту опису та арешту майна, витребування майна та відшкодування моральної шкодив режимі відеоконференції. Представник відповідачів адвокат Шабас Г.В. звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Харкова або Жовтневим районним судом м. Харкова, посилаючись на наявність обставин, які ускладнюють явку [PERSON] , [PERSON] та їх представника у судове засідання, яке призначено на 10:00 год. 02.03.2020. Розгляд вказаної справи призначено на 02.03.2020 на 10:00 год. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Таким чином, твердження представника [PERSON] про те, що у випадку звернення до суду із заявою про проведення судового засідання у режимі відеоконференції не застосовуються положення про обов`язок направити копії такої заяви іншим учасникам не узгоджується з нормами процесуального закону. Відповідно, жодних доказів направлення заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції на адресу інших учасників матеріали заяви не містять. Крім того, представник [PERSON] у заяві зазначає лише про наявність обставин які ускладнюють явку представника позивача у судове засідання, а саме: віддаленість місцезнаходження Оболонського районного суду м. Києва, проте не вказує, які саме обставини перешкоджають безпосередній участі у судовому засіданні. Крім того, представником відповідачів [PERSON] , [PERSON] заявлено про можливість проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Ленінським районним судом м. Харкова або Жовтневим районним судом м. Харкова, що не дає можливості конкретного визначення відповідного суду для вчинення ним відповідних процесуальних дій. Таким чином, суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку про залишення без задоволення поданої представником [PERSON] заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. До суду 07 травня 2019 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Свої вимоги представник відповідача обґрунтовує тим, що у звязку із перебуванням у відрядженні на дату засідання вона не може особисто прийняти участь у ньому. Згідно зі ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обовязковою. Враховуючи вищевикладене, а також те, що представник відповідача не має змоги зявитися в судове засідання в приміщення Оболонського районного суду м. Києва, суд прийшов до висновку, що наступне засідання по вищезазначеній справі, яке відбудеться 28 травня 2019 року о 15 годині 00 хвилин, необхідно провести у режимі відеоконференції. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві, державної адміністрації, про позбавлення права користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представником відповідачів подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом касаційної скарги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Оболонського РВ ДМС в м. Києві про зобов`язання вчинити дії. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши підстави порушеного клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Оскільки з доданих до клопотання представника відповідача матеріалів вбачається, що постанова апеляційного суду у адміністративній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Оболонського РВ ДМС в м. Києві про зобов`язання вчинити дії набрала законної сили, ухвалою касаційного суду її виконання не зупинялось, суд не має правових підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Н.М. про визнання заповіту недійсним. У грудні 2016 року представник позивача [PERSON] - адвокат Якименко О.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, посилаючись на неможливість отримання медичної картки [PERSON] у інший спосіб. Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Частиною 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. Враховуючи, що представником позивача до заяви про забезпечення доказу додано документи на підтвердження неможливості отримання вказаного доказу у інший спосіб, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спадкового майна в натурі. Ухвалою суду від 28.07.2017 року заяву [PERSON] про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, належне на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] 09.08.2017 року представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що у вказаній ухвалі допущено описку, а саме: в резолютивній частині вказаної ухвали, замість вірно вказаного органу, на який покладено виконання ухвали «Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36» помилково зазначено «Реєстраційну службу ГУЮ у м. Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д). Учасники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про виправлення описки. У відповідності до положень ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, що беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Разом з тим суд розглядає заяви у межах заявлених позивачем вимог. Із прохальної частини заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником вимоги щодо визначення органу, на який покладено обов'язок виконання ухвали про забезпечення позову не заявлялось, тому суд обрав такий орган на власний розсуд, що не є опискою або арифметичною помилкою. Таким чином, у задоволенні заяви про виправлення описки слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на майно, встановлення родинних стосунків. У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про збирання доказів шляхом допиту свідків, оскільки для вирішення справи важливе значення має допит свідків, які проживають у Жовтневому районі міста Дніпропетровська, однак не мають змоги особисто з'явитись до Оболонського районного суду м. Києва. Посилаючись на вказані обставини, просив суд постановити відповідну ухвалу, якою доручити Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська, що знаходиться за адресою: 49044, м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 18-А, організувати участь свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання у зв'язку із затягуванням строків розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 158-1 ЦПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника цивільного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніше як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання. Враховуючи вищевикладене, а також те, що свідки проживають в м. Дніпропетровськ, для забезпечення оперативності судового розгляду, суд дійшов висновку, що наступне засідання по вищезазначеній справі, яке відбудеться 02 грудня 2015 року о 14 годині 20 хвилин необхідно провести у режимі відеоконференції. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 10 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки вона та її представник [PERSON] не зможуть прибути в судове засідання, призначене на 10 год 00 хв 17 жовтня 2019 року, у зв`язку з перебуванням у цей день за межами м. Києва. Сторони у судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції [PERSON] зазначає, що найближчим судом, до якого вона зможе прибути разом зі своїм представником [PERSON] для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, є Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Проте заявником не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що 17 жовтня 2019 року вона та її представник будуть знаходитись за межами м. Києва та не зможуть прибути у судове засідання. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 24 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, оскільки вона та її представник [PERSON] . не зможуть прибути в судове засідання, призначене на 10 год 00 хв 29 січня 2020 року, у зв`язку з перебуванням у цей день за межами м. Києва. Сторони у судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції [PERSON] зазначає, що найближчим судом, до якого вона зможе прибути разом зі своїм представником [PERSON]. для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, є Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Проте заявником не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що 29 січня 2020 року вона та її представник будуть знаходитись за межами м. Києва та не зможуть прибути у судове засідання. Більш того, [PERSON] у своїй заяві просить суд забезпечити проведення в режимі відеоконференції судового засідання, що призначене на 10 год 00 хв 17 жовтня 2019 року, тоді як заява подана нею 24 жовтня 2019 року. Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Зважаючи на вищенаведене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Під час розгляду справи надійшли клопотання від [PERSON] про проведення судового засідання по даній справі у режимі відеоконференції, які обгрунтовані тим, що її представник мешкає в м. Бердянську Запорізької області, а вона не має фінансової можливості забезпечити його присутність у судових засіданнях у м. Києві, а тому просить забезпечити її участь та участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області. Дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Частиною 2 статті 212 ЦПК України передбачено, що учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. З аналізу наведеної норми слідує, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, оскільки відповідачка має зареєстроване місце проживання на території Оболонського району м. Києва, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen Caddy, рік випуску - 2009, д.н.з. [NUMBER]. Свою вимогу обґрунтовує тим, що вказаний транспортний засіб є спільним сумісним майном позивача та відповідача. Проте згідно відомостей, отриманих від Регіонального сервісного центру у м. Києві, автомобіль належить на праві власності [PERSON], оскільки відповідач, в процесі розгляду справи його відчужив. Посилаючись на те, що транспортний засіб Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER], який є сумісною власністю позивача та відповідача, був відчужений на користь іншої особи, позивач просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen Caddy, рік випуску - 2009, д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON]. Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen Caddy, рік випуску - 2009, д.н.з. [NUMBER] не підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що транспортний засіб належить на праві власності [PERSON] за договором №8041/2016/219293 від 30.11.2016 р., яка не є стороною у справі. Окрім цього, позивач, в рамках поділу майна подружжя просить стягнути з відповідача грошові кошти, які складають ? частину вартості спірного автомобіля, тому враховуючи наявний факт відчуження транспортного засобу, відсутності вимоги про визнання договору №8041/2016/219293 від 30.11.2016 р. недійсним, вжиття засобів забезпечення позову буде зачіпати права та інтереси теперішнього власника авто та не призведе до реального захисту прав позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Разом із позовною заявою [PERSON] звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, а саме: вантажний автомобіль «ЗИЛ431412», рік випуску - 1988; вантажний автомобіль «ЗИЛ130», рік випуску - 1978; силовий тягач «МАЗ544008», рік випуску - 2007; напівпричіп «VanHool3В1057», рік випуску - 1998; вантажний фургон «СканіаР310», рік випуску - 2005. Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що вказані транспортні засоби є спільним сумісним майном позивача та відповідача з приводу поділу якого, позивач і звернулася до суду із позовом. Посилаючись на те, що оскільки відповідач одноосібно володіє та користується вказаними транспортними засобами та у терміновому порядку намагається здійснити їх продаж, [PERSON] просить суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначені транспортні засоби, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду . Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби «ЗИЛ431412», рік випуску - 1988; вантажний автомобіль «ЗИЛ130», рік випуску - 1978; силовий тягач «МАЗ544008», рік випуску - 2007; напівпричіп «VanHool3В1057», рік випуску - 1998; вантажний фургон «СканіаР310», рік випуску - 2005 не підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що у заяві про забезпечення позову позивачем не зазначено державних номерних знаків жодного із вказаних транспортних засобів, тому неможливо визначити індивідуальні ознаки рухомого майна. Окрім цього позивач не надає жодного доказу, що відповідач вчинює дії щодо відчуження спірних транспортних засобів і це призведе до невиконання можливого рішення суду або утруднить його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. У підготовчому судовому засіданні позивачкою подано заява про визнання мирової угоди у справі. Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши мирову угоду, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Зі змісту мирової угоди, яку сторони просять затвердити, вбачається, що на відповідача покладаються обов'язки, що виходять за межі вимог позову [PERSON] про поділ майна подружжя, зокрема, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні майном, а також розподілу невизначеного кола майна подружжя, що не є предметом спору у цій справі. Пунктом 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними. За таких обставин суд не має правових підстав для затвердження мирової угоди між сторонами.

Outcome: dismissed