Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 28 серпня 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери, погляди на життя та створення сім»ї, що приводить до постійних непорозумінь та частих сварок, крім того, відповідач періодично вживає алкогольні напої та приміняв до позивача фізичну силу, в зв'язку з цим, позивач вважає, що їх сім»я фактично розпалась, збереженою бути не може, а шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню так як подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. . У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви, [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги, просить розглядати справу без її участі, залишити шлюбне прізвище та не стягувати з відповідача на її користь судові витрати по справі. (а.с.20). Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі (а.с.21). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 28 серпня 1993 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 276, виданим 05 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 62, виданим 23 лютого 1994 року відділом загсу Васильківського міськвиконкому Київської області (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна немає. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved