Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свою позовну заяву позивач обґрунтовував тим, що 15.04.2018 приблизно о 05.25 год. на автодорозі по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz S600L», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі було пошкоджено. Посилається на те, що за вказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушено кримінальне провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а також водію автомобіля Daewoo Lanos [PERSON] та пасажирці вказаного транспортного засобу [PERSON] спричинено тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. У позовній заяві посилаються на те, що ухвалою № 758/7836/18 Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2018 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було закрито. Згідно з даними Єдиної централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz S600L», державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована не була. Зазначає, що розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначається на підставі ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожньо-транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 за № 142/5/2092. Відповідно до звіту № 15/2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного колісного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 15.04.2018 складає 77 314,99 грн. Витрати, понесені позивачем на проведення оцінки майнових збитків складають 1500,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , [INFO] завдану матеріальну шкоду на суму 77 314,99 грн. та витрати на оцінку майна у розмірі 1500,00 грн. не відшкодував, посилаючись на приписи статей 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 77 314,99 грн. на відшкодування майнової шкоди, 1500 грн. витрат на оплату автотоварознавчого дослідження та 773,15 грн. судового збору. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надли пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за єдиною встановленою судом адресою, зазначеною як місце реєстрації у постанові про притягнення його до адміністрованої відповідальності. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши учасників даного судового розгляду, дійшов висновку про часткове задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.04.2018 приблизно о 05.25 год. на автодорозі по вул. Набережно-Хрещатицькій в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz S600L», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Daewoo Lanos», [NUMBER] , яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП було пошкоджено належний позивачу [PERSON] на праві власності автомобіль Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою №758/7836/18 Подільського районного суду міста Києва від 11.07.2018 [PERSON] визнано винним у даній ДТП, однак звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було закрито. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була, а відтак усі спричинені з його вини збитки має відшкодувати [PERSON] як особа, винна у ДТП. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1194 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до Звіту № 15/2018 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного колісного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 15.04.2018 дорівнює 77 314,99 грн. Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується факт завдання шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди та законність вимог позивача про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту автомобіля. Витрати, понесені позивачем на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, позивач оцінив у розмірі 1500, 00 грн.., про що надав квитанцію до прибуткового ордеру № 15/2018 від 29.10.2018 року. Разом з тим, на стадії дослідження доказів позивач не надавав суду оригінал квитанції про сплату 1500 грн., у зв`язку з чим суд відмовляє у стягнення даної суми по фотокопії квитанції. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково та стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування матеріальної шкоди 77 314,99 грн. у задоволенні позову про відшкодування 1500 грн. слід відмовити. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий сбір у сумі 773,15 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial