Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 02.09.2006 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання малолітнього сина між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позовну заяву [PERSON] просить у позові про стягнення аліментів у заявленому розмірі відмовити, визначити аліменти у розмірі 1/6 частки від його доходу, посилаючись на наявність на його утриманні дитини від другого шлюбу та дружини, яка перебуває у декретній відпустці. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений шляхом направлення повістки за місцем проживання, вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому з урахуванням подання ним відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі письмових матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 02.09.2006 року між сторонами укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 02.09.2006 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1382, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.05.2009 року серії [NUMBER] , актовий запис № 1173, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24.10.2016 року шлюб між сторонами розірваний. Дитини проживає разом з позивачкою, що відповідачем не оспорюється. 10.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 32). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Відповідно до довідки про доходи від 09.04.2020 року [PERSON] працює в АТ «АП Банк» з 20.03.2019 року на посаді заступника начальника управління Управління МСБ та роздрібного бізнесу та його дохід за період з 20.03.2019 року по 29.02.2020 року склав 384 293 грн. 50 коп. (а.с. 38). Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних доказів установлено, те, що відповідач має стабільний дохід, враховуючи наявність на його утриманні іншої малолітньої дитини, дружини, яка здійснює догляду за дитиною до трьох років, виходячи із засад розумності та справедливості, обов`язку обох батьків брати участь в утриманні дітей, а також враховуючи участь відповідача в утриманні дитини, розмір його доходу, суд дійшов висновку про присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial