Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд» з 30 серпня 2019 року на підставі ст. 38 КЗпП України, визначити порядок виконання рішення суду, а судовий збір стягнути з відповідачів солідарно. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що 04 липня 2019 року Загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд» було складено Протокол № 07 Загальних зборів учасників ТОВ «Дніпротеплобуд», відповідно до якого Загальними зборами ТОВ «Дніпротеплобуд» було прийнято рішення звільнити громадянина України [PERSON] з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за згодою сторін з 04 липня 2019 року та призначив посаду директора ТОВ «Дніпротеплобуд» громадянина України [PERSON] з 05 липня 2019 року. Наказом № 5-К від 05.07.2019 року позивач заступив на посаду директора ТОВ «Дніпротеплобуд». Проведено державну реєстрацію зміни керівника «Дніпротеплобуд» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань. У зв`язку із фактичним припиненням господарської діяльності ТОВ «Дніпротеплобуд», відсутністю будь-яких інших працівників в ТОВ «Дніпротеплобуд» окрім директора, виявлення байдужості до господарської діяльності ТОВ «Дніпротеплобуд» з боку учасників (засновників) підприємства, а також у зв`язку з виникненням суперечностей та непорозумінь між позивачем та учасниками (засновниками) підприємства щодо подальшої діяльності підприємства, позивач вирішив припинити трудові відносини з ТОВ «Дніпротеплобуд» та звільнитися з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України. 15.08.2019 року позивачем на ім`я Загальних зборів учасників ТОВ «Дніпротеплобуд» було складено заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням з 30.08.2019 року. 28.08.2019 року позивачем було направлено засобами поштового зв`язку учасникам (засновникам) ТОВ «Дніпротеплобуд» відповідну заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням. Відповідач Приватне акціонерне товариство «Павлоградхіммаш» отримав зазначене повідомлення 03.09.2019 року. 25 вересня 2019 року Загальними зборами ТОВ «Дніпротеплобуд» було складено Протокол № 10 Загальних зборів учасників ТОВ «Дніпротеплобуд», відповідно до Загальними зборами ТОВ «Дніпротеплобуд» розглянуто заяву [PERSON] від 15.08.2019 року про звільнення з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням, та прийнято рішення звільнити [PERSON] з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням з 30 серпня 2019 року, провести відповідну державну реєстрацію змін у зв`язку зі звільненням керівниками ТОВ «Дніпротеплобуд». За результатом засідання Загальних зборів ТОВ «Дніпротеплобуд» прийнято відповідний наказ про звільнення. Проте, після прийняття Протоколу № 10 Загальних зборів учасників ТОВ «Дніпротеплобуд» від 25.09.2019 року, учасники (засновники) підприємства не звернулися до Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, запису про керівника (директора) ТОВ «Дніпротеплобуд». 10.12.2019 року позивач самостійно з наявними у нього документами звернувся до Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з заявою про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, запису про керівника (директора) ТОВ «Дніпротеплобуд». Однак, 26.12.2019 року позивачу було відмовлено в проведенні реєстраційних дій на підставі п.4 ч. 1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Позивач вважає, що порушені його права, оскільки до сих пір не внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А тому, просить суд визнати його повноваження як директора ТОВ «Дніпротеплобуд» та трудові відносини з ТОВ «Дніпротеплобуд» припиненими. 12 березня 2020 року від представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшло заперечення на позовну заяву, в якій просив відмовити позивачеві в частині задоволення позовних вимог стосовно визначення порядку виконання рішення суду. В обґрунтування заперечень зазначено, що порушень з боку суб`єкта державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в особі відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відносно позивача не було. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також надала письмові пояснення на заперечення третьої особи. Відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд», [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відзиву на позов не подавали. Представник Приватного акціонерного товариства «Павлоградхіммаш» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше керуючий санацією Домушей Г.Т. надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без представника відповідача, а проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше начальник відділу Абрамова Т.І. надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі представника третьої особи, а при розгляді справи врахувати раніше надані заперечення. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В судовому засіданні встановлено, що загальними зборами товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд» (протокол загальних зборів учасників № 07 від 04.07.2019 року) було прийнято рішення звільнити з посади директора даного товариства [PERSON] та призначити на посаду директора [PERSON] (а.с. 8). Наказом від 05 липня 2019 року № 5-К «Про призначення директора товариства» [PERSON] було призначено на посаду директора ТОВ «Дніпротеплобуд» (а.с. 9). Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Згідно з ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. 15 серпня 2019 року позивачем було написано заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням 30.08.2019 року (а.с. 11), яку було надіслано засобами поштового зв`язку засновникам ТОВ «Дніпротеплобуд» (а.с. 12-14). Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальними зборами учасників ТОВ «Дніпротеплобуд» (протокол № 10 від 25.09.2019 року) було прийнято рішення про задоволення заяви [PERSON] від 15.08.2019 року та звільнення його з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням з 30 серпня 2019 року. Крім цього, було прийнято рішення про проведення державної реєстрації звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «Дніпротеплобуд», шляхом звернення до органу державної реєстрації (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наказом від 30 серпня 2019 року № 6-К «Про звільнення директора товариства» [PERSON] припинено виконання обов`язків директора ТОВ «Дніпротеплобуд» за власним бажанням (а.с. 18). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач був звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд» з 30 серпня 2019 року на підставі ст. 38 КЗпП України. У зв`язку з вищевикладеним, позивачем 10.12.2019 року було подано пакет документів державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» (а.с. 21). Втім, 26 грудня 2019 року у вчинення реєстраційної дії позивачеві відмовлено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію» - не усунуто підстави для зупинення розгляду документів (а.с. 22). Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. Відповідно до вищевказаного Закону України, заявником є уповноважений представник юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема щодо керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю; г) заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю; є) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства; ж) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент; з) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи - резидента. В постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 (провадження № 61-49113св18) вказано, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту свої прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, належним чином оцінивши всі надані сторонами докази та встановивши усі обставини справи, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання припиненими трудових відносин [PERSON] із ТОВ «Слаф Реагент» у зв`язку із звільненням із займаної посади директора товариства на підставі частини першої статті 38 КЗпП України, оскільки невирішення загальними зборами учасників товариства питання про звільнення працівника з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці. Суд апеляційної інстанції помилково задовольнив вимогу позивача про виключення з ЄДРПОУ запису про директора ТОВ «Слаф Реагент» [PERSON], оскільки суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру. Разом з цим задоволення такої вимоги не вплинуло на правильність вирішення апеляційним судом спору по суті, а тому не може бути достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. При цьому, Верховним Судом взято до уваги те, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ, а тому такі висновки апеляційного суду є такими, що відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішені справ із метою ефективного захисту порушених прав, оскільки у всіх справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/86607315). Відповідно до ч. 2 ст. 416 ЦПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так само, й згідно з ч. ч. 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, суд зобов`язаний враховувати правовий висновок, викладений Верховним Судом в постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18, оскільки право на відступлення від її правового висновку має лише суд касаційної інстанції, шляхом передачі такої справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе, визначити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що дане рішення є підставою для виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпротеплобуд» [PERSON] у зв`язку з його звільненням з посади директора з 30 серпня 2019 року, оскільки дані вимоги є похідними пов`язаними з його звільненням. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного,

Outcome: approved