Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги, який в подальшому 25.11.2020 року було уточнено представником позивача, та в якому останній просить стягнути з відповідача на користь позивача суму надміру перерахованих коштів в розмірі 29810,84 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102 грн. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що [PERSON] (далі - Відповідач) подала до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі - Управління) заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення державної соціальної допомоги особам, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, та державну соціальну допомогу на дітей з інвалідністю та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю. Вказана допомога призначається на підставі заяви, довідки державного органу реєстрації актів цивільного стану про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька дитини та копії свідоцтва про народження. У заяві на призначення допомоги Відповідач взяла на себе обов`язок повідомити про всі зміни у сім`ї, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами Управління. Зокрема, формою заяви передбачено заповнення наступних граф: найменування уповноваженого управління соціального захисту населення до якого подається заява; П.І.Б. заявника; зареєстроване місця проживання (згідно паспорту); адреса фактичного мешкання; телефон; серія, номер паспорту, інформація коли і ким він виданий; ІПН та дата народження.? Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, передбачені Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Порядку надання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям, з інвалідністю», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 року № 226/293/169. Згідно рішення Управління від 22.09.2010 Відповідачу призначена допомога на дітей одиноким матерям: з 01.08.2010 по 30.09.2010 у розмірі 231 грн. 30 коп.; з 01.10.2010 по 30.11.2010 у розмірі 236 грн. 10 коп.; з 01.12.2010 по 10.08.2016 у розмірі 239 грн. 70 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 287 грн. 10 коп.; Розпорядженням Управління від 27.12.2010 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2011: з 01.01.2011 по 31.03.2011 у розмірі 244 грн. 80 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 249 грн. 60 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 255 грн. 90 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 261 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 312 грн. 60 коп. Розпорядженням Управління від 26.12.2011 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2012: з 01.01.2012 по 31.03.2012 у розмірі 267 грн. 90 коп.; з 01.04.2012 по 30.06.2012 у розмірі 273 грн. 30 коп.; з 01.07.2012 по 30.09.2012 у розмірі 275 грн. 10 коп.; з 01.10.2012 по 30.11.2012 у розмірі 279 грн. 00 коп.; з 01.12.2012 по 10.08.2016 у розмірі 288 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 359 грн. 10 коп. Розпорядженням Управління від 24.12.2012 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2013: з 01.01.2013 по 30.11.2013 у розмірі 291 грн. 60 коп.; з 01.12.2013 по 10.08.2016 у розмірі 309 грн. 60 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 385 грн. 80 коп.; Розпорядженням Управління від 28.09.2015 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.09.2015: з 01.09.2015 по 10.08.2016 у розмірі 350 грн. 10 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 436 грн. 50 коп.; Розпорядженням Управління від 26.01.2016 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2016: з 01.09.2015 по 31.12.2015 у розмірі 350 грн. 10 коп.; Згідно рішення Управління від 04.02.2011 Відповідачу призначена допомога інвалідам: з 17.01.2011 по 31.03.2011 у розмірі 525 грн. 00 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 534 грн. 80 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 548 грн. 80 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 560 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 560 грн. 00 коп.; Згідно рішення Управління від 04.02.2011 Відповідачу призначена надбавка на догляд: з 17.01.2011 по 31.03.2012 у розмірі 408 грн. 00 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 416 грн. 00 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 426 грн. 50 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 435 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 521 грн. 00 коп.; Розпорядженням Управління від 26.12.2011 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства дітям інвалідам з 01.01.2012: з 01.01.2012 по 31.03.2012 у розмірі 1021 грн. 90 коп.; з 01.04.2012 по 30.06.2012 у розмірі 1042 грн. 10 коп.; з 01.07.2012 по 30.09.2012 у розмірі 1049 грн. 30 коп.; з 01.10.2012 по 30.11.2012 у розмірі 1064 грн. 20 коп.; з 01.12.2012 по 10.08.2016 у розмірі 1099 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1217 грн. 30 коп.; Розпорядженням Управління від 24.12.2012 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.01.2013: з 01.01.2013 по 30.11.2013 у розмірі 1111 грн. 80 коп.; з 01.12.2013 по 10.08.2016 у розмірі 1180 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1307 грн. 30 коп.; Розпорядженням Управління від 29.09.2015 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.09.2015: з 01.09.2015 по 10.08.2016 у розмірі 1335 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1479 грн. 30 коп.; Розпорядженням Управління від 27.04.2016 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.05.2016: з 01.05.2016 по 10.08.2016 у розмірі 1405 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1556 грн. 50 коп.; Розпорядженням Управління від 29.11.2016 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2016: з 01.12.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1717 грн. 40 коп.; Розпорядженням Управління від 12.05.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.05.2017: з 01.05.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1806 грн. 90 коп.; Розпорядженням Управління від 26.10.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.10.2017: з 01.10.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1904 грн. 90 коп.; Розпорядженням Управління від 24.11.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2017: з 01.12.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1946 грн. 40 коп.; Розпорядженням Управління від 26.06.2018 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.07.2018: з 01.07.2018 по 10.08.2028 у розмірі 1988 грн. 40 коп.; Розпорядженням Управління від 26.11.2018 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2018: з 01.12.2018 по 10.08.2028 у розмірі 2061 грн. 40 коп.; Розпорядженням Управління від 24.06.2019 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.07.2019: з 01.07.2019 по 10.08.2028 у розмірі 2153 грн. 80 коп. Відповідно до ст. 22 Закону та п. 46, п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок), особам, яким виплачується державна допомога, у разі виникнення обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо) або які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи праці та соціального захисту населення про зміну всіх обставин. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.? 09.08.2019 року Відповідачем було надано до Управління копії рішення Артемівського міськрайонного суду від 16.10.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та заява про те, що батько дитини сплачує Відповідачу аліменти з пенсії. Таким чином Відповідач не [PERSON] права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та надбавки на догляд за дитиною інвалідом як одинока мати з 01.08.2012 року. У зв`язку з чим рішенням Управління від 24.10.2019 року Відповідачу було зроблено перерахунок допомоги на дитину з інвалідністю з 01.08.2012 року та призначено: державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю: з 01.08.2012 р. по 30.09.2012 р. у розмірі 590 грн. 80 коп.; з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. у розмірі 599 грн. 20 коп.; з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. у розмірі 618 грн. 80 коп.; з 01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. у розмірі 625 грн. 80 коп.; з 01.12.2013 р. по 31.08.2015 р. 664 грн. 30 коп.; з 01.09.2015 р. по 30.04.2015 р. у розмірі 751 грн. 80 коп.; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 791 грн. 00 коп.; з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. у розмірі 872 грн. 90 коп.; з 01.05.2017 р. по 30.09.2017 р. у розмірі 918 грн. 40 коп.; з 01.10.2017 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 1016 грн. 40 коп.; з 01.12.2018 р. по 30.06.2019 р. у розмірі 1047 грн. 90 коп.; з 01.07.2019 р. по 10.08.2028 р. у розмірі 1094 грн. 80 коп.; державна адресна допомога: з 01.08.2012 р. по 30.09.2012 р. у розмірі 253 грн. 20 коп.; з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. у розмірі 256 грн. 80 коп.; з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. у розмірі 265 грн. 20 коп.; з 01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. у розмірі 268 грн. 20 коп.; з 01.12.2013 р. по 31.08.2015 р. у розмірі 284 грн. 70 коп.; з 01.09.2015 р. по 30.11.2015 р. у розмірі 197 грн. 20 коп.; з 01.12.2015 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 322 грн. 20 коп.; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 339 грн. 00 коп.; з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. у розмірі 374 грн. 10 коп.; з 01.05.2017 р. по 30.09.2017 р. у розмірі 393 грн. 60 коп.; з 01.10.2017 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 435 грн. 60 коп.; з 01.12.2018 р. по 30.06.2019 р. у розмірі 449 грн. 10 коп.; з 01.07.2019 р. по 10.08.2028 р. у розмірі 469 грн. 20 коп. В цілях досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів 28.01.2020 року Управлінням було направлено повідомлення Відповідачу за № 07/346-13 про необхідність повернути надміру виплачені кошти у відповідності з чинним законодавством, проте в добровільному порядку Відповідач вказану суму переплати не повернула. В судовому засіданні представник Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Гринь Д.В. наполягав на задоволенні позову, просив його задовольнити в повному обсязі з викладених у позовній заяві підставах. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Разом з тим, 08.02.2021 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що у своєму позові Управління зазначає, що відповідачка подала до цієї установи заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення державної соціальної допомоги особам, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей однаким матерям та державну соціальну допомогу на дітей з інвалідністю та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю. 09.08.2019 року відповідачкою було надано до Управління копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та заява про те, що батько дитини сплачує відповідачці аліменти з пенсії. Таким чином відповідачка не [PERSON] права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та надбавки на догляд за дитиною інвалідом як одинока мати з 01.08.2012 року. У зв`язку з цим позивачем здійснено розрахунок заборгованості за вказаними вище виплатами згідно до якого відповідачка має повернути до Управління грошові кошти сумі 29 810 грн. 84 коп. Як на правову підставу позивач посилається на положення пунктів 1 та 2 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеною соціальною допомого від 14.12.2005 р. (далі - Порядок) та положення ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Згідно з пунктами 2, 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок № 250), соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про до: кожного члена сім`ї). У частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно із пунктом 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (у редакції, що діяла на час звернення із заявою про призначення соціальної допомоги, далі - Порядок № 1751) допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно- технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи і декларації та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Зазначена допомога призначається на кожну дитину. Пунктом 35 Порядку № 1751 встановлено, що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку відповідно до законів України. Таким чином, допомога на дітей одиноким матерям та допомога малозабезпеченим сім`ям, є різновидами державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надаються з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки малозабезпечених сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.? Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91 цс 14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св 18). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 345/1183/17 (провадження № 14-420цс19) ухвалена за наслідками розгляду позову про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії внаслідок зловживання з боку відповідача, тобто фактичні обставини у цій справі є іншими. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.г.І. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи немає відомостей про те, що відповідачка, подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про інші доходи, зокрема академічну та соціальну стипендію, виплати на продукти харчування, [PERSON] на меті навмисно приховати ці дані. Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідачки, яка є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 06.09.2007 року, наявність на її утриманні дитини, яка також є інвалідом з дитинства, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, можна зробити висновок, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідачку надмірного тягаря. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 328/1056/19 та від 25 березня 2020 року у справі № 234/9643/19. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія заяви відповідачки про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг 6515 від 26.08.2010 року, а рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , на яке посилається позивач, було ухвалено тільки 16.10.2012 року. Тобто відповідачка зверталась до Управління за два роки до ухвалення судом вказаного судового рішення. При цьому самі аліменти [PERSON] почала отримувати тільки з квітня 2018 року. Окрім того, саме відповідачка 09.08.2019 року звернулась до Управління із відповідною заявою, в якій повідомила про наявність вказаного вище судового рішення. Дані обставини свідчать про відсутність недобросовісності з боку відповідачки, як набувача вказаних коштів, а позивачем навпаки не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачкою навмисно приховано або подано недостовірні дані про його майновий стан. По-друге, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами третьою та четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові. В той же час позивач просить стягнути з відповідачки грошові кошти починаючи з 01 серпня 2012 року, а з позовними вимогами звернувся до суду тільки 30.07.2020 року, тобто після спливу строків позовної давності. Відповідно до роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі № 10-70/0/4-13 від 16.01.2013 «Про окремі питання застосування строків позовної давності» стосовно застосування положень частини третьої статті 267 ЦК України у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності. У зв`язку з цим та враховуючи, що Управління вимагає до стягнення грошову суму, із пропуском строку позовної давності, то просить застосувати до даних позовних вимог наслідки спливу позовної давності, що передбачені положеннями ч.4 ст.267 ЦК України та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.126-129).? Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.08.2010 року до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради звернулася [PERSON] , [INFO] з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для призначення державної соціальної допомоги особам, як одержувач державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, та державну соціальну допомогу на дітей з інвалідністю та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю (а.с.9-10). У заяві на призначення допомоги відповідач взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на визначення розміру допомоги. При призначенні допомоги попереджалась про порядок відмови в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та про повернення надміру виплачених коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, змін обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. Поставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно дала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї. Рішенням від 22.09.2010 року, [PERSON] , [INFO] призначено допомогу сім`ям з дітьми - 01.08.2010 по 30.09.2010 у розмірі 231 грн. 30 коп.; з 01.10.2010 по 30.11.2010 у розмірі 236 грн. 10 коп.; з 01.12.2010 по 10.08.2016 у розмірі 239 грн. 70 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 287 грн. 10 коп. (а.с.12). Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 03.06.2000 року Куйбишевським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис № 158, 03.06.2000 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7 на звороті). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 223, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.8 на звороті). Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Відомості про батька дитини малого [PERSON] в свідоцтві про народження записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 20 серпня 2010 року № 00004783154, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.11 на звороті). Згідно з медичним висновком на дитину-інваліда віком до 18 років, виданого 14.01.2011 року Артемівською дитячою лікарнею, [PERSON] , [INFO] має захворювання (патологічний стан): двостороння нейросенсорна глухота IV ступеня; висновок дійсний до 11.08.2028 року (а.с.15). Крім того, відповідач у справі - [PERSON] , [INFO] , згідно з довідкою серія ДОН-05 від 122713, виданою 06.09.2007 року Артемівською МСЕК, є інвалідом ІІ групи (а.с.130). 17.01.2011 року [PERSON] вдруге звернулася до УПСЗН Бахмутської міської ради із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, та просила призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Крім того в пояснювальній заяві вказала на те, що вона не працює, не навчається, не служить, підприємницькою діяльністю не займається. У шлюбі перебувала, з особою, від якої має дитину не проживає. Пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію не отримує. При встановленні батьківства зобов`язується повідомити (а.с.13-14). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2012 року, вирішено стягнути з 19.07.2012 року і в подальшому аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з [PERSON] , [INFO] , мешкає [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , до досягнення повноліття останньою. Рішення набуло законної сили 30.10.2012 року (а.с.19). 16.11.2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист № 2/0503/2896/2012 (а.с.20). Розпорядженням Управління від 27.12.2010 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2011: з 01.01.2011 по 31.03.2011 у розмірі 244 грн. 80 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 249 грн. 60 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 255 грн. 90 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 261 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 312 грн. 60 коп. (а.с.12). Розпорядженням Управління від 26.12.2011 здійснено перерахунок допомоги на дітей одиноким матерям з 01.01.2012: з 01.01.2012 по 31.03.2012 у розмірі 267 грн. 90 коп.; з 01.04.2012 по 30.06.2012 у розмірі 273 грн. 30 коп.; з 01.07.2012 по 30.09.2012 у розмірі 275 грн. 10 коп.; з 01.10.2012 по 30.11.2012 у розмірі 279 грн. 00 коп.; з 01.12.2012 по 10.08.2016 у розмірі 288 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 31.08.2028 у розмірі 359 грн. 10 коп. (а.с.12 на звороті). Рішенням Управління від 04.02.2011 відповідачу призначена допомога інвалідам: з 17.01.2011 по 31.03.2011 у розмірі 525 грн. 00 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 534 грн. 80 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 548 грн. 80 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 560 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 560 грн. 00 коп.; Рішенням Управління від 04.02.2011 відповідачу призначена надбавка на догляд: з 17.01.2011 по 31.03.2011 у розмірі 408 грн. 00 коп.; з 01.04.2011 по 30.09.2011 у розмірі 416 грн. 00 коп.; з 01.10.2011 по 30.11.2011 у розмірі 426 грн. 50 коп.; з 01.12.2011 по 10.08.2016 у розмірі 435 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 521 грн. 00 коп. (а.с.16). Розпорядженням Управління від 26.12.2011 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам з 01.01.2012: з 01.01.2012 по 31.03.2012 у розмірі 1021 грн. 90 коп.; з 01.04.2012 по 30.06.2012 у розмірі 1042 грн. 10 коп.; з 01.07.2012 по 30.09.2012 у розмірі 1049 грн. 30 коп.; з 01.10.2012 по 30.11.2012 у розмірі 1064 грн. 20 коп.; з 01.12.2012 по 10.08.2016 у розмірі 1099 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1217 грн. 30 коп. (а.с.16 на звороті). Розпорядженням Управління від 29.09.2015 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.09.2015: з 01.09.2015 по 10.08.2016 у розмірі 1335 грн. 30 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1479 грн. 30 коп. (а.с.16 на звороті). Розпорядженням Управління від 27.04.2016 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.05.2016: з 01.05.2016 по 10.08.2016 у розмірі 1405 грн. 00 коп.; з 11.08.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1556 грн. 50 коп. (а.с.16 на звороті). Розпорядженням Управління від 29.11.2016 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2016: з 01.12.2016 по 10.08.2028 у розмірі 1717 грн. 40 коп. (а.с. 17). Розпорядженням Управління від 12.05.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.05.2017: з 01.05.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1806 грн. 90 коп. (а.с.17). Розпорядженням Управління від 26.10.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.10.2017: з 01.10.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1904 грн. 90 коп. (а.с.17). Розпорядженням Управління від 24.11.2017 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2017: з 01.12.2017 по 10.08.2028 у розмірі 1946 грн. 40 коп. (а.с.17 на звороті). Розпорядженням Управління від 26.11.2018 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.12.2018: з 01.12.2018 по 10.08.2028 у розмірі 2061 грн. 40 коп. (а.с.17 на звороті). Розпорядженням Управління від 24.06.2019 здійснено перерахунок допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам з 01.07.2019: з 01.07.2019 по 10.08.2028 у розмірі 2153 грн. 80 коп. (а.с.17 на звороті). 09.08.2019 року [PERSON] до УПСЗН Бахмутської міської ради було надано копії рішення Артемівського міськрайонного суду від 16.10.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та заява про те, що батько дитини сплачує відповідачу аліменти з пенсії (а.с.18). Також судом встановлено, що згідно з актом про виявлення факту переплати, [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям на сина [PERSON] , [INFO] . 09.08.2019 року заявниця надала копію рішення Артемівського міськрайонного суду від 16.01.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] і заяву про те, що батько дитини сплачує їй аліменти з пенсії. Тож [PERSON] не [PERSON] права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям з 01.08.2012 року. Таким чином, з 01.08.2012 року утворилась переплата допомоги на дітей одиноким матерям, яку [PERSON] повинна відшкодувати управлінню в повному обсязі (а.с.21). А також, відповідно до акту про виявлення факту переплати надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю, [PERSON] отримувала в УПСЗН Бахмутської міської ради надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років. 09.08.2019 року заявниця надала копію рішення Артемівського міськрайонного суду від 16.01.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] і заяву про те, що батько дитини сплачує їй аліменти з пенсії, в зв`язку з чим, [PERSON] не є одинокою матір`ю на [PERSON] та права на призначення надбавки на догляд незалежно від факту роботи не має. Оскільки згідно копії наказу № 43 від 18.04.2012 року, [PERSON] вийшла на роботу 18.04.2012 року, з 01.08.2012 року немає права на допомогу одинокої матері, а при подальшому зверненні не підтвердила права на отримання надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років, з 01.08.2012 року утворилась переплата надбавки, яку [PERSON] повинна відшкодувати управлінню в повному обсязі (а.с.21). В подальшому [PERSON] на підставі рішення про призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю від 24.10.2019 року, відповідачу було зроблено перерахунок допомоги на дитину з інвалідністю з 01.08.2012 року та призначено державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю: з 01.08.2012 р. по 30.09.2012 р. у розмірі 590 грн. 80 коп.; з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. у розмірі 599 грн. 20 коп.; з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. у розмірі 618 грн. 80 коп.; з 01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. у розмірі 625 грн. 80 коп.; з 01.12.2013 р. по 31.08.2015 р. 664 грн. 30 коп.; з 01.09.2015 р. по 30.11.2015 р. у розмірі 751 грн. 80 коп.; з 01.12.2015 р. по 30.04.2016 р. в розмірі 751 грн.80 коп.; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 791 грн. 00 коп.; з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. у розмірі 872 грн. 90 коп.; з 01.05.2017 р. по 30.09.2017 р. у розмірі 918 грн. 40 коп.; з 01.10.2017 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 1016 грн. 40 коп.; з 01.12.2017 р. по 30.06.2018 р. у розмірі 1016 грн. 40 коп.; з 01.07.2018 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 1016 грн. 40 коп.; з 01.12.2018 р. по 30.06.2019 р. в розмірі 1047 грн. 90 коп.; з 01.07.2019 р. по 10.08.2028 р. в розмірі 1094 грн. 80 коп.; державна адресна допомога: з 01.08.2012 р. по 30.09.2012 р. у розмірі 253 грн. 20 коп.; з 01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. у розмірі 256 грн. 80 коп.; з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. у розмірі 265 грн. 20 коп.; з 01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. у розмірі 268 грн. 20 коп.; з 01.12.2013 р. по 31.08.2015 р. у розмірі 284 грн. 70 коп.; з 01.09.2015 р. по 30.11.2015 р. у розмірі 197 грн. 20 коп.; з 01.12.2015 р. по 30.04.2016 р. у розмірі 322 грн. 20 коп.; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. у розмірі 339 грн. 00 коп.; з 01.12.2016 р. по 30.04.2017 р. у розмірі 374 грн. 10 коп.; з 01.05.2017 р. по 30.09.2017 р. у розмірі 393 грн. 60 коп.; з 01.10.2017 р. по 30.11.2017 р. у розмірі 435 грн. 60 коп.; з 01.12.2017 р. по 30.06.2018 р. у розмірі 435 грн. 60 коп.; з 01.07.2018 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 435 грн. 60 коп.; з 01.12.2018 р. по 30.06.2019 р. в розмірі 449 грн. 10 коп.; з 01.07.2019 р. по 10.08.2028 р. в розмірі 469 грн. 20 коп. (а.с.22). Відповідно до розрахунку надміру виплачених сум допомоги, переплата [PERSON] допомоги як одинокій матері за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2012 р. становить 1396,50 грн., з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. становить 3517,20 грн., з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. становить 3715,20 грн., з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. становить 3877,20 грн., в загальній сумі заборгованість за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2015 р. становить 12506,10 грн. (а.с.23-24). Відповідно до розрахунку надміру виплачених сум допомоги, переплата [PERSON] допомоги на дитину - інваліда за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2012 р. становить 1042,30 грн., з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. становить 2627,10 грн., з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. становить 2775,60 грн., з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. становить 3270,60 грн., з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. становить 3997,73 грн., 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. становить 5756,30 грн., з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. становить 6212,80 грн., з 01.01.2019 р. по 08.08.2019 р. становить 4128,41 грн., в загальній сумі заборгованість за період з 01.08.2012 р. по 08.08.2019 р. становить 29810,84 грн (а.с.25-27). 28 січня 2020 року на адресу відповідача направлено лист-претензію про повернення коштів надміру виплачених коштів допомоги одиноким матерям за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 12506,10 грн., надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю за період з 01.08.2012 р. по 08.08.2019 р. у розмірі 29810,84 грн (а.с.28-29). На даний час державні кошти у сумі 29810,84 грн. боржником на рахунок управління не повернуті. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Указаний Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Також, згідно з п. 33 Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, право на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має. При реєстрації цією жінкою шлюбу з особою, яка є батьком її дітей, допомога на дітей, народжених від цієї особи, не призначається. Згідно з п. 34 Порядком, передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до пункту 36 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 16-річного (учнями 18 річного) віку включно. Відповідно до п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та абз. 2 п. 49 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 №1751 передбачено, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім і, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24.02.2003 року, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону). Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 250 соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За змістом пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Форма декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (зі змінами), затверджена наказом Міністерством соціальної політики України від 22 липня 2003 року № 204, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2003 року за № 709/8030 (був чинний на момент звернення відповідача за призначенням соціальної допомоги). У частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до пункту 25 Порядку № 250 виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши в ній аліменти, які стягуються на утримання сина [PERSON] , [PERSON] на меті навмисно приховати ці дані. Позовна заява не містить обставини про наявність у діях отримувача державної допомоги умислу чи недобросовісної поведінки, оскільки 09.08.2019 року особисто відповідачем було надано до Управління копію рішення Артемівського міськрайонного суду від 16.10.2012 року про стягнення аліментів з 19.07.2012 року з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] та заява про те, що батько дитини сплачує відповідачу аліменти з пенсії. Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, яка є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 06.09.2007 року, наявність на її утриманні дитини, яка також є інвалідом з дитинства, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, можна зробити висновок, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідачку надмірного тягаря. Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідачки, у задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 29 810,84 грн. слід відмовити. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України не підлягають також і стягненню з відповідача понесені судові витрати позивачем.

Outcome: dismissed