Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

у лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.12.2015 року ним було надано [PERSON] у грошові кошти в розмірі 5 300, 00 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. Відповідач зобов»язався повернути позичені грошові кошти через два місяці, але позивачу грошові кошти повернуто не було. Відповідно до умов, викладених в розписці, відповідач зобов'язався сплачувати 7 % у місяць за користування позикою. Позивачу від спільних знайомих стало відомо, що відповідач не має наміру повертати йому гроші та має намір виїхати з Києва не повертаючи їх. Позивач зазначає, що відповідач має повернути йому 742 дол. США у вигляді відсотків за користування позикою на протязі двох місяців (5300:100Х 7= 371; 371х2= 742), та 5300 доларів США основного боргу, що за курсом НБУ відповідно складає 25.15Х742=18661.30 грн. + 25.15 + 5300=133295грн. Таким чином відповідач має сплатити йому суму основного боргу в розмірі 133295 грн. та 18661, 30 грн. процентів за користування позикою. А загалом відповідач на день подачі позовної заяви має повернути йому 151956, 03 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 151 956, 30 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Свої інтереси в судді довірив представляти уповноваженому представнику [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити та щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 07.12.2015 року [PERSON] було надано [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 300, 00 дол. США, про що відповідачем було складено відповідну розписку. (а.с. 5). [PERSON] зобов»язався повернути позичені грошові кошти через два місяці з дня їх отримання, але позивачу грошові кошти повернуто не було. Відповідно до умов, викладених в розписці, відповідач зобов'язався сплачувати 7 % у місяць за користування позикою. Відповідач з 16.05. 2014 прострочив виконання грошового зобов»язання у розмірі 10 000 дол. США, а також окрім суми боргу та пені, суму 3% річних. На момент розгляду справи відповідачем суму боргу позивачу повернуто не було. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляються. Відповідно до ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Борг [PERSON] за розпискою від 07 грудня 2015 року складає 5300 дол. США, що еквівалентно 133 295, 00 грн. за курсом НБУ 25.15 за 1 дол. США, 7% передбачених розпискою складає 5 300*7%=371; 371*2=742 дол. США, що за курсом НБУ 25.15 за 1дол. США складає 18 661, 30 грн. Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 519, 56 грн. Згідно ст. 79 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, пов»язані з розглядом судової справи у розмірі 420, 00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved