Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладено Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та Умов та правил про надання продукту кредитних карт від 10.06.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 11021,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, станом на 25.11.2015 року має заборгованість у сумі 18564,95 грн., яка складається з заборгованості за кредитом- 8113,80 грн., заборгованості по процентам- 2847,44 грн., заборгованість по комісії- 4543,70 грн., штраф- 3060,01 грн. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 18564,95грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, у звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладено Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та Умов та правил про надання продукту кредитних карт від 10.06.2013 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 11021,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 11021,19 грн. на термін 36 місяців з 10.06.2013 року по 30.06.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 11021,19 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані у заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 551,50 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсоткам, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.06.2015 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, по що свідчить підпис відповідача в угоді. Підпунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. Згідно п. 2.2 Генеральної угоди позичальник у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитним договором повинен сплатити банку штраф у розмірі 3060,01 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобовязання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконала належним чином у звязку з чим виникла заборгованість. Перевіривши розрахунок наданий позивачем станом на 25.11.2015 року, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтовано заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту в розмірі 8113,80 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2847,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 4543,70 грн., які відповідно підлягають задоволенню та стягненню з відповідачки. В той же час вимоги про стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 3060,01 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 3 Розпорядження Кабінету міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Згідно з переліком, який затверджено вказаним Розпорядженням КМУ, Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже на теперішній час дані правовідносини також регулюються Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, оскільки відповідачка зареєстрована та проживає в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що штраф позивачем нарахований відповідачці 25.11.2015 року, тобто під час дії мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями. Тому у задоволені вказаної частини позовних вимог банку необхідно відмовити. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не належним чином виконав покладені на нього обовязки, у звязку з чим на користь позивача підлягає стягненню заборгованості з повернення кредиту в розмірі 8113,80 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2847,44 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 4543,70 грн., на загальну суму 15504,94 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції позивач сплатив судовий збір в розмірі 1378 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 84 %: 15504,94 грн. (розмір задоволених вимог)*100% / 18564,95 грн.(розмір предявлених вимог)), тобто 84 % від суми сплаченого судового збору (84% * 1378 грн./100% = 1157,52 гривень) складає 1157,52 грн.

Outcome: partial