Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до КП «Борщагівка» про визнання договору недійсним про захист прав споживачів, посилаючись на те, що вона проживає в квартирі [ADDRESS]. В свою чергу КП «Борщагівка» надає послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій по вказаному будинку. Згідно тарифів на послугу з утримання будинку закладено тариф на послугу з вивезення побутових відходів у розмірі 50,42 грн. за 0,18 куб.м. на одну фізичну особу, тобто варість 1-го куб.м. з вивезення побутових відходів на одну фізичну особу складає 280,11 грн., що є економічно необґрунтованим. У відповідь на запит, КП «Борщагівка» у своєму листі за № 28 від 10 лютого 2015 року проінформувало, що на даний час КП «Борщагівка» укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з ДП «Фірма Альтфатер Київ». КП «Борщагівка» не зареєструвало в органах державної реєстрації господарську діяльність за класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД) 81.10 «Комплексне обслуговування об'єктів в Україні». Вказаний КВЕД 81.10 включає управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності, діяльності житлово-експлуатаційних контор згідно Національного класифікатора України класифікації видів економічної діяльності. Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 580 від 31 жовтня 2008 року затверджено вартість тарифів вивезення сміття для населення у розмірі 36,73 грн. за 1 м.куб. Укладений договір з ДП «Фірма Альтфатер Київ» є незаконним і таким, що порушує її права, як споживача житлово-комунальних послуг. Підприємницька діяльність КП «Борщагівка» вводить в оману споживачів, оскільки під час надання послуг з вивезення побутових відходів не було доведено інформації до споживачів про те, що тариф закладено в розмірі 280,11 в розрахунку за 1 куб.м. на одну фізичну особу вивезення побутових відходів, без рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та без проведення сільською радою конкурсу. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила визнати недійсним та скасувати Договір про надання послуг з вивезення твердих і побутових відходів від багатоповерхових будинків комунальної власності територіальної громади сіл Петропавлівська-Борщагівка і Чайка, по [ADDRESS] під № № 1, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 21, 22-А, 22-Б, 23, 27-А, 27-Б, та № 9 по [ADDRESS], по [ADDRESS] під № 1, 2, 3, 4, 5, 6, в с. Чаки, який укладений між КП «Борщагівка» та ДП «Фірма Альтфатер Київ». У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача КП «Борщагівка» позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], та є споживачем житлово-комунальних послуг які надаються КП «Борщагівка». Будинок під № 19 обслуговується Комунальним підприємством «Борщагівка». Позивачу стало відомо, що вивезення твердих побутових відходів здійснюється Дочірнім підприємством «Фірма Альтфатер Київ» на підставі укладеного договору з КП «Борщагівка», однак па підставі вимог ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та у зв'язку з порушенням вимог законодавства про захист прав позивачів даний договір є недійсним та підлягає скасуванню. З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2014 року між Комунальним підприємством «Борщагівка» та Дочірнім підприємством «Фірма Альтфатер Київ» був укладений Договір про вивезення твердих побутових відходів № 3281, згідно умов п. 1.1. якого предметом договору є надання послуг по вивезенню виконавцем твердих побутових відходів з місць накопичення у замовника згідно з дислокацією та частотою вивезення ТПВ, вказаними в довідці-дислокації Додаток № 1 до договору, що є невід'ємною частиною договору. Як стверджує позивач [PERSON] вказаний договір є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки він був укладений з ДП «Фірма Альтфатер Київ» у зв'язку з порушенням вимог чинного законодавства, а саме без проведення відповідного конкурсу, як того вимагає ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та із встановленням економічно необґрунтованого тарифу на вивезення твердих побутових відходів в розмірі понад 280 грн. за 1 куб.м., що порушує її права як споживача. Слід зазначити, що згідно розділу 1 статуту Комунального підприємства «Борщагівка», підприємство було створене відповідно до рішення п'ятої сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 19 грудня 2002 року № 68, підприємство засноване на власності територіальної громади села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до п. 4.1. Статуту головною метою підприємства є: надання послуг та виконання робіт, пов'язаних з комунальним та побутовим обслуговуванням мешканців с. Петропавлівська Борщагівка, а також мешканців прилеглих населених пунктів і територій на договірних засадах. Згідно п. 10.1. Статуту підприємство має право укладати договори, відповідно до своєї господарської діяльності, а також цивільно-правові угоди, передбаченні чинним законодавством України, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов'язки. Як вбачається з матеріалів справи 22 травня 2003 року Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою в особі заступника голови Оболонського О.І., який діяв на підставі рішення № 38 сесії ХІV від 22 травня 2003 року з одного боку, та Комунальним підприємством «Борщагівка» в особі директора Орлова І.Ф., що діяв на підставі статуту з іншого боку, був укладений Договір на оперативне управління, утримання, експлуатацію та обслуговування об'єктів соцкультпобуту та житлового фонду. Згідно умов п. 1 даного договору сільська рада надала підприємству в оперативне управління, утримання, експлуатацію та обслуговування об'єктів соцкультпобуту та житлового фонду, що розташовані в селі Петропавлівська Борщагівка - яка є власністю Петропавлівсько-Борщагівської територіальної громади. Відповідно до п. 2.1.5. Договору обов'язком сільської ради є затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги для населення та підприємств. Позивач стверджує, що згідно наданої відповідачем калькуляції розрахунку планових витрат тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] на 2014 рік до складу вказаного тарифу було закладено тариф на послугу з перевезення побутових відходів в розмірі 50,42 грн. за 0,18 куб.м. на одну фізичну особу, тобто варість 1-го куб.м. з вивезення побутових відходів на одну фізичну особу складає 280,11 грн., що є економічно необґрунтованим. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно умов Договору про вивезення твердих побутових відходів сторонами даного договору є юридична особа ДП «Фірма Альтфатер Київ» яка іменується як «виконавець» та юридична особа КП «Борщагівка» яка іменується як «замовник». Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право: розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством; пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи (пункт 3 частини першої статті 14 цього Закону); брати участь у конкурсах на набуття права виконувати житлово-комунальні послуги на певній території відповідно до цього Закону. Як вбачається з матеіралів справи тарифи на вивезення побутових відходів були розроблені та затвердженні сільською радою. У своїх поясненнях позивач посилається на те, що спірний договір був укладений з порушеннями, оскільки при його укладанні не було проведено конкурсу щодо надання послуг з вивезення побутових відходів. В свою чергу, представника відповідача зазначив, що комунальне підприємтсво не повинно проводити конкурс на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів, оскільки такий конкурс проводився органом місцевого самоврядування для визначення виконавця надання послуг по всьому населеному пункту. Таким виконавцем по наданню послуг з вивезення побутових відходів було визначено КП «Борщагівка». Згідно вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при укладанні Договору про вивезення твердих побутових відходів № 3281 від 08 листопада 2014 року сторонами були досягнуті всі істотні умови даного договору, зміст договору був погоджений ними, порядок укладання договору був дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства. Крім того, посилання позивача на те, що при укладанні спірного договору враховано економічно необґрунтований завищений тариф на послугу з вивезення твердих побутових відходів не є підставою для визнання правочину недійсним та його скасування. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для визнання спірного Договору про вивезення твердих побутових відходів № 3281 від 08 листопада 2014 року недійсними, тому суд відмовляє у задоволенні заявленого позову.

Outcome: dismissed