Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

У позовній заяві Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP74720313 від 10.08.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4550,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.04.2014 року має заборгованість - 51150,40 грн., яка складається з наступного: 4550,00 грн. - заборгованість за кредитом; 16517,37 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 30083,03 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; від цієї суми віднімається сума заборгованості, у розмірі 13668,98 грн., яка була задоволена судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.04.2009 року, різниця становить 37481,42 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована сума); 1874,07 грн. - штраф (процентна ставка). Отже, сума заборгованості становить 39855,49 грн. У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розгляд справи проводити без представника позивача, підтримав позовні вимоги, прохав задовольнити їх в повному обсязі, прийняти заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомила, заперечень на позов не надала (а.с. 30, 35, 39). Правом участі представника у судовому засіданні не скористалася. Заперечень, клопотань, заяв від Відповідача не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору до умов укладеного договору № DNH4KP74720313 від 10.08.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4550,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-15). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. Заборгованість погашається щомісячними платежами в розмірі 181,94 грн. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 5.3 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 14.04.2014 року має заборгованість - 51150,40 грн., яка складається з наступного: 4550,00 грн. - заборгованість за кредитом; 16517,37 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 30083,03 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми віднімається сума у розмірі 13668,98 грн., яка була задоволена судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.04.2009 року, різниця становить 37481,42, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована сума); 1874,07 грн. - штраф (процентна ставка). Отже, сума заборгованості становить 39855,49 грн. (а.с. 16-18). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язань визначено моментом пред'явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив грошове зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо законом або договором не було встановлено інший розмір процентів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому судом, під час розгляду справи були створені всі необхідні умови для забезпечення здійснення позивачем та відповідачами наданих законом прав для всебічного та повного дослідження обставин справи, у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України було роз'яснено права та обов'язки, положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, позивач попереджався про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і відповідне право на забезпечення доказів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Відповідно до укладеного сторонами договору передбачено нарахування пені. Відповідно до п.5.1 вищевказаного Договору за порушення, прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позивальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу та згідно розрахунку її розмір становить 30083,03 гривень. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вимога позивача про стягнення штрафної санкції в розмірі, який не відповідає вимогам ч.2 ст.549 ЦК України, та становить 10% від суми наданого споживчого кредиту, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Враховуючи вимоги норм цивільного, конституційного та міжнародного законодавства, суд вважає можливим, зменшити розмір пені до 15000 грн. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм Цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» судам слід неухильно дотримуватись вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України про належність і допустимість доказів. Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 398,55 грн.

Outcome: partial