Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У лютому 2014 року ВАТ «Свемон-Київ» звернувся до суду з вимогами до [PERSON], [PERSON], їх повнолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON], про їх виселення з кімнати [ADDRESS], яку вони займали на підставі договору оренди, а також про зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 01.04.2011р. між ним та Відповідачем [PERSON] було укладено договір №103 найму житла, у відповідності до якого Відповідач отримав у тимчасове платне користування житлове приміщення для проживання сім'єю у кількості 4 осіб в гуртожитку ВАТ «Свемон-Київ» за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що у відповідності до п.4.1 Договору та додаткової угоди №1 від 19.10.2011р. Відповідач [PERSON] зобов'язалась своєчасно вносити плату за користування житловою площею і за комунальні послуги та не менше одного разу на три місяці надавати Позивачу копії розрахункових документів про сплату за отримані послуги з теплопостачання згідно з договорами, укладеними Відповідачем з КП «Відрадненське» (постачальником послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання). Позивач, же як він вказує, зобов'язався на підставі наданих розрахункових документів здійснювати раз на три місці перерахунок вартості оплати за найм приміщення - шляхом виключення з розміру плати за поточний місяць суми оплат послуг з тепло постання, здійснених Відповідачем. Позивач вказує, що починаючи з липня 2012 року Відповідач плату за договором найму житла взагалі не здійснює. Позивач неодноразово повідомляв Відповідача про необхідність погашення заборгованості, попереджаючи про можливе розірвання договору у випадку не усунення порушень, проте Відповідачі заборгованості не погасили. 06 грудня 2013 року комендант гуртожитку запропонував Відповідачу [PERSON] отримати під розпис акт про розірвання договірних відносин та вимогу-повідомлення про звільнення житлового приміщення до 12 грудня 2013 року, проте від підписання документів вона відмовилась. У зв'язку з викладеним Позивач вважає договір найму житла розірваним з 12 грудня 2013 року, а тому просить суд виселити Відповідачів із займаного ними безпідставно приміщення. Порушення Відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за договором найму житла Позивач обґрунтовує наявністю судових рішень про стягнення заборгованості за договором оренди. Представник Позивача у судовому засіданні підтримала позов, просила суд його задовольнити. Пояснюючи причину наявності в матеріалах справи ордеру №24 на право зайняття приміщення кім.[ADDRESS], представник Позивача зазначив, що зазначений ордер не має ніякої юридичної сили, оскільки насправді ніякого рішення правління ВАТ «Свемон-Київ» за №6 від 12 грудня 2011 року не існує, а виписаний ордер був лише у відповідь на прохання самої [PERSON] для того, щоб вона могла зареєструвати своє місце проживання за вказаною адресою. Саме тому, як вказував представник Позивача, в ордері зазначено, що він виданий на сім'ю в складі однієї людини. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову, пояснюючи це тим, що Відповідач не погоджується з розміром плати за користування гуртожитком, яку вимагає від неї Позивач, оскільки вона значно перевищу законодавчо встановлені тарифи. В останнє судове засідання [PERSON] з невідомих причин не з'явилась, хоча ро розгляд справи була повідомлена належним чином. Інші Відповідачі також на розгляд справи по суті не з'явились з невідомих причин. Від третьої особи - органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, а також письмові пояснення з приводу заявленого позову, в який завертається увага на наявність ордеру на вселення [PERSON] у житлове приміщення, що на думку третьої особи виключає можливість застосування до відносин норм договірного права. Від Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві також надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. За згоди представника Позивача суд ухвалив можливим закінчувати розгляд справи у відсутність Відповідачів із постановлення рішення на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення представника Позивача, Відповідача [PERSON] дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини. ВАТ «Свемон-Київ» є власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS], (свідоцтво про право власності на нерухоме майно №20095106 від 07.04.2014р.). (а.с. 59) 01 квітня 2011 року між ВАТ «Свемон-Київ» та [PERSON] було укладено Договір №103 найму житлового приміщення, у відповідності до п.1.1 якого Наймодавець (Позивач) передає, а Наймач (Відповідач-1 - [PERSON]) приймає в строкове платне користування житлове приміщення, що знаходиться в гуртожитку ВАТ «Свемон-Київ» за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до пункту 2.1 Договору встановлено, що щомісячна плата за користування житловим приміщенням складає 1000 грн. Пунктом 5.3. Договору обумовлене право Наймодавця достроково в односторонньому порядку розірвати Договір найму з Наймачем у випадку несплати Наймачем плати за найм приміщення без поважних причин більш ніж за 1 місяць. Встановлено, що з посиланням на неналежне виконання Відповідачем [PERSON] взятих на себе обов'язків Позивач листом від 06.12.2013р. повідомив її про розірвання договору з 12.12.2013р. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року було підтверджено правомірність претензій Позивача щодо неналежного виконання Відповідачем обов'язків зі сплати обумовленого Договором від 01.04.2011р. розміру щомісячної орендної плати. При цьому суд звертає увагу на той факт, що вимоги Позивача у справі про стягнення заборгованості за договором найму станом на 01.11.2013р. від 12876,87 гривень, а отже - і існування саме договірних відносин найму, були визнані Відповідачем [PERSON], а рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось. У відповідності до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З пояснень представника Позивача, які не заперечувались Відповдіачем встановлено, що не зважаючи на розірвання договору найму житла, Відповідачі продовжують фактично безпідставно користуватись орендованим ними приміщенням (кімната [ADDRESS]). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Невиконання наймачем (стороною цивільно-правового договору найму) обов'язку з повернення житлового приміщення наймодавцю є підставою для його виселення без надання іншого житлового приміщення. Враховуючи, що право Відповідачів [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої [PERSON], як членів сім'ї наймача, на користування майном є похідним від права самого наймача, вона вважається припиненим з моменту припинення такого права самого наймача. У відповідності до ст. 821 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. У зв'язку з цим вимоги Позивача про виселення Відповідачів з приміщення, яке вони займали згідно з договором найму, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оцінюючи наявну у справі копію ордеру №24 від 18 січня 2012 року про надання кімнати №44 у гуртожитку [PERSON], суд виходить з того, що юридичного значення він не має, оскільки погоджувальне рішення правління №6 від 12.12.2011р. не видавалось, посилання на нього в ордері є надуманим, а видача ордеру, як зазначає Позивач, здійснена на прохання [PERSON] для надання їй можливості зареєструватись за адресою гуртожитку. (а.с. 11, 89) Позовна вимога про зняття Відповідача [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою задоволенню не підлягає, оскільки існує спеціальний порядок для вирішення питань, пов'язаних зі зняттям з реєстрації осіб, які були виселені з приміщення. Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду в тому числі про її виселення. У зв'язку з задоволенням позову з Відповідачів на користь Позивача підлягають також стягненню відповідні судові витрати.

Outcome: partial