Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що [INFO] у м. Сімферополі померла його бабка [PERSON] , яка по час смерті постійно мешкала в [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.06.1996 року, виданого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, бабка позивача [PERSON] , отримала у власність житловий будинок, [ADDRESS] , у якому з 27.10.1998 року зареєстрований та мешкає позивач. За життя, 27.12.1999 року, у державного нотаріуса Третьої державної нотаріальної контори м. Сімферополя, [PERSON] надала заповіт на ім`я позивача. Оскільки останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] була адреса: [ADDRESS] , 06.11.2013 року, у встановлений законом строк, позивач особисто звернувся до Третьої сімферопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабки [PERSON] , про що державним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 934/2013 від 06.11.2013 року. Проте, свідоцтво про право на спадщину позивач не отримав, оскільки він мешкав та мешкає у м. Маріуполі, а для отримання свідоцтва потрібно було їхати до нотаріальної контори м. Сімферополя АРК. У зв`язку з тим, що 20.02.2014 року почалась тимчасова окупація території АРК Крим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса м. Сімферополя, оскільки органи нотаріату на тимчасово окупованій території здійснюють свою діяльність не відповідно до законодавства України. Також позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину й у нотаріусів Маріупольського міського нотаріального округу, або в інших нотаріусів України, шляхом подачі нової заяви про прийняття спадщини на не окупованій території України, оскільки мається заведена нотаріусом м. Сімферополя спадкова справа, та відповідно\~ свідоцтво про право на спадщину може бути видано лише тим нотаріусом (нотаріальною конторою), який приймав заяву про прийняття спадщини та заводив спадкову справу. На підставі викладеного просив визнати на зам право власності за правом спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами [ADDRESS] . Позивач та його представники до суду не з`явились, від\~ адвоката Алексєєнка В.О. надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, доводи викладені у позовній заяві підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] , [INFO] , який з 27.10.1998 року зареєстрований в [ADDRESS] , є онуком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8, 14, 16, 17). \~ [PERSON] , [INFO] , з 11.11.1994 року була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.11-12, 18). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.1999 року, виданого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С., [PERSON] отримала у приватну власність житловий будинок з належними до нього прибудовами за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме, про що мається відповідний штамп БТІ м. Маріуполя про реєстрацію права власності, витяг БТІ м. Маріуполя з Реєстру прав власності на нерухоме майно, та підтверджує Інформаційна довідка з Реєстру (а.с. 18, 19, 20, 36-38). 27.12.1999 року, у державного нотаріуса Третьої сімферопольській державної нотаріальної контори, [PERSON] надала заповіт на ім`я [PERSON] (а.с. 21). [INFO] [PERSON] померла у м. Сімферополь, актовий запис №2716 (а.с. 13) 06.11.2013 року зареєстровано спадкову справу, місце заведення: АРК Крим, Сімферопольський міський, Третя сімферопольська державна нотаріальна контора, після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 22). Згідно зі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.2.1. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі Порядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Відповідно до п.3.3. Глави 10 Розділу ІІ Порядку заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно до ч.1 ст.3 вказаного Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 2.2. Глави 10 Розділу ІІ Порядку при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Згідно з п.2.4. Глави 10 Розділу ІІ Порядку у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Згідно зі ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивача відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабки, у зв`язку з чим його права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved