Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

У листопаді 2020 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач зазначає, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 333803, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської РДА Харківської області від 04.01.2005 року за № 2, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі 30.05.2005 року за № 010570200065, [PERSON] належала земельна ділянку площею 2.000 га у межах згідно з планом, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 6324884000:02:000:0165, розташована на території Лигівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області. За життя 16.09.2014 року [PERSON] заповіла належну їй вищевказану земельну ділянку позивачу. [INFO] [PERSON] померла, місце смерті м. Санкт -Петербург, Російська Федерація. Про смерть спадкодавця позивач дізнався наприкінці серпня 2020 року, в то же час довідався про наявність заповіту, складеного на його користь щодо належної померлій земельної ділянки. Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до приватного нотаріуса Сахновщинського нотаріального округу Давиденко О.В. з метою написання зави про прийняття спадщини, проте у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законом 6-місяного терміну для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач та його представник - [PERSON] з`явилися, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засіданні позивач вказав, що про смерть [PERSON] дізнався через один місяць. У подальшому у судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка [PERSON] , перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 333803, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської РДА Харківської області від 04.01.2005 року за № 2, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею договорів оренди землі 30.05.2005 року за № 010570200065, [PERSON] належала земельна ділянку площею 2.000 га у межах згідно з планом, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 6324884000:02:000:0165, розташована на території Лигівської сільської ради Красноградського (Сахновщинського) району Харківської області. (а.с. 6). 16.09.2014 року [PERSON] заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2.000 га у межах згідно з планом, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № 6324884000:02:000:0165, розташовану на території Лигівської сільської ради Красноградського (Сахновщинського) району Харківської області, [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Сахновщинського нотаріального округу Давиденко О.В., 16.09.2014 року за № 1524. (а.с. 7,8). Із свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 31.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Місце смерті Санкт-Петербург, Російська Федерація. (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса Сахновщинського районного нотаріального округу Давиденко О.В. від 11.09.2020 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії для отримання свідоцтва про право на спадщину відносно майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. (а.с. 10). Із інформації державного нотаріуса Сахновщинського районного нотаріального округу Серьогіної О.М. від 12.04.2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проживаючої на день смерті в м. Санкт-Петербург, Російська Федерація, державною нотаріальною конторою за місцем знаходження майна не заводилася. Заяв по питанню прийняття або відмови від прийняття спадщини не надходило. (а.с. ) Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, необізнаність про наявність спадкового майна, наявність заповіту, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19). Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] зазначив про те, що установлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, оскільки про смерть [PERSON] , померлої [INFO] , та наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався лише наприкінці серпня 2020 року та у вересні цього року звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Тоді як у судовому засіданні пояснив, що про смерть [PERSON] дізнався через один місяць. Крім того, свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] була його рідною тіткою, яка померла у 2019 році в м.Санкт-Петербург, РФ, де вона перебувала у своєї доньки. Про смерть [PERSON] та про знайдений заповіт складений на ім`я [PERSON] , яким [PERSON] заповідала йому земельну ділянку, що належить покійній на праві власності, він повідомив [PERSON] приблизно через один місяць, що спростовує доводи позивача, викладені у позові про необізнаність про смерть спадкодавця та про наявність заповіту. Інших підстав пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивачем не вказано. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які б надавали підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад встановлений законом шестимісячний строк, то позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed