Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У лютому 2021 року до суду звернувся позивач ТОВ «Харківгаз збут» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання. В підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» №156 від 31.12.2015 року, та розміщено на офіційному сайті товариства. Таким чином, встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Як вбачається з довідки по особистому рахунку споживача [PERSON] за № [NUMBER] , відповідач на момент виникнення заборгованості, був споживачем природного газу за вище вказаною адресою. ТОВ «Харківгаз збут» виконало свої обов`язки та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак, споживач систематично порушував зобов`язання, щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги з газопостачання, що в результаті призвело до заборгованості в розмірі 7068 грн 13 коп.. Позивач прохає стягнути з [PERSON] , на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 5681 грн 44 коп., суму 3% річних в розмірі 483 грн 89 коп., суму інфляційних витрат в розмірі 902 грн 80 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп.. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву згідно якої прохала розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом строк і порядок, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відзив не подав. У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно постанови №1588 від 21.05.2015 р. та з 11.05.2017 р. - згідно постанови №633 від 11.05.2017р. ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Харківгаз збут» за вищевказаною адресою на ім`я [PERSON] відкрито рахунок споживача №1320041044, тобто відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут». Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області 12.03.2021 року за № 01-22/551, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт побутового споживача - це територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування). Побутовий споживач- це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. [PERSON] приєднався до умов Типового договору шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 01.02.2016 року. Таким чином, встановлено, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаззбут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. При цьому АТ «Харківгаз» відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема, №789 від 13.03.2015 р., №2284 від 08.09.2015 р., №809 від 19.06.2017 р. в контексті обставин даної справи провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, затверджено Кодекс газорозподільних систем, яким визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. ТОВ «Харківгаззбут» відповідно до ліцензії надає послуги з постачання природного газу на території Харківської області, зокрема у Зміївському районі, с. Шелудьківка. Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу газорозподільним систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів до газорозподільної мережі для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Відповідно до п. 3 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою типового розподілу природного газу. Згідно п. 7 гл. 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь - яких дій які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтверджене споживання природного газу. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] , як власник домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є побутовим споживачем природного газу та є відповідальною особою за збитки, завдані несплатою за користування наданими послугами. Згідно наданого ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку заборгованість [PERSON] за несплату послуг з газопостачання за період з жовтня 2017 р. по січень 2021 р. складає 5681 грн 44 коп.. ТОВ «Харківгаз збут» з метою отримання оплати за надані послуги з газопостачання направило відповідачу вимогу за №617-Сл-733/14-0121 від 20.01.2021 року щодо сплати заборгованості. Проте, вказана вимога залишилася не виконана споживачем, і оплата за надані послуги від нього також не надійшла. Що стосується трьох процентів річних та інфляційних втрат на суму заборгованості нарахованих за прострочення договірних зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України , суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Тобто при вирішенні спірних правовідносин діє принцип презумпції винуватості боржника, який не надав суду об`єктивних і переконливих доказів про відсутність своєї вини у виникненні спірної заборгованості. Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно розрахунку ТОВ «Харківгаз збут» [PERSON] , у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати послуг з постачання природного газу нараховано 3% річних в розмірі 483 грн 89 коп., інфляційні витрати в розмірі 902 грн 80 коп.. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Харківгаз збут» підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті послуг з газопостачання за період з жовтня 2017 р. по січень 2021 р. у розмірі 5681 грн 44 коп., 3% річних в розмірі 483 грн 89 коп., інфляційні витрати в розмірі 902 грн 80 коп.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved