Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

у лютому 2014 року ПАТ «Київенерго» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недораховану електричну енергію за актом порушень в розмірі 61 518,99 грн., а також судового збору у розмірі 615,19 грн. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 червня 2013 року при перевірці стану електроустановки споживача по [ADDRESS] представниками ПАТ «Київенерго» було виявлено самовільне підключення до електричної мережі без наявного договору на поставку електричної енергії. В результаті виявленого порушення представниками ПАТ «Київенерго» було складено акт порушень № 21071 від 25 червня 2013 року, який було розглянуто на засіданні комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення 17 липня 2013 року та встановлено його правомірність. Відповідно до п. 3.3 Методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, було проведено розрахунок вартості електроенергії. Розмір останньої становить 61 518,99 грн., проте, вказана сума відповідачем в добровільному порядку не сплачена і на момент звернення до суду не погашена. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з обставин, викладених в позовній заяві, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд, приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії по [ADDRESS], яку постачає ПАТ «Київенерго». Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року з відповідними змінами. Відповідно до п. 2 Правил самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. Відповідно до п. 37 Правил енергопостачальник має право, зокрема, перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. Встановлено, що 25 червня 2013 року представниками ПАТ «Київенерго» було проведено перевірку дотримання [PERSON] вимог Правил користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий - залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника. За результатами перевірки представниками ПАТ «Київенерго» 25 червня 2013 року було складено акт про порушення № 21071. Зі змісту останнього вбачається про те, що споживачем порушені п. п. 9, 18, 32 Правил, оскільки на самовільно підключився до електричної мережі електролічильника без наявного договору на постачання електричної енергії (а.с. 9-18). Зазначений акт був підписаний трьома представника постачальника: Ковальчук О.О., Овчиннікова С.П., Дем’янюк З.В. та споживачем [PERSON] (а.с. 9). Зазначений акт про порушення відповідно до п. 53 Правил був розглянутий комісією з розглядів актів, що утворюється енергопостчальником, рішення якої було оформлено протоколом № 1107, датоване числом проведення засідання, а саме: 17 липня 2013 року (а.с. 23). У протоколі, згідно до п. 53 Правил, зазначається інформація про причетність споживача до порушення Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Як вбачається з протоколу № 1107 від 17 липня 2013 року, комісією було прийнято рішення про те, що акт № 21071 від 25 червня 2013 року складено правомірно й про необхідність виконання розрахунку відповідно до п. 3.5 (за формулою 2.7.) Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, за період з 26 червня 2012 року по 25 червня 2013 року (а.с. 23). Згідно розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом від 25 червня 2013 року № 21071, вартість останньої становить 61 518,99 грн. (а.с. 22). 24 липня 2013 року відповідачу направлено лист № 404 про необхідність сплати в добровільному порядку вартості використаної електричної енергії (а.с. 24). Однак, як встановлено в ході розгляду справи, останнім у добровільному порядку не виконано вимогу позивача. Згідно п. 53 Правил у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Зважаючи на те, що відповідач у справі отримував від позивача послуги, при цьому не виконував обов'язок щодо сплати їх вартості, він має у примусовому порядку оплатити вартість отриманих послуг за правилами ст. ст. 526, 625, 1166 ЦК України . Таким чином, стягненню з [PERSON] у примусовому порядку на користь позивача підлягає борг в розмірі 61 519,99 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Отже, зважаючи на зазначене, суд, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що відповідачем не надано доказів щодо невідповідності акту № 21071 від 25 червня 2013 року, протоколу № 1107 від 17 липня 2013 року та розрахунку по акту № 21071 від 25 червня 2013 року вимогам законодавства й порушення позивачем його прав, а тому вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved