Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила: - визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпровської міської ради щодо не виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості за централізоване опалення в розмірі 23\~621 грн.72 коп., яка обліковувалась в період до липня 2019 року; - зобов`язати Комунальне підприємство «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпровської міської ради виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість попередніх власників квартири за період до 24.07.2019 року в розмірі 23621 грн. 72 коп.; - стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 24 липня 2019 року позивач набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В грудні 2020 року позивач звернулась до Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпровської міської ради з заявою про виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості за централізоване опалення в розмірі 23 621,72 грн., яка обліковувалась в період до липня 2019року, проте жодної відповіді на своє звернення, не отримала. В січні 2021 року позивач вдруге звернулась до КП «ТПТЕ «Теплотранс» ДМР із заявою про виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості за централізоване опалення в розмірі 23 621,72 грн., яка обліковувалась за період до липня 2019 року, однак відповіді не отримала. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2019 року, на підставі якого позивач стала власником квартири за адресою: [ADDRESS] , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора. Крім того, після придбання квартири позивачем була подана заява про відключення від мережі централізованого опалення та водопостачання. Згідно виписки з протоколу з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 31.07.2019 року №4/125МК позивачу надано згоду на відключення приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Таким чином, позивач, як новий власник майна не зобов`язана повертати борги попереднього власника, оскільки не брала на себе обов`язку з їх сплати, фактично не користувалася та не користується такими комунальними послугами, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що 29.12.2020 вих.№ 208 иа 09.02.2021 року за вих. № 24 позивачу було направлено відповіді на заяви, в яких підприємство зазначило, що про зміну власника квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , підприємству відомо, не було, та просило надати копію паспорта, ідентифікаційного номеру, копію технічного паспорту квартири, копію документа, що підтверджує право власності на квартиру, довідку про склад сім`ї. Особовий рахунок\~оформлюється на\~житлове приміщення,\~а не\~на особу.\~Виходячи з\~цього,\~відкриття особового\~рахунку відбувається\~шляхом переоформлення\~вже відкритого\~номерного особового\~рахунку на\~іншого квартиронаймача\~або власника.\~Відкриття нового\~особового рахунку\~відбувається лише\~в разі\~новозбудованого житлового\~приміщення на\~підставі ордеру\~або іншого\~документу,\~що засвідчує\~його право\~на те\~чи інше\~житлове приміщення,\~а також\~за рішенням\~суду.\~Відкриття та\~закриття особового\~рахунку житлового\~приміщення приватної\~форми власності\~здійснюється одночасно.\~Для закриття\~особового рахунку\~споживач зобов`язаний\~розрахуватися за\~надані йому\~послуги з\~утримання будинків,\~споруд та\~прибудинкових територій. При укладанні договору купівлі-продажу квартири, позивач повинна була переконатися в тому, що разом з новою квартирою до неї не перейдуть борги за комунальні послуги попереднього власника, зокрема за теплопостачання, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості по комунальним платежам. У зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, переоформлення відбувається лише за прізвищем власника або квартиронаймача. Таким чином, не має законних підстав для виключення з особового рахунку позивача суми заборгованості попереднього власника, що виникла до купівлі-продажу квартири, до липня 2019 року. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості на особовому рахунку квартири за послуги попередніх власників. Тому списати, не нараховувати або виключити заборгованість попереднього власника не має жодних правових підстав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За наслідками з`ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 24.07.2019 року, [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 31,4 кв.м., житловою площею 22,9 кв.м. (арк.с.7-10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2019 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , розмір частки 1/1, на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер: 471, виданому 24.07.2019 року (арк.с.11). Відповідно до рахунку повідомлення за комунальні послуги за липень 2019 року КП «Теплоенерго» ДМР, станом на 01.08.2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] , нарахована заборгованість у сумі 23621 грн. 72 коп. (арк.с.12). Відповідно до рахунку повідомлення за комунальні послуги за листопад 2020 року КП «Теплоенерго» ДМР, станом на 01.12.2020 року по особовому рахунку № [NUMBER] , нарахована заборгованість у сумі 23621 грн. 72 коп. (арк.с.13). Відповідно до Виписки з протоколу з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 31.07.2019 року № 4/125МК, комісія вирішила надати згоду на відключення приміщення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (арк.с.14). Відповідно до Акту про відключення квартири від 11 вересня 2019 року, відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП квартиру за адресою: [ADDRESS] (арк.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 \~ст.\~509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу)\~лише за згодою кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений\~п.\~5\~ч. 3 ст. 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Однак, діючим законодавством України не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не передбачено в договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу квартири від 24 липня 2019 року, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями ст. 520 ЦК України. Позивач не вчиняв правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання попереднього власника вказаної квартири. За таких обставин, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані відповідачем попередньому власнику, що нараховані до 24.07.2019 року, тобто до укладення договору купівлі-продажу цієї квартири. Викладене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного суду у складі колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду від 15.10.2020 року у справі № 522/19127/18. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобов`язання Комунального\~підприємства «Транспортування\~покупної теплової\~енергії «Теплотранс»\~Дніпровської міської\~ради виключити\~з обліку\~по особовому\~рахунку №\~ [NUMBER] \~заборгованість попередніх\~власників квартири\~за період\~до 24.07.2019\~року в\~розмірі 23621\~грн.\~72\~коп. є такою, що підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпровської міської ради щодо не виключення з особового рахунку № [NUMBER] заборгованості за централізоване опалення в розмірі 23\~621 грн.72 коп., яка обліковувалась в період до липня 2019 року, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Право кожної особи на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено нормами\~ст.15 ЦК України. Якщо буде встановлено, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд ухвалює рішення про відмову у позові. Відповідно до ст. ст.\~11,\~16 ЦК України\~цивільні права й обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначено\~ст.16 ЦК України. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Невірно обраний спосіб захисту порушеного права - є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Відповідно до ч.1 ст. 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.ч.1,6\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправної бездіяльності відповідача щодо не виключення заборгованості за централізоване опалення, в той час коли тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial