Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] вернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 24 травня 2007 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» (далі - ТОВ «Укрконтракт»), укладено договір № 98/Укс про участь у фінансування будівництва адміністративно-господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 108, 8 кв.м. На виконання умов договору позивачем у повному обсязі сплачено внесок у розмірі 150 000, 0 грн, відповідно до квитанції №5 від 24.05.2007 року; у розмірі 97 276, 0 грн, відповідно до приходного касового ордеру ПКО-000043 від 25.05.2007 року; у розмірі 250 000 грн відповідно до прибуткового касового ордеру № 82 ввід 25.09. 2007 року; у розмірі 235 000, 0 грн, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №37; у розмірі 276 338, 00 грн, відповідно до платіжного доручення №3 від 08.08.2008 року. Загальна сума сплачених коштів за об`єкт інвестування складає 1 008 614, 00 грн. Позивач зазначає, що після сплати повної суми на будівництво нерухомого майна, нею було проведено ремонт нежитлового приміщення, яке використовується за призначенням з 2008 року. Окрім того, керівництвом «Укрконтракт» було завірено позивача , що після введення житлового будинку в експлуатацію позивач зможе отримати документ, який засвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, збудований в порядку дольової участі. На звернення позивача було виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення на п`ятому поверсі в осях 12-15 та Б-Г по [ADDRESS] загальною площею 103, 0 кв.м. Влітку 2020 року за адресою місця знаходження об`єкту нерухомого майна- [ADDRESS] прибув приватний виконавець м. Києва Чижик А.П. і повідомив, що нежитлове приміщення він має описати та виставити на продаж на електронні торги. 09 лютого 2021 року до приміщення зайшли незнайомі люди з метою його огляду та повідомили про те, що 05 березня 2021 року приміщення загальною площею 107, 3 кв. м по [ADDRESS] виставлено на продаж на електронні торги. Позивач зазначає, що встановити будь-які обставини щодо статусу спірного приміщення їй не вдається, оскільки ТОВ «Укрконтракт» ліквідовано у зв`язку з визнанням його банкрутом, згідно з рішенням Господарського суду Донецької області у справі №42/78Б від 29.09.2015 року. Окрім того, під час розгляду справи про банкрутство, позивачем у 2010 році подано заяву про визнання її кредитором на суму 1 008 614, 00 грн і ухвалою Господарського суду Донецької області у справі № 42/78б позивача визнано кредитором на вказану суму. Також позивачу стало відомо, що згідно з державного реєстру обтяжень, приватним виконавцем м. Києва Чижик А.П. 13.08.2020 року винесена постанова про арешт майна боржника, серії та номер 55504294 щодо обтяження немайнових прав на нежитлове приміщення за Договором №73/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва ві 17.10.2006 року на вказане приміщення, боржник - [PERSON] . Позивач вважає, що її майнові права на нежитлове приміщення по [ADDRESS] порушені у зв`язку з невиконанням зобов`язань ТОВ «Укрконтракт» за договором про участь у фінансуванні будівництва. З урахуванням викладеного, позивач просить визнати за нею майнові права на нежитлове приміщення в осях 12-15 та Б-Г, площею 108, 0 кв.м., розташоване на п`ятому поверсі по [ADDRESS] , Відповідно до договору № 98/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 24 травня 2007 року В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі, їх представники в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2007 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» (далі - ТОВ «Укрконтракт»), укладено договір № 98/Укс про участь у фінансування будівництва адміністративно-господарської будівлі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 108, 8 кв.м ,. Згідно умов договору, загальна площа об`єкта складає 108, 0 кв.м. плановий термін закінчення будівництва - 1 квартал 2008 року; плановий термін введення в експлуатацію - 2 квартал 2008 року.Відповідно до п.2.2 Договору, в день укладення договору поточна вартість 1 кв.м загальної площі об`єкта фінансування складає 7 950, 0 грн за 1 кв.м, утому числі ПДВ 1325, 0 грн. Загальна вартість об`єкта на день укладення Договору складає 858 600, 0 грн, у тому числі ПДВ 143 100, 0 грн Відповідно до п.2.4 Договору, Сторона 1 ( Позивач) здійснює фінансування ( сплачує за об`єкт фінансування) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підприємства, або шляхом внесення в касу підприємства. На виконання умов Договору позивачем на рахунок Підприємства сплачено внесок у розмірі 150 000, 0 грн, відповідно до квитанції №5 від 24.05.2007 року; у розмірі 97 276, 0 грн, відповідно до приходного касового ордеру ПКО-000043 від 25.05.2007 року; у розмірі 250 000 грн відповідно до прибуткового касового ордеру № 82 ввід 25.09. 2007 року; у розмірі 235 000, 0 грн, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №37; у розмірі 276 338, 00 грн, відповідно до платіжного доручення №3 від 08.08.2008 року. Загальна сума сплачених коштів за об`єкт інвестування складає 1 008 614, 00 грн. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага (стаття 177 ЦК України). Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої, сьомої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону .Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. Закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об`єктів забороняється. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, чинним на час звернення до суду з цим позовом, державній реєстрації підлягало право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права, [PERSON] просила визнати за нею майнові права на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . Вказаний об`єкт не прийнятий в експлуатацію, є об`єктом незавершеного будівництва, що підтверджується Довідкою ФОП [PERSON] № 591-01/21/1 від 04.02.2021 р. Крім того, майнові права на вказаний об`єкт перебувають в іпотеці АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Оксі Банк», іпотекодавцем якого є [PERSON] за кредитним договором, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] №014/2547/74/48378 від 01.11.2006 року, що підтверджується Витягом з реєстру боржників №114/2-45 від 12.11.2021 року, Договором відступлення права вимоги за договором іпотеки. З матеріалів справи також вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до Господарського суду Донецької області, із заявою про визнання її кредитором у справі про банкрутство ТОВ «Укрконтракт» та ухвалою Господарського суду Донецької області за справою про банкрутство розгляд заяви призначено на 26.08.2010 року у справі № 42/78Б. Отже, позивач, за захистом свої прав звернулася до Господарського суду Донецької області та згідно пояснень представника позивача, [PERSON] визнано кредитором у справі про банкрутство ТОВ «Укрконтракт» на суму 1 008 614, 0 грн. Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів, суд виходить з того, що в позові про визнання права на майнові права в обсязі 12-15 та Б-Г по [ADDRESS] слід відмовити, оскільки майнові права на нежитлове приміщення по [ADDRESS] перебувають в іпотеці АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Оксі Банк», іпотекодавцем якого є [PERSON] . До того ж позивач є кредитором у справі про банкрутство ТОВ «Укрконтракт» на суму грошових коштів, перерахованих на будівництво нежитлової будівлі об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] , а отже за захистом свого майнового права за договором № 98/Укс від 24.05.2007 року про пайову участь у фінансуванні будівництва вказаного вище об`єкта нерухомого майна звернулася до Господарського суду Донецької області шляхом визнання її кредитором, де її визнано кредитором.

Outcome: dismissed