Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У лютому 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, про визнання факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його жінка, [PERSON], [INFO] , з якою він проживав однією сім'єю з 2007 року, але без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2006 р. крім того, за вказаною адресою розташована земельна ділянка площею 788 кв.м, яка не приватизована та перебуває в комунальній власності Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Заповіту його дружина не залишила, але він є за законом спадкоємцем четвертої черги, як член родини померлої, інших спадкоємців не має, оскільки її єдиний син, [PERSON] помер [INFO] На даний час позивач продовжує проживати за адресою [ADDRESS] і після смерті [PERSON], здійснює по сьогоднішній день догляд за житловим будинком та надвірними спорудами, підтримував та підтримує порядок на городі, здійснює оплату за комунальні послуги та земельний податок. Позивач [PERSON], звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Тому, на підставі вищевикладеного, позивач [PERSON] був вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини [INFO], а також визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок - літ. «А», сарай - літ. «Б», сарай - літ.«В», вбиральня - літ. «Д», паркан «№1», цоколь паркану «№3,4», водопровід «№2», що розташовані за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання з'явився позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади в особі Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду заяву, в якій вказав, що проти позову [PERSON], не заперечує та просить суд розглядати справу без їх участі. Треті особи, які не заявляли самостійних вимог були також викликані в судове засідання, однак до суду не з'явились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, заперечень не надали. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, та повністю підтверджується матеріалами справи, а саме документами, наданими позивачем, під час судового розгляду, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а їх оригінали були досліджені судом в судовому засіданні, що [INFO] померла жінка позивача, [PERSON], [INFO] , це підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], з якою він проживав однією сім'єю з 2007 року, але без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується довідкою Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області №01-17/86 від 03.02.2015р., копія якої міститься в матеріалах справи. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2006 р., який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, Карташовою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за [NUMBER], копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до технічного паспорту, копія якого міститься в матеріалах справи від 12.03.2015 р. за вказаною адресою розташований житловий будинок - літ. «А», сарай - літ. «Б», сарай - літ.«В», вбиральня - літ. «Д», паркан «№1», цоколь паркану «№3,4», водопровід «№2». Також відповідно до довідки Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 03.02.2015 р. за №01-17/84, за адресою: [ADDRESS], розташована земельна ділянка площею 788 кв.м, яка не приватизована та перебуває в комунальній власності Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Заповіту його дружина не залишила Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем за законом четвертої черги, як чоловік померлої, є лише він, інших спадкоємців не має, оскільки її єдиний син, [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть від 04.11.2014 року серії [NUMBER], копія якого також міститься в матеріалах справи. Спадкоємців після його смерті немає. На даний час позивач продовжує проживати за адресою [ADDRESS] і після смерті [PERSON], здійснює по сьогоднішній день догляд за житловим будинком та надвірними спорудами, підтримував та підтримує порядок на городі, здійснює оплату за комунальні послуги та земельний податок, про що свідчать довідки Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області №01-17/86, №01-17/87 від 03.02.2014 р.,а також копіями квитанції, які долучені до матеріалів справи. Судом була витребувана спадкова справа, яка була відкрита після смерті [PERSON], на підставі заяви [PERSON], що він як спадкоємець за законом четвертої черги, звернувся до Запорізької районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Крім того, в матеріалах справи міститься постанова нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.02.2015 р. у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.256 ЦПК України зацікавлена особа має право звернутися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування», де зазначено, що при вирішені спору на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом четвертої черги мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 зі змінами, внесеними згідно Наказів Міністерства юстиції № 45/5 від 03.06.2002р. № 6/5 від 28.01.2003р., № 20/5 від 03.03.2004р. і № 36/5 від 17.05.2004р. реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на ці об'єкти. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, достатнім чином обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог позивача не порушує невизнані або оскаржувані права, свободи чи інтереси будь-яких осіб. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved