overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 16 листопада 2002 року шлюбу із [PERSON] , у період якого у них народився син [PERSON] , 2004 року народження. Свої вимоги обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними немає взаєморозуміння, поваги, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. Подружніх відносин не підтримують, проте в добровільному порядку розірвати шлюб відповідачка не бажає. За викладених обставин вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03 березня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження поштового рекомендованого відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримала 25 березня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 30 березня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №\~958, відповідач відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 16 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 68. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачкою заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17.04.2001 шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що за час спільного життя між ними не досягнуто взаєморозуміння, поваги, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципам добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 листопада 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 14 грудня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 24 листопада 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 17 квітня 2001 року у Столино-Смолярській сільській раді Любомльського району Волинської області за актовим записом № 6. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17.09.2014 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння та повага. Подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25.08.2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 07.09.2020 року. 25.09.2020 року відповідач в канцелярію суду подав заяву про визнання позову, просив шлюб розірвати. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17 березня 2016 року шлюбу з [PERSON] , у період якого дітей не мають. Заявлені вимоги обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки припинилися з травня 2020 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, турботи один до одного не проявляють. За таких обставин вважає, що шлюб має формальний характер, а його подальше збереження буде суперечити інтересам їх обох. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 12 березня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 26 квітня 2021 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві та доданому до неї клопотанні просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі належним чином була повідомлена шляхом публікації на офіційному сайті судової влади судового оголошення, однак в судові засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, про причини неможливості розгляду справи за її відсутності не сповістила. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 17 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві за актовим записом № 338. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17 вересня 2007 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, взаєморозуміння між ними не досягнуто, мають місце неприязні відносини, погляди на сімейне життя і ведення спільного господарства є різними. Шлюбні відносини між ними припинені, на даний час проживає з іншою жінкою, тому вважає примирення і подальше проживання у шлюбі неможливим. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 липня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримала 13 серпня 2021 року. 17 серпня 2021 року відповідач в канцелярію суду подала заяву про повне визнання позову, просила залишити їй шлюбне прізвище. Жодних інших заяв по суті позову чи процедури його розгляду сторони не подали. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Викладене у заяві прохання відповідача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17 жовтня 2017 року шлюбу з [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що упродовж останнього року стосунки з відповідачем розладились, немає взаєморозуміння та поваги, погляди на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства стали різними, почастішали сварки. Уже тривалий час кожен з них живе своїм життя та інтересами. Шлюб фактично припинив своє існування, має формальний характер, тому його збереження буде суперечити інтересам їх обох. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 03 вересня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 20 вересня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 03 вересня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 17 жовтня 2017 року у Виконавчому комітеті Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 14. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 17 лютого 2015 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що після одруження стосунки з відповідачкою поступово погіршувались, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага. Спроби примиритись та налагодити життя не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Уже більше шести місяців проживають окремо. За викладених обставин вважає, що примирення та збереження шлюбу не відповідатиме їх інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 30 березня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідачка отримала 21 квітня 2021 року. 27 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява відповідачки про визнання позову. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 18 жовтня 2005 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що шлюб з відповідачкою розриває через недосягнення взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, несумісність характерів, неможливість спільного проживання. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені, а їх подальше збереження буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 липня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідачка отримала 06 серпня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 15 липня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідачка відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 18 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 79. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем у будь-який спосіб заперечень проти позовних вимог. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 18 січня 2013 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружні стосунки з відповідачем останнім часом розладились, немає взаєморозуміння, немає спільних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені. За таких обставин вважає, що шлюб існує лише формально, а його збереження буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25 листопада 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 07 грудня 2021 року відповідач в канцелярію суду подав заяву про визнання позову, проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved