Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У лютому 2014 року Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] з вимогами про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги до Відповідача Позивач мотивують наступним. 18.06.2013р. на перехресті вул. Гарматній та вул. Виборзькій в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу мотоцикла «Yamaha», д/н [NUMBER], та автомобілем «Skoda Fabia», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якого Позивач отримала тілесні ушкодження. Згідно з ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2013р. в кримінальному провадженні порушеному відносно [PERSON] за ст. 286 КК України, була встановлена її вина у дорожньо-транспортній пригоді, а саму [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди Позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді: закритої травми кісток таза - перелому лонної кістки, розриву лонного з'єднання та внутрішньо-тазової гематоми. Позивач зазначає, що стан її здоров'я на сьогодні у повній мір і не відновився, внаслідок здійсненої операції їй було вставлений металевий фіксатор, з яким протягом тривалого часу вона вимушена жити та бути обмеженою у фізичній активності. Такий стан, як вказує Позивач, супроводжується постійними болями, що негативно впливає на психічний стан, спричиняє тривалі моральні страждання. Компенсацію за свої моральні страждання Позивач просить стягнути з Відповідача, і її розмір [PERSON] оцінює в 60000 гривень. У судовому засіданні Позивач визнала, що [PERSON] надала їй кошти в розмірі 5500 гривень, проте зазначені кошти були надані Відповідачем лише для оплати лікування, а до відшкодування спричиненої моральної шкоди зазначені кошти ніякого відношення не мають. Позивач зазначила, що протягом перших місяців після отримання травми вона не могла самостійно пересуватись, вимагала постійної сторонньої допомоги в усіх питаннях побутового життя. Повністю подолати наслідки спричинених їй тілесних ушкоджень внаслідок аварії, як вказала Позивач у судовому засіданні, неможливо, і навіть після видалення металевого фіксатора вона постійно відчуває болі. На уточнююче запитання суду Позивач зазначила, що з виплаченою ПАТ «УСК «Гарант-Авто» сумою страхового відшкодування за спричинену моральну шкоду в розмірі 1327,17 грн вона не згодна, проте станом на день розгляду справи такий її розмір у судовому порядку не оспорювала. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, наполягаючи на тому, що розмір компенсації за спричинену моральну шкоду Позивачем значно завищений, доказів моральних страждань, еквівалентною компенсацією за які була б сума в розмірі 60000 гривень Позивачем не надано. Крім того, Відповідачем зазначено, що нею було виплачено Позивачу в добровільному порядку відшкодування за моральну шкоду в розмірі 5500 гривень, а крім того, [PERSON] отримала страхове відшкодування за спричинену моральну шкоду від УСК «Гарант-Авто», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] Третя особа (ПАТ «УСК «Гарант-Авто») у судове засідання представника не направила, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. За згоди сторін суд ухвалив за можливе розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. 18 червня 2013 року в м. Києві на перехресті вул. Гарматної та вул. Виборзької сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Skoda Fabia», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та мотоцикла марки «Yamaha», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] У відповідності до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 09.10.2013р. [PERSON] було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КпАП України, тобто у даній дорожньо-транспортній пригоді, і звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку передачею на поруки трудовому колективу Аерокосмічного інституту Національного авіаційного університету. Встановлено також, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми кісток таза - перелому сідничної та лонної кістки справа, розриву лонного сполучення та внутрішньо-тазової гематоми. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок отриманих травм [PERSON] була вимушена протягом тривалого терміну проходити лікування, пов'язаним в тому числі із оперативним втручанням та встановленням металевого фіксатора в ділянці розриву лонного сполучення на термін не менше 12 місяців. (а.с. 4) Внаслідок отриманої політравми Позивач зазнала функціональних обмежень, їй було протипоказано фізичні навантаження, а також планування вагітності на період до видалення металевого фіксатора. Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: в тому числі: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що вчиненням [PERSON] винних дій, які призвели до спричинення шкоди здоров'ю Позивачу, [PERSON] спричинено моральну шкоду, право на відшкодування якої передбачене цивільним законодавством. Беручи до уваги тяжкість зазнаних Позивачем травм під час аварії, суд вважає за можливе визнати необхідною та достатньою компенсацією за заподіяну Позивачу моральну шкоду суму в розмірі 10000 гривень. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Skoda Fabia», д/н [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно з Полісом №АС/2950694 в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з лімітом відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю в розмірі 100000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну - 50000 гривень. У відповідності до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.. Згідно зі ст.22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» лімітом відшкодування моральної шкоди Страховиком є сума в розмірі 5% від 100000 гривень, тобто 5000 гривень. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, стягненню з Відповідача на користь Позивача у відповідності до ст.1194 ЦК України підлягає лише та сума, яка перевищує ліміт страхового відшкодування, тобто 5000 гривень. При цьому суд звертає увагу Відповідача на той факт, що виплачена нею на користь Позивача сума в розмірі 5500 гривень, підтверджена копією розписки від 20.06.2013р., стосується відшкодування витрат на лікування, а тому не може вважатись компенсацією спричиненої моральної шкоди. (а.с. 22) Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial