Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 року по справі № 334/8402/17 (провадження № 2-н/334/913/17) відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачки заборгованості на надані Концерном «МТМ» послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у звязку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з заявою в порядку позовного провадження. В позову зазначив, що за період з листопада 2011 року по вересень 2017 року (з врахуванням сальдо на 01.11.2014 року у розмірі 2\~277,67 грн.), Концерн «МТМ» на підставі відкритого на імя відповідачки особового рахунку № 93700588 надав у послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS]. Споживачкою за вказаний період було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 389,74 грн., тому станом на 01.03.2018 року у відповідачки виникла заборгованість перед Концерном у розмірі 11\~947,43 грн. У звязку з викладеним, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за надані послуги та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання на неодноразові виклики не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення та відзив на позов суду не надала, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ч.4 ЦПК України, за відсутністю відповідачки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 4 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради №25 від 29.01.09 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання по відношенню до Відповідача, як споживача послуг та керується положеннями ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З гідно ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 вищевказаного Закону, споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону, виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «МТМ» не надходило. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 20 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], згідно Відповіді на запит Департамента реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/1267 від 20.04.2018 року, починаючи з 05.04.1985 року зареєстрована за адресою: [INFO]. Позивач на підставі відкритого на імя боржниці особового рахунку № 93700588, у період з листопада 2014 року по вересень 2017 року надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] у розмірі 12\~337,17 грн. Споживачкою за вказаний період було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 389,74 грн., тому станом на 01.09.2017 року у відповідачки виникла заборгованість перед Концерном «МТМ» (з врахуванням сальдо на 01.11.2014 року у розмірі 2\~277,67 грн.) у розмірі 11\~947,43 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунками. З розрахунку заборгованості, наданої позивачем, вбачається, що Концерн «МТМ» станом на 01.11.2014 року враховує відповідачці накопичену заборгованість (сальдо) за опалення у розмірі 1\~636,28 грн., та за ГВС у розмірі 639,39 грн. Разом з тим, до матеріалів позову не надано жодного документу в обґрунтування того, що це за заборгованість, і розрахунку за який період вона виникла, чому підлягає стягненню саме з відповідачки, а тому суд приходить до висновку про недоведеність позивачем цієї частини вимог. При вивченні матеріалів справи, судом зроблено висновок про необхідність часткового задоволення позову, оскілки за період з 01.11.2014 року по 01.09.2017 року Концерном «МТМ» було надано послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 10\~059,50 грн. за адресою: [ADDRESS], де на [PERSON] відкрито особовий рахунок № 93700588. Споживачкою за вказаний період було здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 389,74 грн., тому станом на 01.09.2017 року у відповідачки виникла заборгованість перед Концерном у розмірі 9\~669,76 грн., що підтверджується доданими до позову розрахунками, а тому підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідачки судового збору у розмірі 1426,16 грн.

Outcome: partial