Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення у загальному розмірі 18 089,49 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» та [PERSON] склалися фактичні відносини з приводу надання послуг. Згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідач зобов`язаний оплатити послуги, а позивач має право вимагати від відповідача обов`язку щодо оплати наданих послуг. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідача за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якому відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 31.07.2019 року складає 11 172,50 грн. При цьому, загальна заборгованість відповідача перед Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» складає 18 089,49 грн., з яких: сума основного боргу - 11 172,50 грн., інфляційне збільшення суми боргу - 5 834,75 грн., 3% річних - 1 082,10 грн. 13 серпня 2019 року позивачем було направлено відповідачу досудове повідомлення з метою врегулювання спору, однак відповіді або заперечення на нього позивач від відповідача не отримав. У зв`язку з викладеним, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради вирішило звернутись до суду для стягнення з відповідача вказано вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Судом встановлено, що предметом господарської діяльності позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг водопостачання та водовідведення, про що зазначено у п. 2.2 1 Статуту Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 20 березня 2019 року № 68/43 (а.с. 9-11). У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, зазначивши, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , де є відповідальним квартиронаймачем та йому відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (частини 1 та 2 статті 77 ЦПК України). Отже, законом передбачений обов`язок сторін подавати докази в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Подання позивачем доказів на підтвердження обставин справи є обов`язковим, оскільки в цій частині між сторонами виникає спір про право та такі докази мають значення для ухвалення рішення по справі. Згідно приписів ч.ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Однак, в судовому засіданні встановлено, що позивач в обгрунтування своїх позовних вимог та доведення перед судом вказаних у позові обставин, не надав суду належних, допустимих, достовірних, переконливих та достатніх доказів. Так, згідно відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, [PERSON] не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Позивачем не надано доказів того, що відповідач [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг водопостачання і водовідведення за вказаною адресою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи складену позивачем Довідку про розрахунок заборгованості [PERSON] , суд її до уваги в якості доказу не бере та відхиляє, оскільки відсутні будь-які докази того, що [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також докази того, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг водопостачання та водовідведення. Будь-яких інших належних та допустимих доказів того, що між позивачем та відповідачем наявні договірні відносини, матеріали справи не містять, як відсутні і докази того, що [PERSON] дійсно фактично споживає послуги водопостачання та водовідведення, які надає позивач, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити чи мали місце обставини, викладені позивачем у позовній заяві. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що заявлені Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 18 089,49 грн. є недоведеними. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради по справі підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed