Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У лютому 2019 року заявниця звернулась до суду з вказаною заявою і просить видати обмежувальний припис та застосувати до заінтересованої особи - [PERSON] захід тимчасового обмеження прав особи у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS], заборонити наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання [PERSON] [ADDRESS]; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку і через третіх осіб строком на шість місяців. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона із [PERSON] спільно проживала [ADDRESS], проте у зареєстрованому шлюбі вони не перебували. Протягом 2018 року [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, неодноразово вчиняв сварки, принижував її, словесно ображав, погрожував їй фізичною розправою. За наслідками таких дій [PERSON] 22.03.2018 року працівниками Деражнянського відділення поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Незважаючи на це, 15.02.2019 року він неподалік від місця проживання заявниці почав душити останню. Однак його дії своєчасно припинили працівники поліції, а тому вона просила задовольнити її заяву. В судове засідання заявниця та її представник не з»явилися, проте подали на адресу суду письмову заяву в якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності підтримуючи позовні вимоги Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у справах телефонограмою. Заперечення на заяву від нього не надійшло, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Як встановлено судом із наявних в матеріалах справи письмових доказів, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали [ADDRESS], не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народилася неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], батьком якої значиться [PERSON] З'ясовано і те, що протягом 2018 року [PERSON] внаслідок надмірного зловживання алкоголем неодноразово вчиняв дії, пов'язані з словесними образами, погрозами та фізичним насильством, в результаті чого заявниця із неповнолітньою дочкою змінили місце проживання та переїхали до квартири [ADDRESS] де на даний час і проживають. Крім того, наведені заявницею обставини підтверджуються копіями постанов Деражнянського районного суду від 01.04.2013 року та від 1209.2018 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, копією протоколу про адміністративне правопорушення ГР №409299 від 25.09.2018 року, складеного інспектором СРПП Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Собко І.В. відносно [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці про те, що вона є особою, яка постраждала від домашнього насильства, і таке насильство щодо неї вчинялося [PERSON], з яким вона спільно проживала без реєстрації шлюбу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Відповідно до ст. 1 Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно із п.5 ч.2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно із ч.2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку [PERSON] по відношенню до заявниці [PERSON], суд вважає необхідним вжити захід тимчасового обмеження прав [PERSON] у вигляді тимчасового обмеження його права перебувати в місці проживання [PERSON], за адресою [ADDRESS], заборонити наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання [PERSON] [ADDRESS]; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку і через третіх осіб строком на шість місяців. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. На підставі викладеного та

Outcome: approved