Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У лютому 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26.09.2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №1173502171БН/2007-09, за умовами якого відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 3710,00 грн. на строк до 31.08.2009 року включно. Відповідач свої зобов'язання по поверненню суми кредиту та відсотків не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13 грудня 2016 року становить 8223,93 грн. Посилаючись на наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 8223,93 грн.та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту №1173502171БН/2007-09, за умовами якого відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 3710,00 грн. на строк до 31.08.2009 року включно Згідно з п. 2.2 ст.2, п.п.5.2.4. ст.5 Кредитного договору відповідач зобов»язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 24,00 % річних, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, за який вони були нараховані, та в дату остаточного повернення Кредиту. Згідно з п.3.7 ст.3 Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в останній робочий день кожного місяця та/або в дату остаточного повернення кредиту. Проценти нараховуються з дня видачі кредиту по останній робочий день місяця або дату, яка передує даті повного повернення кредиту (включно). Відповідно до п.п. 5.2.2. Кредитного договору відповідач зобов»язаний повернути позивачу кредит не пізніше дати остаточного погашення вказаної у п.2.3 Кредитного договору, тобто до 31.08.2009 року включно. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Частиною першою статті 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як убачається з матеріалів справи, 26.09.2007 року відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 3710,00 грн. на строк до 31.08.2009 року включно. Відповідач допустив порушення умов кредитного договору в частині погашення кредиту та процентів. Станом на 13.12.2016 року відповідач має заборгованість, яка становить 8223, 93 грн. та складається з: заборгованості за процентами нараховані та не сплачені за період з 01.01.2011 по 30.11.2016 року (включно) у розмірі 5 161,25 гривень; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами за період з 01.12.2015 по 30.11.2016 року (включно) у розмірі 1 717,07 гривень; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за основним боргом за період з 01.12.2015 по 30.11.2016 (включно) у розмірі 1 345,61 гривень, що підтверджується розрахунок заборгованості, який перевірено судом (а.с.6-9). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкритя кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту від 26.09.2007 року у розмірі 8223,93 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1600,00 гривень.

Outcome: approved