Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 17 серпня 1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаємопорозуміння. Вони з відповідачкою втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що шлюб з відповідачкою фактично припинився, оскільки біля 12 років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Оскільки, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 1991 року у відділі РАЦС Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 251, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] виданим 17 серпня 1991 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER] виданим 08 червня 2005 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача та користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначеністаттею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved