Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , встановлення над дитиною опіки і призначення її опікуном. Вимоги обґрунтувала тим, що відповідач доводиться їй дочкою, а малолітня [PERSON] онукою. У період їх спільного проживання в селі Красноволя Любомльського району Волинської області відповідач не здійснювала належного догляду за дитиною, про неї не дбала, зловживала алкогольними напоями, через що догляд за дитиною фактично здійснювала вона. У 2019 році відповідач змінила своє місце проживання, проживає зі своїм співмешканцем в місті Любомль, дитину не провідувала, не дбала про її розвиток, матеріально не забезпечувала. У зв`язку із цим дитина була вилучена у відповідача соціальними службами та на даний час проживає в закладі соціального захисту дітей в місті Ковелі. Проти влаштування дитини до цього закладу відповідач не заперечувала, повністю самоусунулась від виховання дитини, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, зарекомендувала себе з негативної сторони, не створила жодних умов для проживання дитини. Вона ж як баба постійно провідує дитину у соціальному закладі та має намір забрати її до себе додому, де створені усі належні умови для проживання. Також бажає бути опікуном дитини та для цього відповідає необхідним вимогам. Зокрема, вона працевлаштована, має постійний дохід, забезпечена житлом, до кримінальної відповідальності не притягувалась, за станом здоров`я може здійснювати опіку над дитиною. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в канцелярію суду подала заяву, у якій погодилась із викладеним у позові обґрунтуванням, заявлені вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення та просила розглянути справу за її відсутності. Представник Любомльської райдержадміністрації як органу опіки та піклування подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала поданий в порядку ч.5 ст.19 СК України висновок. За таких обставин суд провів розгляд позову у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.150, 164, 165, 166, 244 СК України, ст.ст.55, 58, 60 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved