Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , і обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, вказував, що [INFO] помер їх з відповідачем батько [PERSON] . До складу спадщини після його смерті увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Ілліча с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Зазначав, що він має право на спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Проте, при зверненні до нотаріуса, останній 20 вересня 2019 року відмовив йому в оформлені спадкових прав через відсутність документального підтвердження факту прийняття спадщини, а також у зв`язку із видачею свідоцтва про право на спадщину на ім`я відповідача. Вказував, що він разом із матір`ю [PERSON] здійснив поховання батька, розпорядився його речами, забрав деякі документи, зокрема, свідоцтво про одруження батьків, свідоцтво про народження батька [PERSON] . Відповідач [PERSON] участь у похованні батька не приймав, а при оформленні спадщини не повідомив нотаріуса про наявність іншого спадкоємця. Вважав, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном, а тому свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано на ім`я [PERSON] є незаконним, оскільки порушує його право на спадщину, так як [PERSON] не має права на все спадкове майно, а лише на 1/2 його частину. З огляду на викладене, просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане на ім`я [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , визнати за ним в порядку спадкування право на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Ілліча с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2021 року до участі в справі залучено [PERSON] , як правонаступника відповідача [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.156). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити, посилаючись на те, що [PERSON] проводив поховання батька, забрав собі його речі, а саме свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження батька, розпорядився його речами, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном і має право на 1/2 частину спадкового майна. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Грицай Л.М. проти позову заперечили, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] вчинив будь-які дії для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , а відтак не набув права на спадкове майно. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області помер [PERSON] , який був батьком для [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Ілліча с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах, що належало йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №024250 від 17 лютого 1997 року, а також увійшло право власності на майновий пай в СТОВ «Журавлине» с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області, вартістю 2042 грн., що належало йому на підставі майнового сертифікату серії ХМСК №004118 від 29 травня 2001 року. Згідно довідки Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №1566 від 20 жовтня 2015 року після смерті [PERSON] фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 20 березня 2003 року вступив спадкоємець за законом - син [PERSON] 20 жовтня 2015 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №771/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] 21 жовтня 2015 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлому [INFO] [PERSON] майно, саме: право на земельну частку (пай) розміром 2,40 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Ілліча с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області, а також майновий пай в СТОВ «Журавлине» с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області вартістю 2042 грн. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №771/2015, заведеної 20 жовтня 2015 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.23-48). Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та сином [PERSON] 16 червня 2020 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. заведено спадкову справу №27/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Того ж дня, дружина померлого [PERSON] - [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка. 18 січня 2021 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. на ім`я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне [PERSON] майно. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №27/2020, заведеної 16 червня 2020 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Голуб О.Є. до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.109-152). Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна. Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №145/797/15-ц (провадження № 14-608цс18). Враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець - [PERSON] помер [INFO] , то застосуванню до спірних відносин спадкування підлягають норми чинного на той час законодавства - ЦК Української PCP. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За положеннями статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що оспорюваним свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке було видано на ім`я [PERSON] , порушені його спадкові права, оскільки він прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З урахуванням змісту статті 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року в справі № 348/618/15-ц (провадження № 61-9592св19), які в силу ч.4 ст.263 ЦПК України суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Згідно зі ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] у строк, передбачений законом, не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він протягом шести місяців після смерті батька вступив в управління чи володіння спадковим майном. Так, згідно довідки про реєстрацію місця проживання №11/09-08, виданої 08 лютого 2019 року виконавчим комітетом Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, [PERSON] з 16 січня 1991 року й на час видачі довідки постійно був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] (а.с.12), що свідчить про те, що він не проживав у належному батькові будинку та не користувався ним в період шести місяців після відкриття спадщини. Наявність у позивача [PERSON] оригіналів свідоцтва про народження батька [PERSON] та свідоцтва про шлюб [PERSON] (а.с.11), також не підтверджують факту прийняття ним спадщини, оскільки ці документи не є документами на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього, а є особистими документами спадкодавця, користування якими не породжує у його спадкоємців ніяких наслідків. Показання свідка [PERSON] , допитаного судом за клопотанням представника позивача, також не доводять факту вступу [PERSON] в управління спадковим майном після смерті батька, оскільки вказаний свідок лише підтвердив, що [PERSON] був присутній на похоронах батька [PERSON] , а після похорон роздавав одежу батька, зокрема для [PERSON] , про що йому відомо зі слів сина останнього. Такі показання свідка є не конкретними, відомі йому з чужих слів, при цьому прізвище та ім`я особи, зі слів якої свідку стало відомо про ці обставини, він суду не назвав. Натомість, допитана судом свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою позивача, показала, що [PERSON] приїжджав лише на похорони до батька, після чого одразу поїхав додому у Херсонську область, а в будинку залишилась проживати лише дружина померлого [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є невісткою померлого [PERSON] , показала, що після смерті [PERSON] усі належні йому правовстановлюючі документи на майно його дружина [PERSON] віддала для її чоловіка [PERSON] , який в сою чергу віддав їх для [PERSON] і той оформив спадщину. Також показала, що між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мала місце розмова щодо оформлення спадщини після смерті батька, в ході якої [PERSON] повідомив, що йому спадщина не потрібна і оформляти він її не буде. Згідно довідки виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №1566 від 20 жовтня 2015 року вбачається, що після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження спадковим майном з 20 березня 2003 року вступив лише син [PERSON] (а.с.34). Допитана судом в якості свідка [PERSON] , яка є секретарем Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, показала, що дійсно нею 20 жовтня 2015 року було видано довідку про прийняття [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] . Також вказувала, що аналогічну довідку вона видавала [PERSON] . При цьому вказала, що такі довідки нею видаються лише на підставі свідоцтва про народження заявників без перевірки дійсних обставин. З огляду на такі показання свідка [PERSON] , суд не бере до уваги довідку виконавчого комітету Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №103 від 05 березня 2020 року, у якій зазначено, що згідно відомостей виконкому сільської ради для прийняття спадщини довідку про фактичне управління і розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] отримували його сини [PERSON] та [PERSON] , оскільки зазначена довідка не є належним доказом факту прийняття [PERSON] спадщини, а оригіналу довідки, у якій би було вказано, що [PERSON] фактично вступив в управління і розпорядження спадковим майном після смерті батька, останній суду не представив. Оскільки позивачем [PERSON] не надано належних доказів його вступу у фактичне володіння та розпорядження спадковим майном після смерті батька [PERSON] , тому у задоволенні його позову про встановлення факту прийняття спадщини слід відмовити. Враховуючи, що [PERSON] не прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у порядку, визначеному частиною першою, другою статті 549 ЦК Української РСР, тому він не набув права на спадкове майно, що є підставою для відмови у позові в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане на ім`я [PERSON] , а також в частині визнання за ним права на 1/2 частину права на земельну частку (пай), що увійшло до складу спадщини після смерті [PERSON] .

Outcome: dismissed