overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 29.10.2013 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилась дочка [PERSON] , 2015 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною розірвання шлюбу є неприязність відносин, які склалися між ними, відсутність взаєморозуміння і поваги. Упродовж року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, практично не спілкуються, тому фактичні шлюбні відносини припинені. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації оголошення на сайті суду, але в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 29.10.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 95. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чолові-ка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 29.11.2016 року шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що дітей з відповідачем у шлюбі не мають, сімейні відносини припинені з лютого 2018 року і з цього часу проживають окремо. Причиною фактичного припинення шлюбних відносин слугувала відмінність характерів та поглядів на шлюб і сім`ю, відсутність взаєморозуміння та довіри, нехтування відповідачем сімейними цінностями, постійні сварки з ініціативи останнього. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, але в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 29.11.2016 року у Маневицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 107. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чолові-ка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 29 червня 2017 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною розірвання шлюбу з відповідачем є постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Подружні стосунки припинені, подальше проживання у шлюбі суперечить їх інтересам, зберегти шлюб не бажають. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 липня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником матеріалів позову відповідач отримав 13 серпня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 15 липня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 29 червня 2017 року у Любомльському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 49. У період шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти заявлених вимог у будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 30.09.2015 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося два сини: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відмінність поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Результатом цього стали постійні сварки, непорозуміння, байдужість один до одного і в решті - окреме проживання з січня 2016 року. Подружні стосунки фактично припинені, а подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам їх обох та дітей. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач засобами електронного зв`язку надіслав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в канцелярію суду подала заяву, у якій позов визнала, просила шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 30 грудня 2011 року шлюбу із [PERSON] , з яким дітей не мають. Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Понад шести місяців проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, кожен має свій бюджет. Фактично шлюб існує формально. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у надісланій суду заяві просила розглянути справу за її відсутності, висловила згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті суду, але в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 30 грудня 2011 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за актовим записом № 477. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд, а також неподанням ним заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 30 січня 2019 року шлюбу з [PERSON] , у період якого в них народився син [PERSON] , 2019 року народження. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними немає взаєморозуміння, поваги, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. Проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, тому вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10 лютого 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 22 лютого 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 10 лютого 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 30 січня 2019 року у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 90. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просять постановити рішення про визнання їх власниками розташованих по [ADDRESS] області житлового будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , зокрема: [PERSON] в розмірі 3/4 частки (1/2 як спільного сумісного майна подружжя та 1/4 як спадщини), [PERSON] 1/4 частки в порядку спадкування. Заявлені вимоги обґрунтували тим, що спадкодавець [PERSON] доводився позивачу [PERSON] чоловіком, позивачу [PERSON] батьком. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами були побудовані у період шлюбу [PERSON] та [PERSON] , тому в силу ст.ст.22, 28 КпШС є їх спільною сумісною власністю із частками кожного по 1/2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частки цього майна. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, спадщину прийняли в порядку ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Проте оформити право власності на спадкові частки, а [PERSON] також на частку в спільній сумісній власності подружжя, не мають можливості через відсутність реєстрації цього нерухомого майна у державних органах, тому реалізація їх прав можлива лише у судовому порядку. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач в позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності. Від Любомльської міської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.22, 28 КпШС, ст.ст.328, 392, 1217, 1222, 1261, 1267, 1268, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просять постановити рішення про визнання кожного з них власником по 1/2 розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] їх чоловіка і батька відповідно [PERSON]. Вимоги обґрунтували тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вище вказане нерухоме майно. Вони є спадкоємцями першої черги за законом. Спадщину прийняли в порядку ст.1268 ЦК України. В силу ст.1267 ЦК України їх частки у спадковому майні є рівними і становлять по 1/2. Проте через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна в державних органах оформлення спадщини в позасудовому порядку неможливе. В підготовче засідання сторони не з'явились. Позивачі в канцелярію суду подали заяви про підтримання позову і просили розглянути справу за їх відсутності. Згоранський сільський голова електронною поштою направив суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Ради та визнав позов повністю. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1222, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв'язку з визнанням позову позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просять постановити рішення про визнання кожного з них власником ? розташованих по вулиці Г.Хохлова 32 в селі Машів Любомльського району Волинської області житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті 21.04.2007 року чоловіка [PERSON] і батька [PERSON] [PERSON]. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] за життя склав заповіт, яким усе приналежне йому майно заповів племінниці [PERSON] Остання спадщину не прийняла та в нотаріальному порядку заявила про свою відмову від неї. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця позивач [PERSON] та діти позич [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач [PERSON] спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] в порядку ч.2 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою [PERSON], яка спадщину прийняла, а інші спадкоємці у встановленому порядку спадщину не прийняли. Проте через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна у державних органах реалізація позивачами спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Під час технічної інвентаризації встановлено, що будівлі відповідають державним нормам і правилам, а самочинне будівництво відсутнє. В підготовче засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в канцелярію суду подали заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності та відсутності [PERSON] Машівський сільський голова подав заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у звязку з визнанням позову позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого кожним із них при поданні позову.

Outcome: approved