overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання нерухомого майна та грошових коштів особистою приватною власністю. В обґрунтування позову зазначає про те, що з 1980 року перебуває у шлюбі з [PERSON] 29.09.2017 року нею за особисті кошти було придбано квартиру [ADDRESS] за ціною 1 193 400 грн., що на день купівлі еквівалентно 45 000 доларів США. Крім того, у неї на рахунках банку наявні особисті грошові кошти у розмірі 9 046 доларів США 04 центів та 180 000 грн. Вказані грошові кошти, які знаходиться на рахунках банку та за які було придбано квартиру вона отримала після смерті матері [PERSON] , а тому є її особистою власністю. Оскільки [PERSON] при придбанні квартири та оформленні договору купівлі-продажу нерухомого майна, не надав згоду вказати у договорі, що квартира придбана за її особисті грошові кошти, підтвердити її особисту власність на грошові кошти та квартиру шляхом укладення цивільно-правової угоди відповідач відмовляється, [PERSON] , уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за нею право особистої власності на квартиру [ADDRESS] та на грошові кошти, що знаходяться в банківських установах на рахунках і депозитах на її ім`я, а саме 4 499 доларів США 04 центів в АТ «Банк Кредит Дніпро», 4 547 доларів США в АТ «Альфа-Банк», 5 000 доларів США - в АТ «Ощадбанк». У поданому відзиві на позовну заяву, [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просив позов задовольнити у повному обсязі з тих обставин, що у ньому викладені. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, справа підлягає розгляду на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, прав чи законних інтересів третіх осіб не порушує, визнання позову відповідачем є безумовним, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення по справі рішення не заперечує (а.с. 30). Відповідач у судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 березня 2007 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-6) З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач не змінювала своє прізвище. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

у лютому 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через конфлікти та сварки. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 22) У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 10) З позовної заяви вбачається та не заперечувалось у судовому засіданні, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви позивача вбачається, що вона не бажає змінити прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, не вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 09 січня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Старобейзимською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (актовий запис №1). Зазначає, що у період шлюбу у них народилось п»ятеро дітей, які на даний час є неповнолітніми. Вказує, що відповідач 12 жовтня 2017 року покинув сім»ю та проживає з іншою жінкою, а тому продовжувати шлюбні відносини вважає для себе не можливим й просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, строк на примирення просить не надавати й розірвати даний шлюб. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явися, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 березня 2018 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09 січня 2001 року між [PERSON] та Бабюк (до шлюбу Мазанюк) Л.В. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Старобейзимською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області (актовий запис №1). 20 серпня 2001 року у сторін народилась донька Світлана, 23 вересня 2004 року син [PERSON], 12 березня 2007 року син [PERSON], 21 квітня 2008 року донька Маргарита, 28 грудня 2011 року донька Аліна. З 12 жовтня 2017 року сторони проживають оремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 23 січня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №8). Зазначає, що у період шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми та проживають разом із нею. Вказує, що спільне життя із відповідачем не склалось через його негідну поведінку по відношенню до неї та до дітей, зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами, через що з жовтня 2017 року вона забрала дітей та проживає окремо від відповідача. З того часу шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому продовжувати шлюбні відносини вважає для себе не можливим й просить шлюб розірвати. В судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить шлюб розірвати, строк на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явися, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2018 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Літвінюк) Л.В. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 23 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, (актовий запис №8). 22 серпня 2010 року у сторін народився син [PERSON], а 07 квітня 2012 року донька Софія. З жовтня 2017 року сторони проживають оремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 280). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки з вини відповідача припинені з січня 2018 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом обєктивно встановлено, що 03 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (актовий запис № 280) від 03 березня 2016 року. У шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого їх шлюбні стосунки з вини відповідача припинені з січня 2018 року. Збереження сімї між ними є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивачка вказала, що з 27 квітня 2012 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис №126. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок - Єлизавету, 24 липня 2012 року та Мілану, [INFO] які мешкають разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з грудня 2017 року. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок - Єлизавету, 24 липня 2012 року (свідоцтво серії І-КИ №402735), та Мілану, [INFO] (свідоцтво серії І-КИ №490128), які мешкають разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 23.07.2005 вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинились з 2017 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя та частих сварок. За таких обставин подальше спільне сімейне життя з відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з тим, що відповідач відмовляється від звернення до органів РАЦСу з метою подання спільної заяви про розірвання шлюбу, та беручи до уваги вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не зявилась, про день, час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Раніше надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв від відповідача до суду не надходило. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 23 липня 2005 року підтверджується копією повторного Свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 124901 від 24 липня 2013 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 261 (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про розділ майна відсутній. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 01.06.2012р., зареєстрованого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 239. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.\~\~Вважає, що сім'я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Майнових спорів немає. В підготовчому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, вважає надання терміну для примирення недоцільним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 01.06.2012р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області актовий запис 239. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~ \~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved