Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У поданому 23.11.2018 р. позові позивач [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з ј частини від заробітку, доходу платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від 01.10.2018 р. до досягнення дитиною повноліття на тверду грошову суму 1000 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачем був укладений шлюб 06.07.2009 р., від якого мають сина [PERSON], [INFO] Згідно з наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 18.10.2018 р. за заявою [PERSON], він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від 01.10.2018 р. і до повноліття дитини. Позивач на даний час не працює, перебуває у шлюбі, має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO] та непрацездатну дружину [PERSON], яка знаходиться по догляду за дитиною та не може працювати. Також він допомагає своєму батьку [PERSON], [INFO], який не працює і потребує від нього допомоги. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Він готовий сплачувати на утримання свого сина [PERSON] 1000 грн. щомісяця. Просить при зміні способу стягнення аліментів врахувати наявність непрацездатної дружини, малолітнього сина, батька, який потребує допомоги і його обов'язок таку допомогу надавати, відсутність роботи та відсутність у нього будь-якого іншого майна. Згідно заяви про уточнення позовних вимог від 27.02.2019 р. у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з нього з ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на тверду грошову суму 1200 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до відзиву відповідач вказує, що термін тимчасової непрацездатності дружини позивача - [PERSON] закінчився, а доказів про її непрацездатність окрім свідоцтва про народження їх спільного сина [PERSON] не надано. У батька позивача - [PERSON] є двоє повнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які також у разі потреби, зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Доказів про непрацездатність свого батька та його потреби у матеріальній допомозі позивач не надав. Крім того, відповідач вказує, що бере участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а зокрема розвитком здібностей сина. У відповіді на відзив позивач, серед іншого, вказує, що додаткові витрати на дитину не включаються до суми аліментів. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, згідно заяви просить розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши докази та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що судовим наказом Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2018 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 01.10.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов'язку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст.183 СК України). Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом та посилаючись на ст. 182 СК України щодо визначення розміру аліментів, одночасно заявляючи щодо зміни способу стягнення з нього аліментів за судовим наказом від 18.10.2018 р., який є особливою формою судового рішення, позивач фактично просить змінити спосіб їх стягнення з частки на тверду грошову суму в розмірі 1200 грн. Відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Здійснюючи правосуддя, суд відповідно до ст.5 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів (ст.1 СК України). Аналіз наведених вище норм свідчить, що правом на зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, наділений лише одержувач аліментів, тобто відповідач, що узгоджується з положеннями ст.181 СК України, якому закон і надає право вибору способу стягнення аліментів, а не платнику аліментів. З огляду на викладене суд дійшов висновку, підстави для зміни способу стягнення аліментів відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed