overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2011 року у Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1261( а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] народження ( а.с.6). Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2012року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1748. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 21 травня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 165 ( а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження ( а.с.9). Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2014року у Виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Сімферопольського району Автономної республіки Крим, актовий запис № 5. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обгрунтування позову послався на те, що 10.05.2014 року був укладений шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність порозуміння та поваги, подружні відносини між ними припинено, проживають окремо . Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2014 року,свідоцтво про шлюб серія 1-СГ №228075 від 10.05.2014 року. Від подружнього життя у сторін є дочка: [PERSON] , [INFO], що підтверджується копіє свідоцтва про її народження серії1-СГ №435284. Сімейне життя в сторін не склалося, подружніх стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обгрунтування позову послався на те, що 29.04.2017 року був укладений шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у сторін дітей немає . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність порозуміння та поваги, подружні відносини між ними припинено, проживають окремо . Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідна , просить відновити їй дощлюбне прізвище Сенчук . Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2017 року,свідоцтво про шлюб серія 1-СГ № 294497 від 29.04.2017 року. Сімейне життя в сторін не склалося, подружніх стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні погляди на шлюб, сімейне життя та обов'язки кожного з подружжя, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімейне життя не склалося, сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї буде суперечити їхнім інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених в позовні заяві. Відповідач та представник відповідача, позовні вимоги визнали, проти позову не заперечували. Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року, про що зроблено актовий запис № 831 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві /а.с. 6/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень позивача та відповідача, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо з весни 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи викладене вбачається, що розлад між подружжям носить нетимчасовий характер. Позивач та відповідач не бажають підтримувати подружні стосунки. За таких обставин суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, що сім'я сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. На час розгляду справи спір про поділ майна відсутній. Спір про місце проживання дитини відсутній, дитина проживає разом з відповідачем. Оцінюючи належність, достовірність, а також достатність доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 15.05.2015 року, від якого мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу місцем проживання їх спільної доньки просить визначити з матірю відповідачем по справі. Сторони в судове засідання не прибули, відповідач в позовній заяві просив справу розглянути без його участі у звязку з виїздом за межі Житомирської області, а відповідач в письмовій заяві також просила слухати справу без її участі, не заперечила проти розірвання шлюбу, місце проживання дитини визначити з нею, а прізвище залишити без змін. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.05.2015 року (а.с. 4), від якого мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання дитини, [PERSON], визначити за місцем проживання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20.04.2007 року, від якого мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обовязки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе. Після розірвання шлюбу місцем проживання їх спільної доньки просить визначити з матірю відповідачем по справі. Сторони в судове засідання не прибули, позивач в позовній заяві, а відповідач в письмовій заяві до суду просили справу розглянути без їхньої участі. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а відповідач не заперечила проти їх задоволення, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити без змін, а місцем проживання їх спільної доньки визначити з нею. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.2007 року (а.с. 4), від якого мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та дитині, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Місце проживання дитини, [PERSON], визначити за місцем проживання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Проте жодних правових підстав користуватися вказаною квартирою не має. [PERSON] з моменту реєстрації, а саме з 15 вересня 2016 року не проживає у вказаній квартирі, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстрованим за адресою квартири. У зв'язку з цим позивач просила про задоволення позовних вимог. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, через канцелярію суду надійшла заява в якій позов підтримують та просять про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] відповідно до ордеру № 4333 від 27 грудня 2010 року є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно копії паспорта [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 15.09.2016 року. Факт непроживання відповідача за адресою квартири [ADDRESS] підтверджується згідно відповіді від 07.03.2018 року №68-аз/125/51/01-2018, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, відповідно до якої [PERSON] із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі [ADDRESS] до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не звертався. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше 6 місяців, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином суд, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що зазначений позов необхідно задовольнити в повному обсязі, оскільки доказами доведено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 21 березня 1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 173, зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Посилався, що спільне життя з дружиною не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2006 року, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 1992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини не підтримують з 2006 року, спільне господарство у сторін не ведеться, мешкають окремо один від одного, спільного бюджету не мають, збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України в зв'язку з чим стягує з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved