Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 47 234,84 грн., 1300 грн. витрат, пов`язаних із проведенням оцінки вартості матеріального збитку, пеню у розмірі 12 959,47 грн., три проценти річних у розмірі 3371 грн., інфляційні втрати у розмірі 15414,86 грн., а всього - 80 280,17 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.06.2016 року по вул. Леніна в с. Русанів Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та марки «Део» державний номер [NUMBER] , власником якого є позивач, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Опель» державний номер [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем, у відповідності до полісу серії АЕ/7002337 від 28.04.2016 року. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, а позивачу, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2606 від 07.06.2016 року становить 47234,84 грн. 06.06.2016 року відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, 15.07.2016 року відповідачу було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування. Однак, сума страхового відшкодування на час звернення до суду з позовом відповідачем позивачу не виплачена. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, а також пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.06.2016 року по вул. Леніна, поблизу будинку № 18 в с. Русанів Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Опель» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та марки «Део» державний номер [NUMBER] , власником якого є позивач на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 05.06.2016 р., є доведеною, не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу серії АЕ/7002337 від 28.04.2016 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб марки «Опель» державний номер [NUMBER] , зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн., франшиза дорівнює нулю. Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 06.06.2016 року позивач звернулась до ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» із повідомленням про настання страхового випадку, та 15.07.2016 року - із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2606 від 07.06.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Део» державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.06.2016 року становить 47 234,84 грн. За проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Део» державний номер [NUMBER] , та складення зазначеного вище звіту позивачем сплачено 1300 грн., що стверджується копією квитанції № 2606 від 21.06.2016 року. Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування,сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, за період з 13.10.2016 року по 05.02.2019 року, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, у розмірі 12 959,47 грн., три відсотки річних від простроченої суми за період з 13.10.2016 року по 05.02.2019 року у розмірі 3 371 грн., та втрати від інфляції за весь час прострочення, а саме з 13.10.2016 року по 05.02.2019 року у розмірі 15 414,86 грн. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунок, вважає його вірним та здійсненим відповідно до вимог закону. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, а також пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Зазначені вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved