Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач в особі його представника [PERSON] зазначає, що 06 жовтня 2012 року в с.Теклине Камінь-Каширського району з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода за участі керованого ним у стані алкогольного спяніння автомобіля марки «АУДІ» без державного номерного знаку, та автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] У звязку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП) власнику автомобіля Сітроен завдано матеріальної шкоди на суму 31289 грн. 35 коп., яку у звязку з тим, що на час скоєння вказаної пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ було виплачено водію пошкодженого авто [PERSON] Оскільки [PERSON] відмовляється компенсувати у добровільному порядку понесені МТСБУ згадані витрати, просить суд постановити рішення, котрим в порядку регресу стягнути їх з відповідача в його користь. Крім цього, просить стягнути з останнього в його користь 1378 грн. понесених витрат по сплаті судового збору та 200 грн. витрат на правову допомогу надану йому ТзОВ «ВМ». У поданих 15 лютого 2016 року суду запереченні на позов (а.с.19) відповідач зазначає, що дійсно 06 жовтня 2012 року внаслідок вищезгаданої ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Сітроен», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] Під час його огляду на місці пригоди інспектором ДАІ [PERSON] було виявлено розбитий задній лівий ліхтар цього автомобіля та деформацію його задньої лівої частини. Огляд даного транспортного засобу проводився 17 листопада 2012 року (по спливу більше місяця з часу ДТП) в с.Видричі Камінь-Каширського району за місцем проживання [PERSON] у його відсутності. Експертом [PERSON] крім зазначених працівником ДАІ пошкоджень було виявлено і багато інших. За вказаних обставин він не погоджується із визначеним розміром шкоди, вважаючи його завищеним. Представник позивача до суду не зявився. У поданій позовній заяві він просить суд справу розглянути у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. В судовому засіданні відповідач, його представник позовні вимоги не визнали з підстав, які зазначені у запереченні на позов та додатково пояснили, що згідно норм чинного законодавства право на відшкодування шкоди має власник пошкодженого транспортного засобу марки «Сітроен» [PERSON], а не особа, яка керувала ним на підставі генеральної довіреності. Позивач не подав суду такої довіреності, яка б давала право [PERSON] на отримання страхового відшкодування. Просять у задоволенні позову відмовити. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2012 року, яка 29 жовтня того ж року набрала законної сили (а.с.3), відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням на нього адмінстягнення. За цією постановою його визнано винним в тому, що він 06 жовтня 2012 року о 00 год. 20 хв. керуючи у стані алкогольного спяніння власним автомобіля марки «АУДІ-100» без державного номерного знаку по вул.Шевченка с.Теклине Камінь-Каширського району, не вибрав безпечної швидкості руху, що не дало змоги йому постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого керований ним автомобіль вдарився у задню частину автомобіля марки «Сітроен Джампер», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у попутньому напрямку, у результаті чого ці транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажири останнього [PERSON], [PERSON] тілесні ушкодження. З полісу №АВ/7119609 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] (а.с.5) вбачається, що останнім було застраховано цивільно-правову відповідальність на період з 25 червня 2012 року по 24 червня 2013 року. Відповідач на час скоєння ДТП, а саме станом на 06 жовтня 2012 року, такого договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності не мав. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Сітроен Джампер», номерний знак [NUMBER] за №620, складеного 23 листопада 2012 року (а.с.6-7), вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження застрахованого автомобіля складає 37547 грн. 22 коп. Даний висновок складений на підставі протоколу огляду експертом пошкодженого автомобіля від 17 листопада 2012 року (а.с.8), у якому міститься опис виявлених у ньому пошкоджень у його задній лівій частині. Наявність їх ствердив суду свідок [PERSON] Як показав суду свідок [PERSON], інспектор ДАІ, який оглядав пошкоджений транспортний засіб на час ДТП, у складеному ним з цього приводу протоколі огляду (а.с.20), зазначено лише розбиття його заднього лівого фанаря, деформацію його задньої лівої частини в загальному, без їх детального опису та можливих інших пошкоджень у звязку з такою деформацією. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, тобто транспортному засобу, відповідальність якого не застрахована. За заявою водія забезпеченого автомобіля [PERSON] (а.с.4), позивачем в рахунок відшкодування заподіяної шкоди йому за платіжним дорученням №1/1-19055 від 01 лютого 2013 року (а.с.9) виплачено 31289 грн. 35 коп. страхового відшкодування. Після вказаної виплати, а саме 06 лютого 2013 року позивач, посилаючись на Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надіслав на адресу відповідача лист-повідомлення про добровільне повернененя йому в порядку зворотньої вимоги боргу, який виник внаслідок згаданої виплати (а.с.10). На вказаний лист-повідомлення відповідачем позивачу надіслано лист про те, що «за попередніми даними розмір завданої шкоди становить всього біль трьох тисяч грн.», які він згідний компенсувати, або ж провести ремонт автомобіля за власні кошти (а.с.21). Надсилаючи таку заяву відповідач не подав письмового доказу, який би стверджував саме такий розмір шкоди. Відповідно до ч.3 і ч.4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач для підтвердження розміру шкоди надав висновок спеціаліста, а відповідач, заперечуючи проти цього розміру, не надав доказів на підтвердження своїх заперечень, згаданий висновок належним чином не спростував. З врахуванням цього суд бере до уваги як доказ, яким визначено розмір шкоди, поданий позивачем висновок спеціаліста, вважаючи його за вказаних обставин належним і допустимим. Твердження відповідача та його представника про те, що [PERSON], як особа, яка керувала пошкодженим транспортним засобом на підставі довіреності, не мала права на страхове відшкодування, а таке право мав власник цього автомобіля [PERSON] уваги не заслуговують. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Таким чином особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, вправі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Крім цього, за змістом довіреності (а.с.68), власник застрахованого автомобіля [PERSON] наділив [PERSON] серед іншого і правом страхувати ввірений йому автомобіль та отримувати виплати по його страхуванню. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст.993 цього Кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з вимог вказаного законодавства відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу сплачене ним [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 31289 грн. 35 коп. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 ЦПК україни стягує з відповідача у користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, у розмірі 1378 грн. (а.с.1). Вимоги позивача про стягнення з відповідача у його користь 2000 грн. понесених за надання правової допомоги суд не задовольняє, оскільки ним не долучено до позовної заяви документу про понесення таких витрат. Додаткова угода №135 від 20 листопада 2015 року до контракту про надання правової допомоги №80 від 19 грудня 2015 року (а.с.11), не є таким документом.

Outcome: approved