overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 23.04.1985 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач біля 20 років проживає за іншою адресою. За таких обставин позивач вважає неможливим збереження сім'ї, тому просила суд розірвати шлюб та після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання поштового відправлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.04.1985 року між сторонами зареєстровано шлюб міським відділом ЗАГС міста Вінниця, актовий запис № 862, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Сім'я [PERSON] фактично розпалася і шлюбних відносин вони тривалий час не підтримують. За таких обставин суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 213 - 215, 224 - 228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 28 березня 2002 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 63). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя і вже більше двох років вони проживають окремо. Оскільки їхня сім'я фактично припинила своє існування, тому просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду також не з'явився, натомість подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та просить не надавати строк на примирення. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 березня 2002 року між [PERSON]. та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 63). Від цього шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, враховуючи визнання відповідачем позову, що свідчить про небажання зберегти сім»ю, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 29 жовтня 1994 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №277). Від шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та різні погляди на життя й з червня 2013 року вони фактично припинили спільне проживання. Оскільки їхня сім'я фактично припинила своє існування, тому збереження шлюбу вважає не можливим й просить даний шлюб розірвати. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився, натомість подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає та просить даний шлюб розірвати. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29 жовтня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №277). Від цього шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, враховуючи визнання відповідачем позову, що свідчить про небажання зберегти сім»ю, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала з відповідачем шлюб, але спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб, після реєстрації розірвання якого змінити їй прізвище на дошлюбне і стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.02.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], в якому дошлюбним прізвищем позивача записано «[PERSON]». Сім'я [PERSON] фактично розпалася, більше року сторони проживають окремо і миритися не бажають. При таких обставинах суд вважає неможливим подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Зазначала, що зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, внаслідок чого часто виникали непорозуміння та конфлікти і що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає неможливим подальше збереження сім'ї і не бажає цього, тому просила суд розірвати шлюб і після реєстрації його розірвання залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.07.1997 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Вербської сільської ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сім'я [PERSON] фактично розпалася, тривалий час сторони проживають окремо і миритися не бажають. При таких обставинах суд вважає неможливим подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 19.05.1974 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Джуринецькій сільській раді Немирівського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають доньку, яка на даний час є повнолітньою та проживає окремо. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В останні роки шлюбні відносини між ними поступово погіршились. В результаті чого вони втратили порозуміння, повагу один до одного та мають різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні та з грудня 2011 року вони проживають окремо. Позивач прийшов до переконання, що примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливе та буде суперечити їх інтересам, оскільки відповідач вже проживає з іншою жінкою. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечив проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.1974 року, виданого Джуринецькою сільською радою Немирівського району Вінницької області судом встановлено, що 19.05.1974 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 3 (а.с. 6). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному, позивач проти примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 24.08.1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Вінницькому міському відділі РАГС, про що зроблено актовий запис № 1690. Від шлюбу сторони мають трьох доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися та позивач разом із дітьми виїхали з квартири, а також з м. Вінниці. Причиною фактичного припинення шлюбних відносин подружжя стали негативні зміни в поведінці відповідача внаслідок психічного розладу, що супроводжується регулярними неадекватними діями по відношенню до дружини та дітей. . У зв'язку з цим [PERSON] прийшла до переконання про недоцільність подальшого збереження сім'ї та просить розірвати шлюб між ними. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити та залишити за нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути позов [PERSON] у його відсутність, позов визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.08.1996 року, виданого Вінницьким міським відділом РАГС судом встановлено, що 24.08.1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1690 (а.с. 6). Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, (а.с. 7,8). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному, позивач та відповідач категорично проти примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 серпня 2005 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, був зареєстрований шлюб, актовий запис № 759. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. В зв'язку з тим, що кожен з них має різні характери та погляди на життя, між ними постійно виникали сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо, віддалились один від одного. Вважає, що сім'я розпалась, налагодження сімейних відносин є неможливим та суперечить її інтересам, тому просила розірвати шлюб. В судове засідання позивачка. не з»явилася, направила заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, на розірвання шлюбу згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року року між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київвської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 579. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. У зв'язку з несумісністю характерів, різними поглядами на життя, сім'ю та ведення домашнього господарства, сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Шлюбні та сімейні стосунки між ними припинені у жовтні 2013 року. Спір про майно відсутній. Враховуючи те, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки сторони миритися не бажають, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 02.06.2012 року і спільно проживали до лютого 2014 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач з'явилася, подану позовну заяву підтримала і просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення три місяця і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 24.04.1994 року і спільно проживали до 31.12.2013 року. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та донька [PERSON], [INFO]. Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. В судове засідання позивач з'явилася, подану позовну заяву підтримала і просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, внаслідок чого вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки та мешкають окремо. Майнового спору між сторонами немає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв'язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя. Крім того, судом було надано термін на примирення один місяць і за цей період відносини між сторонами не змінилися.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народився неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо, син перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому вона просила стягнути на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. У попереднє судове засіданні позивач не з'явилася, але надала суду заяву, де зазначила, що позов підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьками записані сторони. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Крижопільської селищної ради № 418 від 04.02.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved