Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис № 126). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні стосунки та з лютого 2019 року проживають окремо, збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Представник позивачки адвокат Мартинюк В.М. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки, позов підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 січня 2020 року постановлено провести по справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (до шлюбу [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] (актовий запис № 126), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя\~у сторін\~не склалося\~через взаємне\~непорозуміння,\~різні характери\~та погляди\~на життя,\~внаслідок чого\~вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, з лютого 2019 року проживають окремо. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка не заявляла про зміну прізвища на дошлюбне, тому після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище « [PERSON] ». При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved