Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У провадженні вказаного складу суду знаходиться цивільна справа за позовом ФОП [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в 24.03.2016 року, між Приватним акціонерний товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2726432-02-16-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault Duster» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 26.01.2017року в м. Одеса по пл. Толбухіна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Duster» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що належить [PERSON] Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних ушкоджень. Згідно Рахунку №СЧ-005584 від 01.02.2017року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала: 101 934 (сто одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) гри. 13 кой. Крім того, Страхувальником були понесені додаткові витрати на послуги евакуатора по перевезенню застраханого транспортного засобу в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) гри. 00 коп. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №1082-02 від 09.02.2017 року та доповненням №1 до страхового акту №1082-02 від 09.02.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило Страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі: 76 334 (сімдесят шість тисяч триста тридцять чотири) гри. 91 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №2701 від 09.02.2017 року, №2745 від 10.02.2017 року, №2842 від 13.02.2017 року, №24749 від 02.11.2017 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 76 334 (сімдесят шість тисяч триста тридцять чотири) гри. 91 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », була застрахована за Полісом №АК/1331162 в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 64 241 грн. 11 коп. На виконання вищевказаного зобов`язання відповідачем було сплачено ПрАТ «СК «ВУСО» франшизу у розмірі: 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Таким чином залишок заборгованості склав: 11 093 (одинадцять тисяч дев`яносто три) грн. 80 коп. 25.10.2018року, між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою- підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем укладено Договір №25/10/2018 про відступлення права вимоги. Відтак позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №2726432-02-16-01 від 24.03.2016 року. Відповідач добровільно позивачу збитки не відшкодовував, тому ФОП [PERSON] звернувся до суду з вище вказаним позовом. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивач не заперечував. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 24.03.2016 року, між Приватним акціонерний товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2726432-02-16-01, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault Duster» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 26.01.2017року в м. Одеса по пл. Толбухіна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Duster» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що належить [PERSON] Внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Одеси по адміністративній справі №520/1504/17 від 16.02.2017 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Відповідачем вимог Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв правопорушення передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно Рахунку №СЧ-005584 від 01.02.2017року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Duster», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », склала: 101 934 (сто одна тисяча дев`ятсот тридцять чотири) гри. 13 кой. Крім того, Страхувальником були понесені додаткові витрати на послуги евакуатора по перевезенню застраханого транспортного засобу в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) гри. 00 коп. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування, на підставі страхового акту №1082-02 від 09.02.2017 року та доповненням №1 до страхового акту №1082-02 від 09.02.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило Страхувальнику страхове відшкодування у загальному розмірі: 76 334 (сімдесят шість тисяч триста тридцять чотири) гри. 91 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №2701 від 09.02.2017 року, №2745 від 10.02.2017 року, №2842 від 13.02.2017 року, №24749 від 02.11.2017 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 76 334 (сімдесят шість тисяч триста тридцять чотири) гри. 91 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », була застрахована за Полісом №АК/1331162 в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 64 241 грн. 11 коп. На виконання вищевказаного зобов`язання відповідачем було сплачено ПрАТ «СК «ВУСО» франшизу у розмірі: 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Таким чином залишок заборгованості склав: 11 093 (одинадцять тисяч дев`яносто три) грн. 80 коп. 25.10.2019року, між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем Поповим Вячеславом Євгеновичем укладено Договір №25/10/2018 про відступлення права вимоги. Відтак позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №2726432-02-16-01 від 24.03.2016 року. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За\~статтею 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Крім того, ч.І сч. 1191 України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим згідно з ч.2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищезазначене, різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням за Полісом №АК/133 І 162 має бути сплачена Відповідачем. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень

Outcome: approved