Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

У листопаді 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 12.04.2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 45100,00 грн, таким чином між сторонами виникли договірні зобов`язання. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами у межах, встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та станом на 25.08.2020 року має заборгованість перед банком у розмірі 22205 грн 86 коп.. Прохав стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, проте подав заяву, в якій прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав частково, прохав ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що згідно заяви № б/н від 12.04.2014 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 12.04.2014 року. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 45100,00 грн. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини, врегульовані ЦК України, а саме: ст.1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.04.2014 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] заборгованість по кредитному договору станом на 25.08.2020 року складає 22205 грн 86 коп., з них: заборгованість за тілом кредита - 16190,77 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 5994,87 грн, нарахована пеня - 20,22 грн. Позовні вимоги позивача підтверджуються анкетою-заявою позичальника, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягом з умов та правил надання банківських послуг, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, розрахунком заборгованості за укладеним договором. [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за вказаним договором, внаслідок чого в нього перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ч.3 ст.549 ЦК України). Судом встановлено , що відповідач з 31.12.2016 р. по 29.04.2018 р. приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей . Згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відносно відповідача [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» було здійснено перерахунок відсотків за користування кредитом , що підтверджується випискою по рахунку . Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що згідно з укладеним між сторонами кредитним договором відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту і позов підлягає задоволенню, оскільки порушено право позивача на своєчасне отримання належного виконання за зобов`язанням. Позивач надав достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позову, тому позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved