Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] , що діє в інтересах недієздатної особи [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У своїй позовній заяві просив суд визнати [PERSON] , 1975 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] разом зі [PERSON] є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 01.01.2006 року сестрою, яка на той момент вже була визнана в судовому порядку недієздатною особою, в квартиру за адресою: [ADDRESS] , був прописаний [PERSON] , 1975 року народження. В грудні 2006 року [PERSON] виїхав з квартири, забрав всі свої речі і з того часу в ній не проживає. З кінця 2006 року позивачу не відомо де [PERSON] проживає, однак останній станом на момент звернення до суду з позовом зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що не може в повній мірі розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим позивач звернулася з вказаним позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2020 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 28 січня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до слухання по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву про розгляду справи у його відсутність, просив позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Суд,

Outcome: approved