overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї дитини відповідач не виконує. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подачі позову. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладені в позові, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково в розмірі 500,00 грн. щомісячно, оскільки має мінливий дохід. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо виховання та утримання дитини, відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800, 0 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] народження. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєїдоньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєїдоньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєїдоньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося,сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON], звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєїдоньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народився син, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, дитина знаходиться на її утриманні, свої батьківські обов'язки щодо у тримання своєї доньки відповідач не виконує, дитина знаходиться на утримання матері. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить на підставі ст. 180-183 СК України стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, шлюб розірваний, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обов'язки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання . Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на корить позивача слід сягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому місяці 2016 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом доХомича С.М.про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 03липня 2014 року народилася донька, [PERSON]. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно допомогу на утримання дружини та дитини не надає. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 03 липня 2014 року народилася донька, [PERSON]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося, сторони разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері, свої батьківські обовязки щодо утримання дитини відповідач не виконує. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

У лютому місяці 2016 року заявник звернулася із заявою в суд, яку мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 4,76 га на підставі рішення Пашковецької сільської ради за №1 від 18.06.2001 року, яка розташована на території Пашковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 760132. Однак при виготовленні Державного акта на право приватної власності на землю допущена помилка її прізвища, замість правильного «Саварина» вказано неправильне «Саваріна». На даний час виникла розбіжність правильності прізвища у правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю та прізвища вказаного у паспорті громадянина України. Державною реєстраційною службою їй відмовлено у державній реєстрації права власності на означену земельну ділянку у зв»язку із помилкою у прізвищі, вносити будь-які зміни та виправлення до правовстановлюючого документу органом, що його видав не має можливості. Просить задоволити заяву та встановити факт приналежності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Заслухавши доводи заявника, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2001 року Пашковецькою сільською радою Хмельницького району на ім»я [PERSON] було видано Державний акт на право на право приватної власності на землю, загальною площею 4,76 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пашковецької сільської ради Хмельницького району та зареєстровано його в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 6. Однак у означеному правовстановлюючому документі допущена помилка прізвища її власника, замість правильного прізвища «Саварина» зазначено російськомовне прізвище «Саваріна», що унеможливлює заявнику належним чином розпоряджатися своєю власністю та зареєструвати його у передбаченому законом порядку. Виправити помилку у правовстановлюючому документі, органом, що його видав, здійснити неможливо. Факт приналежності означеного правовстановлюючого документу [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку підтверджується сукупністю доказів: копією паспорта заявника за прізвищем «Саварина», копією свідоцтва народження та про одруження заявника теж за цим прізвищем, довідкою Лісовогринівецької сільської об»єднаної територіальної громади за № 405 від 26.02.2016 року, що дає суду підстави задоволити заяву. Тому слід встановити факт приналежності Державного акту на право приватної власності на землю заявнику. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У лютому місяці 2016 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем 16 вересня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 1814. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім»ю, що призвели до сварок та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягає на його задоволенні. В наданий судом термін для примирення не дійшли згди щодо збереження сім»ї, оскільки він утворив іншу сім»ю, тому шлюб за таких обставин збережений бути не може. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Суду пояснила, що шлюбні відносини припинені понад півроку, тому терміну для збереження сім»ї надавати не потрібно. Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 16 вересня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького МРУЮ, актовий запис № 1814. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, фактично припинили шлюбні відносини понад шість місяців та з того часу не підтримують їх. Наміру їх відновлювати сторони не мають, спільного господарства не ведуть, позивач фактично утворив іншу сім»ю, тому суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення. За наведених обставин шлюб підлягає розірванню, оскільки сім»я збережена бути не може. Неповнолітня дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У лютому місяці 2016 року позивач звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 14 січня 2012 року. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини із заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини змінила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. із його заробітку щомісяця на утримання дитини, оскільки офіційно він не працює, вважає що він має змогу сплачувати їх. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 січня 2012 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Донька проживає і утримується матір'ю, що підтверджується довідкою управління житлово-комунального господарства за № 720 від 18.02.2016 року. Відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 600 грн. його заробітку (доходу). Однак, суд не вбачає підстав щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі 800 грн. щомісяця, оскільки позивач доказів про заробіток відповідача не надала, а суд таких доказів, що давали б підстави для стягнення аліментів у зазначеному розмірі не встановив. При цьому суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial