Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У лютому 2018р. Приватне акціонерне товариство ПАТ «НАСК «Оранта»звернулось до суду з позовом до [PERSON]про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), посилаючись на те, що 06.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК»ОРАНТА» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс АІ/1464316), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 21061», д.н. 29136X0, строк дії договору з 10.08.2014 до 09.08.2015 року. 30.07.2015 року від страхувальника [PERSON] поступило повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого він 22.07.2015 року скоїв ДТП, в результаті чого [PERSON] була госпіталізована до закладу охорони здоровя. Вироком апеляційного суду Херсонської області від 12.12.2016 року вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року відносно [PERSON] залишений без змін в частині встановлених фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 286 КК України. [PERSON] в порядку цивільного судочинства звернулася до Новотроїцького районного суду з позовом до [PERSON], ПАТ «НАСК»ОРАНТА» про стягнення витрат, повязаних з проходженням лікування у закладі охорони здоровя після дорожньо- транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином. Рішенням Новотроїцького районного суду від 10.04.2017 року було частково задоволено позов [PERSON] з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 43600 грн., зі страхової компанії на користь потерпілої стягнуто страхове відшкодування в сумі 42101,85 грн.. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2017 року рішення Новотроїцького районного суду від 10.04.2017 року змінено та зменшена сума стягнень з ПАТ «НАСК»ОРАНТА»: на користь [PERSON] стягнуто 36829,47 грн. матеріальної та 1841,47 грн. моральної шкоди - всього на користь [PERSON] зі страхової компанії стягнуто 38670,94 грн. Згідно заяви [PERSON] про добровільне виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2017 року ПАТ «НАСК»ОРАНТА» на користь [PERSON] перерахувала в рахунок страхового відшкодування 38670 грн. 94 коп. 20 вересня 2017р. ПАТ «НАСК»ОРАНТА» звернулося до [PERSON]з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, але останній її проігнорував. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування, позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК»ОРАНТА» суму матеріальної шкоди в розмірі 38670,94 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідача у судовому засіданні позов визнав, однак на даний час не має всієї суми коштів, щоб виплатити. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, Законом України «Про страхування», тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК»ОРАНТА» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс АІ/1464316), згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 21061», д.н. 29136X0, строк дії договору з 10.08.2014 до 09.08.2015 року. Відповідно до ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Судом встановлено, що 22.07.2015 року по пров. Шкільному,3 в смт. Новотроїцьке Херсонської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ 21061», д.н. 29136X0, під керуванням [PERSON] та велосипедистом [PERSON]. В результаті ДТП [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Вироком апеляційного суду Херсонської області від 12.12.2016 року вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 13.09.2016 року відносно [PERSON] залишений без змін в частині встановлених фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 286 КК України. Згідно ч. 5,6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні тілесних пошкоджень потерпілій [PERSON] [PERSON] в порядку цивільного судочинства звернулася до Новотроїцького районного суду з позовом до [PERSON], ПАТ «НАСК»ОРАНТА» про стягнення витрат, повязаних з проходженням лікування у закладі охорони здоровя після дорожньо- транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином. Рішенням Новотроїцького районного суду від 10.04.2017 року було частково задоволено позов [PERSON] з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 43600 грн., зі страхової компанії на користь потерпілої стягнуто страхове відшкодування в сумі 42101,85 грн.. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2017 року рішення Новотроїцького районного суду від 10.04.2017 року змінено та зменшена сума стягнень з ПАТ «НАСК»ОРАНТА»: на користь [PERSON] стягнуто 36829,47 грн. матеріальної та 1841,47 грн. моральної шкоди - всього на користь [PERSON] зі страхової компанії стягнуто 38670,94 грн. Згідно заяви [PERSON] про добровільне виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2017 року ПАТ «НАСК»ОРАНТА» на користь [PERSON] перерахувала в рахунок страхового відшкодування 38670 грн. 94 коп. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь страхового відшкодування в порядку регресу. Судом встановлено, що 20 вересня 2017р. ПАТ «НАСК»ОРАНТА» звернулося до [PERSON]з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, але останній її проігнорував. На підставі ч.ч.1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 38670,94 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір у справі складає 1762,00грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягнення з відповідача. На підставі ст. ст. 15,16, 979, 989, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved