Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] , від імені якого діяв адвокат Горуц Олексій Андрійович, звернувся в суд з позовом до головного управління національної поліції в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області про зняття арешту з майна. В позовній заяві посилається на те, що він прийняв спадок, що залишився після смерті [PERSON] (далі спадкодавця) і згідно з рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2017 року за ним визнано право власності на спадкове майно: автомобіль марки «Шевроле Каптіва», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та автомобіль марки «Вольсваген Каравелла», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (далі автомобілі). Спадкодавець в червні 2014 року звернувся до Бережанського РВ УМВСУ із заявою про незаконне заволодіння автомобілями і за цим фактом 04 червня 2014 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 190 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження 06 червня 2014 року слідчим суддею Бережанського районного суду було накладено арешт на автомобілі. 29 грудня 2016 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вилучені автомобілі та ключі від замків запалювання передано під розписку власнику, однак у вказаній постанові не вирішено питання про зняття арешту з автомобілів, хоча потреба у застосуванні цього заходу повністю відпала. До Бережанського районного суду було подано клопотання про скасування арешту автомобілів. 10 липня 2019 року у задоволенні клопотання судом було відмовлено. Посилаючись на те, що арешт має тимчасовий характер і його максимальна тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування або судового розгляду до прийняття рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту, оскільки арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому втрачається можливість застосування специфічного порядку такого обтяження, зумовленого Кримінальними процесуальними відносинами. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження прав особи користуватися належним їй майном. Вимоги про звільнення майна з під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин, мають бути вирішені судом цивільної юрисдикції відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України. У зв`язку з наведеним, просить постановити рішення, яким скасувати повністю арешт на майно [PERSON] - автомобіль марки «Шевроле Каптіва», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та автомобіль марки «Вольсваген Каравелла», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , - що був накладений 06 червня 2014 року , слідчим суддею Бережанського районного суду Музикою Я.М. В судове засідання представник позивача Горуц [PERSON] А. не з`явився, до суду подав заяви, відповідно до яких просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. У відзиві на позов головне управління національної поліції в Тернопільській області проти позову [PERSON] заперечило, посилаючись на те, що зі змісту ч.3 ст. 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Слідчим суддею Бережанського районного суду Тернопільської області 10.07.2019 року винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про зняття арешту з майна, зокрема, по причині того, що адвокат Горуц А.О. надав суду довіреність, по якій він не міг представляти інтереси позивача. У зв`язку з наведеним, вважає, що для вирішення питання зняття арешту з майна позивачу слід було повторно звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням, оскільки вказані питання належить вирішити в межах кримінального судочинства. У зв`язку з наведеним просить в задоволенні позову відмовити. Під час розгляду справи представник головного управління національної поліції в Тернопільській області Крайник Н.В. проти позову заперечив з підстав і мотивів, наведених у відзиві, окрім цього пояснив, що головне управління національної поліції в Тернопільській області не уповноважене приймати рішення про скасування арешту в силу вимог Кримінального процесуального кодексу України, а тому воно не є належним відповідачем. У відзиві на позов прокуратура Тернопільської області, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19), вважає, що вказана справа підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства на користь позивача, однак позовна заява [PERSON] та подані ним до суду докази не дають підстав для висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки позивачем на додано належних та достовірних доказів, які б підтверджували ті обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, а саме: те, що він є власником автомобілів «Volkswagen Caravelle» д.н.з. [NUMBER] та «Chevrolet Captiva», д.н.з. [NUMBER] ; також позивачем не надано доказів того, що автомобілі перебувають під арештом на даний час і у зв`язку з накладенням арешту в межах досудового розслідування кримінального провадження № 12014210040000154, а не у зв`язку з іншими обставинами. Також прокуратура Тернопільської області вважає, що не є належним відповідачем у вказаній справі, так як органами прокуратури Тернопільської області не вчинялося жодних дій, які б обмежували право власності [PERSON] на автомобілі, оскільки рішення про накладення арешту на автомобілі накладалося слідчим суддею Бережанського районного суду, постанова про закриття кримінального провадження винесена начальником СВ Бережанського відділу поліції головного управління національної поліції у Тернопільській області. У зв`язку з наведеним просить в задоволенні позову відмовити. Під час розгляду справи представник прокуратури Тернопільської області Ярема П.М. проти позову заперечив з підстав і мотивів, наведених у відзиві, також пояснив, що позивачем у відповіді на відзив не дано жодних нових відомостей для спростування заперечень проти позову, наведених у відзиві. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 15 листопада 2019 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] , від імені якого діє адвокат Горуц Олексій Андрійович, до головного управління національної поліції в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області про зняття арешту з майна - залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 175, 177 ЦПК України. 03 грудня 2019 року судом відкрито провадження у вказаній справі. Підготовче судове засідання призначено на 10 год. 00 хв. 23 грудня 2019 року. 23 грудня 2019 року підготовче засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 16 січня 2020 року, у зв`язку з тим, що останній день подання відзиву на позовну заяву припадає на 23 грудня 2019 року. 16 січня 2020 року підготовче засідання відкладено на 14 год. 30 хв. 04 лютого 2020 року, встановлено позивачу/представнику позивача строк для подання відповіді на відзив десять днів з дня отримання ухвали. Строк проведення підготовчого засідання по справі продовжено на тридцять днів. 04 лютого 2020 року розгляд справи відкладено на 14 год. 30 хв. 19 лютого 2020 року у зв`язку з задоволення клопотання представника прокуратури Тернопільської області щодо вирішення питання про можливість надання додаткових доказів. 19 лютого 2020 року судом закрито підготовче провадження по цивільній справі, та призначено справу до судового розгляду на 14 год. 30 хв. 04 березня 2020 року. Вислухавши вступне слово представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено такі фактичні обставини. Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування 04 червня 2014 року розпочато розслідування у кримінальному провадженні № 12014210040000154 від 04.06.2014 року за фактом вчинення шахрайства з боку [PERSON] , який, маючи попередньо надане йому право користування автомобілями марки «Volkswagen Caravelle» д.н.з. [NUMBER] та «Chevrolet Captiva», д.н.з. [NUMBER] , що належать громадянину Бельгії Де Роек [PERSON] , які він повинен був використовувати не інакше, як в цілях діяльності фонду «Брати милосердя», без дозволу власника, шахрайським способом, шляхом зловживання довірою, мотивуючи це тим, що у нього є необхідні реєстраційні документи та доручення власника на право розпорядження вказаними автомобілями, забрав автомобілі із території благодійного фонду «Брати милосердя» та відмовляється їх повертати. Ухвалою про арешт майна від 06 червня 2014 року слідчий суддя Бережанського районного суду клопотання слідчого СВ Бережанського РВ УМВС України в Тернопільській області Бревко О.Р. про накладення арешту на майно задовольнив. Наклав арешт на автомобіль «Volkswagen Caravelle» д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2003 року випуску та автомобіль «Chevrolet Captiva», д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 2013 року випуску, де б вони не знаходилися, які належать на праві приватної власності громадянину Бельгії Де Роек [PERSON] . Постановою про закриття кримінального провадження від 29 грудня 2016 року заступник начальника відділу начальник СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області постановив: 1. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014210040000154 від 04 червня 2014 року закрив, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. 4. Вилучене у кримінальному провадженні майно: автомобілі «Volkswagen Caravelle» д.н.з. [NUMBER] та «Chevrolet Captiva», д.н.з. [NUMBER] , тимчасові реєстраційні талони: [NUMBER] № [NUMBER] та ДАР 056619, ключі від замків запалювання зазначених автомобілів, передати під розписку власнику. Рішенням Бережанського районного суду від 04 грудня 2017 року задоволено позов [PERSON] до Бережанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно: автомобіль марки «Шевроле Каптіва», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та автомобіль марки «Вольсваген Каравелла», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , - що залишилося після смерті Де [PERSON] , який помер [INFO] . Виходячи з наведеного, власник автомобілів Де [PERSON] звернувся до органів досудового розслідування з заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження. 06 червня 2014 року слідчим суддею було накладено арешт на автомобілі. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті власника автомобілів, а саме: 29 грудня 2016 року, - кримінальне провадження закрито, автомобілі вирішено передати під розписку власнику. Позивач, як спадкоємець власника автомобілів, після закриття кримінального провадження, звернувся до суду з позовом про визнання прав власності на спадкове майно і рішенням суду від 04 грудня 2017 року за ним визнано право власності на автомобілі, що залишилося після смерті Де [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.4, ч.3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 встановлено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій; державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Виходячи з відсутності доказів іншого, суд приходить до переконання, що позивач з метою реалізації рішення суду від 04 грудня 2017 року до сервісних послуг МВС із заявою про реєстрацію права власності на автомобілі не звертався. Відповідно до ухвали слідчого судді Бережанського районного суду від 10 липня 2019 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] адвоката Горуца Олексія Андрійовича - про скасування арешту на майно відмовлено. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного, позивач у вказаній справі має довести суду, що наявність арешту на майно [PERSON] автомобіль марки «Шевроле Каптіва», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] та автомобіль марки «Вольсваген Каравелла», реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що був накладений 06 червня 2014 року слідчим суддею Бережанського районного суду [PERSON] , - порушує його права, свободи чи законні інтереси. Однак, як випливає з наведеного вище, арешт на майно позивача не накладався, оскільки арешт накладався на автомобілі, власником яких є громадянин Бельгії ДЕ Роек [PERSON] . Окрім цього, позивачем у позовній заяві не наведено, яким чином арешт автомобілів перешкоджає йому реалізувати свої права, свободи чи законні інтереси щодо автомобілів. Ч.4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з висновками, зробленими Верховним Судом у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 р. у справі № 683/2694/16-ц, провадження № 61-17988св18, не здійснення перереєстрації транспортного засобу у встановленому Порядком державної\~реєстрації (перереєстрації),\~зняття з\~обліку автомобілів,\~автобусів,\~а також\~самохідних машин,\~сконструйованих на\~шасі автомобілів,\~мотоциклів усіх\~типів,\~марок і\~моделей,\~причепів,\~напівпричепів,\~мотоколясок,\~інших прирівняних\~до них\~транспортних засобів\~та мопедів порядку не породжує правових наслідків. Виходячи з наведеного, твердження позивача про те, що він є власником автомобілів, є передчасним, позивач не навів, в чому полягає порушення його прав, свобод чи законних інтересів з сторони відповідачів, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed