Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У листопаді 2019 року приватне підприємство «Альянс-Брок» (далі - ПП «Альянс-Брок») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.02.2018 між ПП «Альянс-Брок» та [PERSON] був укладений договір про інформаційно-консультаційне обслуговування продавця. Відповідно до п. 2.1. договір укладений на предмет надання позивачем як виконавцем послуг з продажу об`єкта нерухомості, що належить відповідачу як продавцеві на підставі договору-купівлі-продажу від 11.10.2012, посвідченого нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за номером 2136. Відповідач згідно з п. 3.1.1. надав позивачу виключне право продажу об`єкта і зобов`язався всі свої переговори про продаж об`єкта вести тільки через позивача. Позивач як виконавець відповідно до п. 3.2. договору зобов`язався провести рекламну компанію об`єкта нерухомості та в разі необхідності надавати відповідачу звіти про рекламно-маркетингові заходи; в заздалегідь обумовлений час проводити перегляд об`єкта нерухомості потенційним покупцям; діяти на захист інтересів відповідача, а також провести правовий аналіз документів та сприяти у їх підготовці до укладення договору купівлі-продажу. Послуги передбачені договором, були надані позивачем в повному обсязі. Відповідно до п. 3.1.5. договору у разі відмови від продажу об`єкта відповідач зобов`язався виплатити позивачу неустойку у розмірі еквівалента 1000 дол. США за комерційним курсом на день продажу об`єкту. Оскільки відповідач відмовився здійснювати продаж об`єкту, тому для розрахунку береться останній день дії договору згідно з п. 5 Договору. Станом на 09.08.2018 комерційний курс долару США до гривні у АТ КБ «Приватбанк» становив 27,05. Тобто розмір неустойки становить 27 050 грн. Позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 27 050,00 грн. та судові витрати. 05 грудня 2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва дану цивільну справу було передано для розгляду за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. 28 січня 2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.05.2020 дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року в справі за позовом ПП «Альянс-Брок» до [PERSON] про стягнення неустойки за договором було ухвалено стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства «Альянс-Брок» неустойку за договором у розмірі 27050 грн. (двадцять сім тисяч п`ятдесят гривень), стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства «Альянс-Брок» судовий збір у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства «Альянс-Брок» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень). 03 листопада 2020 року представник відповідача - адвокат Клечановський Іван Сергійович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2021 постановлено: поновити строк звернення представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 вересня 2020 року в справі за позовом ПП «Альянс-Брок» до [PERSON] про стягнення неустойки за договором та скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2020 року по цивільній справі за позовом ПП «Альянс-Брок» до [PERSON] про стягнення неустойки за договором. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 13 травня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши при цьому, що 09 лютого 2018 року сторонами було укладено договір про інформаційно-консультаційне обслуговування продавця. Вказаний договір укладався у зв`язку з бажанням [PERSON] продати власну квартиру [ADDRESS] за обумовлену вартість у розмірі еквівалентному 300 000 дол. США на момент укладення правочину з купівлі-продажу. Станом на 19 березня 2018 року відповідач погодився зменшити вартість квартири, що продається до суми еквівалентної 250 000 дол. США, що в свою чергу свідчить про бажання продавця продати належну їй квартиру. Термін дії договору на момент його укладання - до 09 серпня 2018 року. Як наголошено представником відповідача, метою та предметом укладання вищевказаного договору було саме надання виконавцем (позивачем) послуг з продажу об`єкта нерухомості. Згідно положень вказаного договору винагорода за представницькі послуги за договором сплачується продавцем (відповідачем) у разі укладання договору купівлі-продажу належної відповідачу квартири. Разом з тим, позивач не виконав покладених на нього договором зобов`язань та не досяг домовленостей з потенційним покупцем (покупцями) про умови купівлі-продажу об`єкту за увесь період дії вказаного договору. Посилання представника позивача на те, що [PERSON] відмовилась від продажу об`єкту нерухомості не відповідають дійсності та не були доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, відповідно до тексту договору, останній був підписаний зі сторони ПП «Альянс-Брок» [PERSON] на підставі довіреності. Разом з тим, копії такої довіреності не було надано до позовної заяви, що ставить під сумнів наявність у представника права підписувати вищезазначений договір. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. В судове засідання 16.07.2021 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 09.02.2018 між ПП «Альянс-Брок» та [PERSON] був укладений договір про інформаційно-консультаційне обслуговування продавця. Відповідно до п. 2.1. останнього договір укладений на предмет надання позивачем як виконавцем послуг з продажу об`єкта нерухомості, що належить відповідачу як продавцеві на підставі договору-купівлі-продажу від 11.10.2012, посвідченого нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за номером 2136. Відповідач згідно з п. 3.1.1. надав позивачу виключне право продажу об`єкта і зобов`язався всі свої переговори про продаж об`єкта вести тільки через позивача. Позивач як виконавець відповідно до п. 3.2. договору зобов`язався провести рекламну компанію об`єкта нерухомості та в разі необхідності надавати відповідачу звіти про рекламно-маркетингові заходи; в заздалегідь обумовлений час проводити перегляд об`єкта нерухомості потенційним покупцям; діяти на захист інтересів відповідача, а також провести правовий аналіз документів та сприяти у їх підготовці до укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до п. 3.1.5. договору у разі відмови від продажу об`єкта відповідач зобов`язався виплатити позивачу неустойку у розмірі еквівалента 1000 дол. США за комерційним курсом на день продажу об`єкту. Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно вимог ст. 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що [PERSON] відмовилась від продажу нерухомого об`єкту. Так, жодна із сторін не направляла іншій письмової відмови від продажу, чи не заявляла про відмову від продажу квартири у інший спосіб, а станом на 02.11.2020 відповідач залишалась власником визначеної в договорі квартирі. Даних про продаж квартири учасники процесу не надавали. Суд не приймає до уваги, надані представником позивача роздруківки листування в Viber, оскільки з останніх неможливо встановити чи дійсно саме відповідачем отримувались такі повідомлення та/або відповідала на них. Відображення листування здійснене вибірково, без зазначення дати такого листування, що не дозволяє встановити обставини, на які посилається представник позивача. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 610, 901 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed