Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

У лютому 2013 року, позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1\~785 гривень 26 копійок за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.03.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком є договір. У відповідності до п. 5.3. Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. На протязі строку дії договору кредиту відповідач постійно порушував умови договору, кредит та проценти за користування кредитом сплачував не в строк і не повністю. Оскільки відповідач допустив однобічну відмову від виконання зобов'язань, чим істотно порушив умови кредитної угоди, то станом на 26.03.2012 року заборгованість по кредитному договору № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року в загальному розмірі становить 26 911 гривень 56 копійок. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 26 911 гривень 56 копійок та, крім того, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 269 гривень 12 копійок. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2013 року позов задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 911 гривень 56 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 644 гривні 22 копійки; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8\~741 гривня 48 копійок; заборгованості по комісії за користування кредитом 257 гривень 04 копійки; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 15\~511 гривень 13 копійок, а також штрафів: фіксована частина 500 гривень 00 копійок, процента складова 1 257 гривень 69 копійок. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду - задоволено: заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. У судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але до суду від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просив суд в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року в загальному розмірі 26 911 гривень 56 копійок відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позов є недоведеним та необґрунтованим, оскільки позивач самостійно в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку до 24 % на рік, тому вимоги про стягнення відсотків через самостійне підвищення не підлягають задоволенню; вимоги про стягнення пені не конкретизовано, при цьому позивачем порушено строк для стягнення пені, що становить один рік, а вимоги про стягнення штрафів є безпідставними. Тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та його представника, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, взявши до уваги заяви сторін по справі, їх письмові заперечення та пояснення, приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 28.03.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір шляхом підписання [PERSON] заяви позичальника № ZPCORX00090080, яка разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами («Розстрочка») (Стандарт) складає кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Так, відповідно до заяви позичальника № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року [PERSON] отримав строковий кредит у сумі 1\~785 гривень 30 копійок на строк 12 місяців по 28.03.2007 року включно, за умови сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 28,56 грн. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 162,30 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, комісії в оговорених в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається з 28 по 3 число кожного місяця Позичальник повинен надати Банку грошові кошти у сумі 197,67 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно Умов. Згідно п. 4.2. Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами, при порушені Позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,85% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. При цьому, відсоткова ставка за кредитом може змінюватися в залежності від змін облікової ставки НБУ. Як визначено ст.. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В заяві-позичальника № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року, наявній в матеріалах справи, зазначені анкетні дані [PERSON], реквізити його паспорту, та вона підписана особисто відповідачем, що не оспорював останній в долучених до справи письмових запереченнях проти позову. В заяві зазначено, що відповідач ознайомився з Умовами надання споживчого кредиту фізичними особами («Розстрочка»), Тарифами Банку. Також в заяві зазначено, що заявник згоден з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. У відповідності до п. 5.3. Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обовязки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання, внаслідок чого склалася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 644 гривні 22 копійки та по відсоткам за користування кредитом в розмірі 8\~741 гривня 48 копійок, що підтверджується розрахунком, доданим до матеріалів справи. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В порушення вимог закону, [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, в установленні строки заборговані суми не сплатив, чим спричинив банку збитки. З розрахунку, що міститься в матеріалах справи вбачається, що внаслідок невиконання кредитних зобовязань заборгованість [PERSON] за кредитним договором № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року станом на 26.03.2012 року в загальному розмірі становить 26 911 гривень 56 копійок, що складається з заборгованості за кредитом - 644 гривні 22 копійки; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8\~741 гривня 48 копійок; заборгованості по комісії за користування кредитом 257 гривень 04 копійки; пені за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором 15\~511 гривень 13 копійок, а також штрафів: фіксована частина 500 гривень 00 копійок, процента складова 1 257 гривень 69 копійок. Разом з тим, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача одночасно нарахованої пені в розмірі 15\~511 гривень 13 копійок та штрафів на загальну суму 1\~757 гривень 69 копійок, з них: фіксована частина 500 гривень 00 копійок та процента складова 1 257 гривень 69 копійок, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.. 61 КУ щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, яка згідно ст.. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В письмових запереченнях на позовну заяву представник відповідача просив застосувати строк позовної давності щодо заборгованості по пені. За змістом ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, однак не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов»язковість для сторін актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, можна зробити висновок про те, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма або окремими вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ст. 6 і ч. 1 ст. 259 ЦК України, то розрахунок заборгованості слід проводити за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі, ураховуючи періодичність платежів, визначених договором.\~ За положеннями п. 5.5. Умов наданя споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. У звязку із зазначеним заява представника відповідача про застосування позовної давності в один рік, встановленої нормами цивільного кодексу, до вимог банку про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею за договором від 28.03.2016 року підлягає частковому задоволенню, оскільки сторонами визначена збільшена позовна давність, в межі якої вкладається період у відповідності до розрахунку з 29.03.2007 року по 26.03.2012 року в межах суми в розмірі 15\~371 гривня 18 копійок. Аналізуючи зазначені представником відповідача підстави заперечень проти позову, які не підтверджені належними та допустимими доказами, а навпаки спростовані наданими стороною позивача доказами та встановленими в судовому засіданні фактами, суд приходить до висновку, що вони є не спроможними та до уваги їх не приймаються. У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPCORX00090080 від 28.03.2006 року. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 269 гривень 12 копійок, а тому зазначені витрати згідно вимог ст.. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial