Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про вилучення майна із чужого незаконного володіння, який уточнив 18.03.2019 року. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до заяви [PERSON] про взяття на облік на забезпечення ліжком ортопедичним функціональним з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) від 27.01.2016 року управлінням, відповідно до постанови КМУ від 05.04.2012 року № 321 «Про затвердження Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, переліку таких засобів», 27.01.2016 року було внесено дані до Центрального банку осіб з інвалідністю, сформовано електронне направлення та анкета до заводу - виробника ТОВ «Світ літньої людини та реабілітації». 31.10.2016 року [PERSON], як особа з інвалідністю загального захворювання 1 групи, отримав від заводу - виробника ТОВ «Світ літньої людини та реабілітації» у користування ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) вартістю 41630,00 грн. Дане ліжко було отримано його матір'ю [PERSON], що підтверджується актом прийому-передачі технічних та інших засобів реабілітації № 60002320 від 31.10.2016 року. Строк експлуатації ліжка ортопедичного функціонального з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) не закінчився. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис № 380). Згідно довідки про склад сім'ї [PERSON] є уповноваженим власником квартири [ADDRESS], де вона мешкала разом з сином. [PERSON] була повідомлена письмовими повідомленнями управління від 03.10.2018 № 3754/04, від 25.10.2018 року № 4099/04 та від 29.11.2018 року № 4634/04 про необхідність повернення ліжка ортопедичного функціонального з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2), однак, на вимоги управління не реагує. Станом на 05.02.2019 ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2), до управління повернуто не було. Просив суд вилучити у [PERSON] ([INFO], РНОКПП: [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2), вартістю 41630,00 грн. та передати Управлінню праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 921 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про вилучення майна із чужого незаконного володіння. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 20 лютого 2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 15.03.2019 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 11.04.2019 року подала до суду свої заперечення щодо позову, в яких просить розглянути справу без її участі, також, зазначає, що її сину [PERSON] інваліду 1 групи через Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради було видано ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом. Її Син був прописаний разом з нею, однак проживав в окремій квартирі. Ліжко вона не отримувала, документи щодо отримання ліжка підписував її син. Ліжко відвезли за місцем проживання її сина. Після смерті її сина було з'ясовано, що ліжка не має. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2012 р. № 321, затверджено Порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, що визначає механізм: безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації. Відповідно до п. 2 Порядку № 321, до технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення через структурні підрозділи соціального захисту населення районних, у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення), належать: засоби для пересування. Особи з інвалідністю та діти з інвалідністю забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації відповідно до індивідуальної програми реабілітації (далі - індивідуальна програма). Зазначеними засобами (крім засобів для пересування) забезпечуються також діти віком до 18 років з вадами слуху, зору, опорно-рухового апарату (далі - діти віком до 18 років). Згідно п. 4 Порядку № 321, особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, інші особи забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації, в тому числі шляхом виплати компенсації, без права їх продажу, дарування і передачі протягом строку, на який видається такий засіб. Відповідно до заяви [PERSON] про взяття на облік на забезпечення ліжком ортопедичним функціональним з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) від 27.01.2016 року управлінням, відповідно до постанови КМУ від 05.04.2012 року № 321 «Про затвердження Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення, переліку таких засобів», 27.01.2016 року було внесено дані до Центрального банку осіб з інвалідністю, сформовано електронне направлення та анкета до заводу - виробника ТОВ «Світ літньої людини та реабілітації». Відповідно до п. 5 Порядку № 321 технічні та інші засоби реабілітації, призначені для безоплатного забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів, інших осіб за рахунок коштів державного бюджету, виготовляються, постачаються і ремонтуються підприємствами, які відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим Мінсоцполітики (далі - підприємства). Перелік підприємств визначається зазначеним Міністерством. Сертифікація технічних та інших засобів реабілітації проводиться в установленому Мінсоцполітики порядку. Відповідно до п. 29 Порядку № 321, днем отримання технічного та іншого засобу реабілітації вважається дата видачі його у користування особі з інвалідністю, дитині з інвалідністю, іншій особі або їх законним представникам, соціальним працівникам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю та іншим особам, а в разі надсилання поштою - дата, зазначена у повідомленні про його вручення. Інформація про дату вноситься до банку даних. Забезпечення осіб з інвалідністю технічними засобами реабілітації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті. Мінсоцполітики спрямовує бюджетні кошти Фонду соціального захисту інвалідів, перерахування їх підприємствам, що виконали індивідуальні заявки осіб з інвалідністю виготовлення технічних та інших засобів реабілітації і надання послуг з їх після гарантійного ремонту (п. 53 Порядку № 321). Підприємства ж. які виготовлюють та постачають засоби реабілітації забезпечують інвалідів цими засобами, згідно черговості, сформованої на підприємстві та згідно направлень органів соціального захисту по всій Україні. 31.10.2016 року [PERSON], як особа з інвалідністю загального захворювання 1 групи, отримав від заводу - виробника ТОВ «Світ літньої людини та реабілітації» у користування ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) вартістю 41630,00 грн. Дане ліжко було отримано його матір'ю [PERSON], що підтверджується актом прийому-передачі технічних та інших засобів реабілітації № 60002320 від 31.10.2016 року. Строк експлуатації ліжка ортопедичного функціонального з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2) не закінчився. [PERSON] помер [INFO] (актовий запис № 380), що підтверджується повідомленням Індустріального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області про громадян, які померли у квітні 2018 року від 02.05.2018 року № 132р/14.4-66. Відповідно до п. 27 Порядку № 321 у разі смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації, строк експлуатації якого не закінчився, повертається органу соціального захисту населення або сервісному центру із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів членами сім'ї померлої особи. Органи соціального захисту населення та сервісні центри організовують повернення технічних та інших засобів реабілітації, якими були забезпечені одинокі особи з інвалідністю та інші особи, що померли. У разі відмови членів сім'ї померлих осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб повернути технічні та інші засоби реабілітації їх вилучення здійснюється за рішенням суду. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживали з померлим, мають бути пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Зокрема, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство ( ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України ). Згідно довідки про склад сім'ї [PERSON] є уповноваженим власником квартири [ADDRESS], де вона мешкала разом з сином. [PERSON] була повідомлена письмовими повідомленнями управління від 03.10.2018 № 3754/04, від 25.10.2018 року № 4099/04 та від 29.11.2018 року № 4634/04 про необхідність повернення ліжка ортопедичного функціонального з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2), однак, на вимоги управління не реагує. Станом на 05.02.2019 ліжко ортопедичне функціональне з електронним приводом РО25001140111036 (шифр: МО.1.3.2-1-3-2), до управління повернуто не було. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із заперечень відповідача, відповідач не заперечує факту отримання ліжка, а також, факту щодо неповернення даного ліжка до управління, чим фактично визнає позовні вимоги. Твердження відповідача, що документи щодо отримання ліжка підписувалися її сином, а не нею, суд не може взяти до уваги, оскільки дані твердження не ґрунтуються на доказах та спростовуються матеріалами справи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При поданні позову до суду позивачем судовий збір не сплачувався. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи, у зв'язку з чим також звільнення від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе компенсувати судові витрати по справі за рахунок держави.

Outcome: approved