Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У лютому 2015 позивач - [PERSON] звернулась в суд до відповідача - Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області з зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] На підтвердження родинних відносин позивач додаю копію свідоцтва про народження та копію свідоцтва про одруження. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,25 га «для будівництва та обслуговування житлового будинку» та житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 19.11.1997 року покійна мати позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконкомом Швайківської сільської ради Бердичівського району, зареєстрований в реєстрі за № 53, яким все вказане вище нерухоме майно заповіла позивачу. Інших спадкоємців немає. Державним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.08.2014 року на зазначену вище земельну ділянку площею 0,25 га. Проте, своєю постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 08.08.2014 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки Бердичівського МБТІ за № 5312 від 13.06.2014 року станом на 31.12.2012 року правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок не зареєстровано. Вартість будинку відповідно становить 128.718,00 гривень. Згідно з довідками відповідача за № 56 та № 57 від 27.01.2015 року померла [PERSON] було головою двору згідно по господарської книги зазначеної адреси, постійно проживала та була зареєстрована у вказаному будинку. Технічний паспорт на зазначений житловий будинок оформлений на позивача. Тому, для оформлення права власності на житловий будинок, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх майнових прав. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Згідно із інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», яка затверджена 31.01.1966р. Міністерством комунального господарства УРСР, до 19.01.1996р. не передбачалась обов'язковість реєстрації будинків і домоволодінь. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998р. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачем на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved