Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитиниу твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 1 березня 2017 року позовні вимоги задоволені. Змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.05.2012 по справі №2016/1358/2012 та стягувати їх у твердій грошовій сумі з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], 25.03.1983р.н. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1200 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти в такому розмірі стягувати з дня набрання цим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись з заочним рішенням [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що зумовлено невірним їх тлумаченням. Суд першої інстанції при розгляді справи прийняв необґрунтоване рішення та неповно зясував обставини, які вважав встановленими, що мають істотне значення для справи. Зазначає, що суд не врахував матеріальне та сімейне становище, що на утриманні у нього знаходиться мати пенсіонер яка проживає окремо, а також те що він фактично не працює та перебуває на обліку і центрі зайнятості. Вказує, що кошти які позивач отримує на сина не завжди витрачає їх за призначенням, тому окрім аліментів добровільно надає допомогу сину у вигляді одежі, взуття та інших необхідних речей. Матеріали справи не містять обєктивних, належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану, щоб сплачувати аліменти на користь позивача у твердій грошовій сумі 1200 грн. Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на час ухвалення рішення не має постійного доходу і визначив суму аліментів до сплати 1200 грн. З таким висновком суду, судова колегія погоджується частково. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25 квітня 2009 року, який відповідно рішення суду було розірвано 8 червня 2011 року. Відповідно свідоцтва про народження 17 листопада 2009 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], (а.с.7). Відповідно довідки від 7 лютого 2017 року [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані разом за адресою с. Абазівка, Зачепилівського району Харківської області (а. с. 4). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 травня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 2 квітня 2012 року і до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, враховуючи, що відповідач втратив роботу, тобто змінився його матеріальний стан, суд першої інстанції правильно змінив розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментіву твердій грошовій сумі. При цьому не можна погодитись з розміром аліментів 1200 грн на утримання сина. Посилання відповідача на відсутність у нього коштів для сплати аліментів у твердій грошовій сумі у звязку з тим, що на утриманні у нього знаходиться мати пенсіонер, він знаходиться на обліку у центрі зайнятості, що надає добровільно допомогу сину у вигляді речей та іншого не можуть бути причиною несплати аліментів на утримання сина. Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості , вважає, що батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя. З огляду на таке, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає з 01.05.2017 року по 30.11.2017 року 1777 грн, а з 01.12.2017 року буде складати 1860 грн, тобто кожен з батьків повинен забезпечити утримання дитини в сумі 1777/2=888,50 грн, 1860/2=930 грн, тому стягнення з відповідача 1200 грн судова колегія вважає занадто великим. Однак, враховуючи той факт, що більший тягар по утриманню дитини лежить на матері, оскільки дитина проживає з нею, судова колегія вважає за можливе відступити від рівності часток і визначити розмір аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Поява третьої дитини свідчить про те, що у позивача змінився майновий стан і вона повинна нести на її утримання витрати. Згідно ст.23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обовязки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства вцілому. Оскільки діючим законодавством покладений обовязок по утриманню неповнолітніх дітей на батьків, то обовязок забезпечити гідний рівень життя дітей лежить на обох батьках. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Outcome: partial