Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача надміру виплачені йому бюджетні кошти у розмірі 340грн. 00 коп., перерахувавши їх в ГУДКУ в Запорізькій області, одержувач: Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, МФО 813015, ОКПО 03193086, р/р 35418009032479. В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу в його відсутності, просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 340,00грн., проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом, однак до суду повернулися конверти із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При судовому розгляді встановлено, що 13 червня 2014року до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради звернулася [PERSON] з заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ([PERSON], [INFO]). Згідно з рішенням від 17.06.2014 року відповідачу було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 11.08.2014 по 06.06.2017 у розмірі 130,00грн., щомісячно. При написанні заяви відповідач зобов'язався повідомити управління про будь-які зміни протягом 10 днів, в тому числі, про працевлаштування. Даний вид допомоги, призначений відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок). З 01.07.2014 року Розділ 6 «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» був виключений з Порядку відповідно до Змін, що вносяться до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 25.06.2014 №208. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була припинена. Пункт 13 Порядку був доповнений абзацом наступного змісту відповідно до вищезазначеної постанови КМУ, а саме: «для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 130гривень». Відповідно розпорядження від 23.06.2014 відповідачу було припинено виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та продовжено виплату допомоги до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 130 гривень з 01.07.2016 року по 06.06.2017 року. 11.06.2015 року відбулися зміни у Порядку. Абз.8 п.13 Порядку був викладений у новій редакції, а саме: «Особам, які на 30 червня 2014 року мали право на отримання допомоги при народженні (усиновленні) дитини у розмірі, встановленому на першу дитину, після досягнення дитиною двох років, наступні 12 місяців призначається щомісячна допомога у розмірі 130грн. У разі працевлаштування отримувача допомоги або виходу на роботу виплата допомоги у розмірі 130 гривень припиняється ». В результаті проведеної перевірки було виявлено, що відповідач працевлаштувалася з 14.04.2016 року та не повідомила Управління. Відповідно до довідки ТОВ «ОККО-СХІД» від 17.02.2017 [PERSON] дійсно працює оператором АЗС №КГ 18 ТОВ «ОККО-СХІД» з 14 квітня 2016 року (наказ №147-п від 13.04.2016) по сьогоднішній день. Не надання відповідачем достовірних даних про працевлаштування призвели до надмірної виплати допомоги. На підставі цього відповідачу було зроблено перерахунок виплати допомоги, сума переплати склала 1040,00 гривні. 20.03.2017 заявникові було направлено повідомлення про припинення соціальної допомоги та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти у сумі 1040,00грн. Однак, у добровільному порядку відповідач належну до повернення на рахунок Управління суму не сплатив. Отже, судом встановлено, що відповідач не мала права отримувати допомогу з моменту працевлаштування, а саме з 14.04.2016. Ненадання достовірної інформації про працевлаштування призвело до надмірної виплати державних коштів у вигляді допомоги, сума переплати склала 1040,00 грн. [PERSON] після звернення Управління до суду сплатила частину надміру виплачених коштів у розмірі 700,00 грн. Залишок суми у розмірі 340,00 грн. на рахунок позивача до теперішнього часу відповідачем не повернуто. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму надмірно сплаченої державної допомоги в розмірі 340,00гривні. Оскільки позивач, при зверненні до суду, звільнений від сплати судового збору на підставі п.19 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved