Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

У поданій\~в суд\~позовній заяві\~позивач [PERSON] \~просить розірвати\~шлюб з\~відповідачем [PERSON] ,\~який був\~укладений та\~зареєстрований 20\~вересня 2002\~року Рівненським\~міськрайонним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Львів)\~/актовий\~запис №1290/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим з липня 2018 року шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Відзив на позов відповідач не подавала та в першому судовому засіданні позов не визнала, просила надати сторонам строк для примирення. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року клопотання відповідача задоволено та надано сторонам в справі двомісячний строк для примирення. У судове засідання 02 вересня 2021 року сторони не з`явилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Згідно поданої позивачем заяви позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути без його участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 вересня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) /актовий запис №1290/, від якого мають неповнолітню дитину. Згідно положень ст.51 Конституції України, ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Сторони втратили один до одного почуття любові, відсутність взаєморозуміння призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. З роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року , якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Протягом наданого судом двомісячного строку сторони не примирилися. З огляду на викладене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення в зв`язку із задоволенням позову та звільненням позивача відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору з відповідача підлягає до стягнення на користь держави витрати у розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України та

Outcome: approved