Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У лютому 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, її мати відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2002 року до розірвання шлюбу 15.02.2005 року. Вказує, що [INFO] народилась позивачка [PERSON] . Підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що на даний час позивачка є повнолітньою, однак продовжує навчання у «Київському національному університеті імені Вадима Гетьмана». Навчається на денній формі навчання навчання та немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона або її мати щороку сплачує за навчання згідно з договором про надання освітніх послуг суму в розмірі 28, 600 грн. Стверджує, що її батько працює не офіційно та одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має згоду допомагати їй фінансово. Оскільки відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 2500 гривень на місяць. 10.03.2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на сьогоднішній день у нього відсутня можливість надавати допомогу [PERSON] , в тому розмірі в якому вона просить, пояснив, що на даний час офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1200 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи досягнення нею 23-х річного віку - у зв`язку з тим, яка обставина настане першою. Також зазначив, що сплачує два кредити. Враховуючи наведене, стверджує, що причини свідчать про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину у розмірі 2500 гривень щомісяця, що продовжує навчання, а відтак просить задоволити позов частково. 10.03.2021 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачка зазначає, що викладені відповідачем у відзиві доводи не відповідають дійсним обставинам справи, а тому просить позов задовольнити повністю. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08.02.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному опсязі. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1200 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою позицію аргументував тим, що має два непогашені кредити, офіційно не працює, тимчасово заробляє на життя підробітками та немає станом на сьогодні стабільного заробітку, а тому сплачувати аліменти в розмірі 2500 гривень на місяць для нього нереально. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач [PERSON] у справі є батьком [PERSON] , [INFO] , яка на момент розгляду справи повнолітня, що підтверджується вказаним свідоцтвом. Відповідно до довідки від 21.09.2020 року №377/2020 [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання. Як вбачається з договору №200912 від 10.09.2020 року, укладеного між «Київським національним університетом імені Вадима Гетьмана» та [PERSON] , [PERSON] є студенткою даного навчального закладу, навчається на умовах контракту денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство». Також встановлено, що повнолітня [PERSON] перебуває на утриманні [PERSON] , самостійних доходів немає, у зв`язку з тим, що навчається на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги відповідача. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частин 1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.12, ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, обов`язок обох батьків утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пре`явлення позову, а саме: з 05.02.2021 року Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 908,00 грн. судового збору, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від його оплати.

Outcome: partial