overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь в розмірі 1/4 частини його доходів (усіх видів заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму до закінчення нею навчання 30.06.2016 року. Позовні вимоги мотивує тим, що навчається на денній формі навчання в Олександрійському училищі культури з терміном закінчення навчального закладу 30.06.2016 року. [PERSON] являється її батьком, але щомісячно аліментів не сплачує. Заробітна плата матері є незначною, у звязку з навчанням потрібні додаткові кошти, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не зявились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Позивач надала письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність та підтримала позовні вимоги. Причини неявки відповідача суду невідомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача. Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міськвиконкому 03.11.1997 року, її батьком являється [PERSON]. Згідно довідки № 13 від 20.01.2016 року, позивач навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Олександрійське училище культури» на IV курсі денної форми навчання. Навчальний заклад закінчує у червні 2016 року. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 182, 184,191, 199 - 200 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання дитини другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки позивач навчається на денній формі навчання, тобто не має можливості для самостійного заробітку, отже потребує матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку - починаючи з 17 лютого 2016 р. Судовий збір, від сплати якого позивача звільнено за законом, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави на суму 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка посилається на те, що з 29 жовтня 1999 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Димитровської міської ради народних депутатів Донецької області, актовий запис № 310. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Відповідач працює у ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає, працює у ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського», суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України: суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона проживає у [INFO]. Вказана квартира належить їй на праві власності. Поверхом вище, у квартирі № 10, проживає відповідачка. 07 жовтня 2015 року з вини відповідачки її квартира була залита водою. Вона запропонувала відповідачці добровільно сплатити завдані збитки. Відповідачка погодилась. Однак, згодом почала уникати з нею зустрічей. У зв*язку з залиттям квартири їй були спричинені матеріальні збитки на 6.280 гривень. Окрім того, діями відповідачки їй була спричинена і моральна шкода: вона зазнала страждань, у зв*язку із залиттям квартири були пошкоджені меблі і створений дискомфорт: у квартирі сирість, запах плесені. Спричинену моральну шкоду вона оцінює у 3.000 гривень. Просить позов задовольнити. Відповідачка пред*явлений позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що дійсно з її вини була залита квартира позивачки. Вона мала намір добровільно відшкодувати спричинені збитки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачкою позивачці була спричинена шкода у зв*язку з залиттям квартири. Вказана обставина у судовому засіданні була визнана відповідачкою. Вказана обставина також стверджується звітом незалежної оцінки риночної вартості спричиненої шкоди від 11 лютого 2016 року та актом від 13 листопада 2015 року, складеного та затвердженого начальником дільниці № 1 КЖЕП Оріон. Згідно зі ст.1166 ЦК України: Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідачкою була спричинена і моральна шкода: позивачка у зв*язку із залиттям квартири зазначала переживань, були пошкоджені меблі відповідачки і створений дискомфорт: у квартирі сирість, запах плесені. При таких обставинах суд, оцінюючи всі зібрані по справі докази у їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважає, що з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачкою судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 26.12.2014 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №216 розірвати, після розірвання шлюбу прізвище собі залишити Бондар. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується телефонограмою( .а.с17), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.13), позовні вимоги просила задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], що діє на підставі витягу з договору на представництво інтересів у суді першої інстанції по цивільній справі від 02.02.2016 року (а.с.11) та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.12), в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.14), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 26.12.2014 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №216 (а.с.10). Шлюбні стосунки позивач та відповідач на теперішній час не підтримують, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей та майнових суперечок сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 17 травня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. Тепер сторони перестали розуміти один одного, відповідач має іншу сім'ю. Між сторонами постійно виникали сварки, вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства. З листопада 2015 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 28 жовтня 2006 року з відповідачем зареєстрували шлюб. У сторін є дитина, [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння, сварки. У сторін різні характери, погляди на життя. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Сім'я сторін фактично розпалась та примирення неможливе. Також суд установив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] у цій справі понесла судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, дитина проживає разом із нею, перебуває на її утриманні, просила стягувати щомісячно зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим розгляд справи проводиться у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із матір'ю, перебуває на її утриманні. [PERSON] не працює. [PERSON] свого обов'язку по утриманню дитини не виконує. [PERSON] офіційно не працює, має мінливий нерегулярний дохід, хронічні хвороби та інвалідність у нього відсутні, інших утриманців не має. Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ураховуючи те, що відповідач не отримує регулярний офіційний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає, що з [PERSON] щомісяця на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі 600 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 22 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №16, судові витрати покласти на відповідача. [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечував, пояснив, що він з позивачкою не проживають разом майже рік, сім`я розпалась. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. Заходи щодо примирення подружжя, вжиті ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 25 лютого 2016 року, результату не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Питання про судові витрати вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що вона з чоловіком перестали розуміти один одного, шлюбні відносини не підтримують, ведуть окремі бюджети, однією сім'єю не проживають, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею, [PERSON], та [PERSON] 27 січня 2009 року у виконавчому комітеті Кононівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 02. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку із чим розгляд справи проводиться у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні у [PERSON] та проживає разом із нею в м. Яготині. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, ведуть самостійні бюджети, шлюб має формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою. Зазначала, що вона досягла шістнадцяти років. На даний час вона та [PERSON] мають намір створити родину, зареєструвати шлюб. Посилаючись на те, що вона та [PERSON] чекають на народження спільної дитини, так як вона перебуває у стані вагітності, і мають намір зареєструвати шлюб, просила надати їй право на шлюб із [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, у якій він не заперечував проти задоволення заявлених вимог та просив справу розглядати в його відсутність. Мати [PERSON] - [PERSON] та батько - [PERSON] у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заявлених вимог. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши доводи заявника, заінтересованих осіб, вивчивши надані докази, дійшов наступних висновків. Установлено, що [PERSON], [INFO], на час розгляду справи має повні шістнадцять років. З 25 вересня 2015 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації Яготинської центральної районної лікарні, термін вагітності 26-27 тижнів (а.с. 8). Має намір створити сім`ю з батьком дитини [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Ураховуючи, що надання [PERSON] права на шлюб відповідає її інтересам, суд дійшов висновку про те, що заява [PERSON] про надання їй права на шлюб є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved