Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, в якому просить: встановити факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 17 жовтня 2009 р. до 17 липня 2020 р., та визнати майно: -домоволодіння за адресою: [ADDRESS] : складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 605,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051; -житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; -автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; здійснити поділ майна спільної сумісної власності позивача та відповідача та визнати: - за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] : складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 505,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051; 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) і земельної ділянки площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGE TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . - за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] : складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 605,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051; 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) і земельної ділянки площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGE TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 17 липня 2020 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Водночас, однією сім`єю (не перебуваючи у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) позивач і відповідач проживають з 17 жовтня 2009 р. з моменту розірвання шлюбу [PERSON] з колишнім чоловіком [PERSON] відповідач на той момент також був розлучений. Позивач зазначає, що у цей період між позивачем і відповідачем склалися усталені відносини, що притаманні подружжю: вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом (ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, придбання майна для спільного використання (зокрема, вказаного у позові нерухомого і рухомого майна), участь у витратах на утримання майна, його ремонт), мали взаємні права та обов`язки, як-то передбачено нормами статті 3 Сімейного кодексу України. Вказує, що факт проживання однією сім`єю без перебування у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі позивача і відповідача підтверджується довідкою виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.12.2020 № 989, а також може бути засвідчений поясненнями свідків: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Крім того, під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та після реєстрації шлюбу, у позивача і відповідача народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час проживання однією сім`єю без перебування у шлюбі між собою позивач і відповідач спільно набули майно (рухоме та нерухоме), а саме: - домоволодіння за адресою: [ADDRESS] : складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 605,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) та земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.02.2021 р. зазначену цивільну справу було передано в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської област від 02.03.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та поділ майна, та призначено справу до судового розгляду. 07.05.2021 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог, де просила суд: задовольнити позов з урахуванням вимог позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог та встановити факт проживання однією сім`єю без укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 17 жовтня 2009 р. до 17 липня 2020 р.; визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] : - домоволодіння за адресою: [ADDRESS] : складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 605,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) і земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Здійснити поділ майна спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . При здійсненні поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності відступити від засади рівності часток подружжя та визначити наступні спосіб і порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності позивача і відповідача визнати за [PERSON] право власності на: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з одного житлового будинку (загальною площею 972 кв.м., житловою площею 605,4 кв.м.) з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,0883 га, кадастровий номер 3222485901:01:033:0051, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 209,7 кв.м., житловою площею 86,1 кв.м.) і земельну ділянку площею 0,0801 га, кадастровий номер 3222485901:01:003:0269 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - визнати за [PERSON] право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 11.05.2021 року відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши позицію сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 17 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Святошинському районному в місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серія [NUMBER] видане Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мінстретва юстиції в м. Київ, актовий запис № 491. За час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, позивач [PERSON] посилається на ту обставину, що однією сім`єю (не перебуваючи у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) позивач і відповідач проживають з 17 жовтня 2009 р. з моменту розірвання шлюбу [PERSON] з колишнім чоловіком [PERSON] відповідач на той момент також був розлучений. Позивач зазначає, що у цей період між позивачем і відповідачем склалися усталені відносини, що притаманні подружжю: вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом (ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, придбання майна для спільного використання (зокрема, вказаного у позові нерухомого і рухомого майна), участь у витратах на утримання майна, його ремонт), мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 29.08.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та складено відповідний актовий запис № 848. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 10.06.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та складено відповідний актовий запис № 541. Відповідно до довідки № 989 виданої виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] , [INFO] дійсно проживає з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час. Відповідно до свідоцтва права власності на нерухоме майно від 16.07.2010 року [PERSON] належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80579686 за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:033:0051 площею 0,0883 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2015 року відповідач [PERSON] отримав свідоцтво про право власності від 23.12.2015 на нерухоме майно серія та номер [NUMBER] ( [NUMBER] ) на житловий будинок, розташований зв адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45928298 за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:033:0269 площею 0,0801 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспотного засобу [NUMBER] [PERSON] належить автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, універсал легковий, номер шасі [NUMBER] , 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Оцінюючи надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). За змістом статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Такий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 08 червня 2016 року у справі № 6-2253цс15. Судом встановлено, що з 17 жовтня 2009 року позивач та відповідач проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від шлюбу народилось троє дітей, яких спільно виховували, сторони спільно вели господарство, мали взаємні права та обов`язки. В період такого проживання, набуте сторонами майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved