Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби. Свої позовні вимоги мотивували тим, що відповідач [PERSON] 18 вересня 2014 року на території Кременчуцького водосховища поблизу с. Єлизаветівка Черкаського району Черкаської області незаконно здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову для любительського та спортивного рибальства мисиновою сіткою «корейка», виловивши при цьому рибу породи: карась в кількості 6 шт., окунь 3 шт., плоскирка 3 шт., чим завдав державі збитки на суму 255 грн. Постановою судді Черкаського районного суду від 24 жовтня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., проте завдані ним державі незаконним виловом риби збитки до даного часу не відшкодовані, в звязку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Тубільцівської сільської ради Черкаського району в відшкодування завданих ним збитків кошти в сумі 255 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, але від Головного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області надійшов лист в якому вони просять справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулося до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовує завдані ним незаконним виловом риби державі збитки, тому інтереси позивача підлягають до судового захисту. Судом встановлено, що згідно постанови Черкаського районного суду від 24 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. без конфіскації знаряд і засобів вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ», дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші обєкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у держаній власності, а також обєкти тваринного світу, що у встановленому законодавстві порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані обєктами загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби причиняються прямі збитки державі. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави завдані ним незаконним виловом риби збитки у сумі 255 грн., які підлягають зарахуванню до спеціального фонду охорони навколишнього середовища Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України повинні бути стягнуті з відповідача [PERSON], пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Однак суд враховуючи, що відповідач [PERSON] завдав державі незначні матеріальні збитки та має скрутне матеріальне становище, вважає за можливе звільнити відповідача [PERSON] від сплати судового збору та віднести його на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved