Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просив стягнути з останньої на свою користь аванс в розмірі 398 386,45 грн. за невиконане зобов'язання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач мав намір придбати квартиру [ADDRESS] у відповідача. Після досягнення усіх домовленостей, відповідач погодилась продати належну їй квартиру до 30.11.2015 року за ціною 63 000,00 дол. США. На підтвердження факту укладення домовленостей про продаж квартири [PERSON] сплатив [PERSON] аванс в розмірі 850 000 грн. в рахунок наступного розрахунку за квартиру, про отримання якого відповідач видала відповідні розписки від 14.11.2015 року на суму 420 000,00 грн. (в еквіваленті на день платежу 16901,00 дол. США - курс 24,85) та від 16.11.2015 року на суму 430 000,00 грн. (в еквіваленті на день платежу 17234,00 дол. США за курсом 24,95 грн.). Згідно домовленості оформленої у формі попереднього договору від 05.11.2015 року та виданих розписок остання зобов'язалася продати позивачу свою квартиру до 30.11.2015 р. Натомість, відповідач не виконала своїх зобов'язань, продала квартиру [PERSON]. Отже, у відповідача з 01.12.2015 року виникнуло зобов'язання повернути позивачу сплачений аванс в повному обсязі. Так, 20.03.2017 року відповідач частково виконала свої зобов'язання щодо повернення коштів на суму 20 000,00 дол. США. Решту боргу у розмірі 14 315,00 дол. США (що станом на день звернення до суду з позовом складає 14 315 дол. США * 27,83 грн./1 дол. США = 398 386, 45 грн.) відповідач до цього часу не повертає, що порушує майнові права позивача на володіння та розпорядження коштами. Оскільки, сторони розмір авансу визначили в еквіваленті до іноземної валюти на загальну суму 34 135,00 дол. США, тому поверненню підлягає сума коштів у гривнях виражена у еквіваленті до долару США на день платежу. У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник до суду подав заяву, у якій просив розглядати справу за відсутності сторони позивача та вказав, що підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити і не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді від 28.11.2018 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 17.04.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали Попередній договір, за умовами якого зобов'язалися до 30.11.2015 року укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], ціна якого становить 63 000,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладання договору становить 1 537 200,00 грн. (1 дол. США = 24,4 грн.). Із розписок від 14.11.2015 року вбачається, що [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 420 000,00 грн. (в еквіваленті на день платежу 16901,00 дол. США, 1 дол. США становить 24,85) та від 16.11.2015 року на в сумі 430 000,00 грн. (в еквіваленті на день платежу 17234,00 дол. США, 1 дол. США становить 24,95 грн.) в рахунок покупки квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON], у відповідності до укладеного договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, серія та номер 28/1/10/181/Ж з [PERSON] Таким чином, договір купівлі продажу між сторонами не було укладено, а відповідач продала квартиру іншій особі. Згідно ст.509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки договір купівлі-продажу квартири між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися, що такий договір буле укладений у майбутньому, то передана позивачем відповідачу грошова сума у загальному розмірі 34 135,00 дол. США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. 20.03.2017 року [PERSON] отримав 20 000,00 дол. США в рахунок повернення боргу по розписці від 14.11.2015 року та від 16.11.2015 року, про що складена відповідна розписка. Таким чином, у судову порядку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта частина авансу, що становить 14 135,00 дол. США (34 135,00 дол. США - 20 000,00 дол. США), оскільки [PERSON] не надано суду доказів, що ці кошти вона повернула [PERSON] Оскільки, сторони розмір авансу визначили в еквіваленті до іноземної валюти, тому поверненню підлягає сума коштів у гривнях виражена у еквіваленті до долару США на день платежу. Відповідач має повернути позивачу 14 135,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату винесення рішення - 17.04.2019 року - еквівалентно сумі 377 687,20 грн. (1 дол. США становить 26,72 грн.), яку слід стягнути на користь позивача, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 3 776,87 грн. пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Outcome: partial