Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Бобринецький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 14.11.2020 року отримала лист від Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з якого дізналась про те, що є боржником в рамках виконавчого провадження ВП №63573245 від 11.11.2020 року. Ознайомившись 16.11.2020 року з вказаним виконавчим провадженням дізналась, що воно відкрите на підставі виконавчого напису №79371 від 23.10.2020 року, який видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. Позивач стверджує, що оспорюваний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам закону: на підставі неповного переліку документів, зокрема розрахунку заборгованості; без перевірки факту завчасної поінформованості боржника про існування заборгованості та її розміру; без перевірки безспірності заборгованості та доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень; з порушенням строку позовної давності, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, у виконавчому написі прізвище боржника зазначено « [PERSON] », що не збігається з прізвищем позивача « [PERSON] ». 19.01.2021 року позивач подала заяву про зміну підстав позову, доповнивши їх обставинами про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений на підставі боргового документу - договору позики, який нотаріально не посвідчений, тобто з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника (а.с.110-112). Посилаючись на викладене позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича від 23.10.2020 року №79371 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у загальному розмірі 23660 грн. Ухвалою суду від 23.11.2020 року у даній справі задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення по виконавчому провадженні ВП №63573245, відкритого Бобринецьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 23.10.2020 року №79371 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №211328 від 21.06.2017 року в загальній сумі 23660 грн. (а.с.54-56). Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.61-63). Ухвалою суду від 14.12.2020 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, якою від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича витребувано належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 23 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №79371 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у загальному розмірі 23660 грн., яку надати встрок до 31 грудня 2020 року (а.с.81-82). Ухвалою суду від 22.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.116-117). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі та наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.76). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.122). Про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.124). Представник третьої особи Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.129). Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики №211328, що підтверджується його копією (а.с.11-20), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» надає позичальникові на умовах, що передбачені даним договором, грошові кошти в позику в сумі 500 грн. на строк 30 днів, а позичальник зобов`язується повернути позику до 21.07.2017 року та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5 цього договору. Позика надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту позикодавця за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Зі змісту договору позики також вбачається, що договір під час його укладення нотаріально не посвідчувався. Згідно виписки з особового рахунка, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №211328 від 21.06.2017 року станом на 18.09.2020 року складає 22760 грн. (а.с.21). 23.10.2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №79371, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №211328 від 21.06.2017 року, у розмірі 22760 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 500 грн., прострочена заборгованість за комісією - 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 22260 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0 грн., строкова заборгованість за комісією - 0 грн., стокова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить - 0 грн. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» в розмірі 900 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 23660 грн. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період 21.06.2017 року по 18.09.2020 року (а.с.22). 11.11.2020 року постановою державного виконавця особи Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лисак О.О. відкрито виконавче провадження ВП №63573245 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса (зворотній бік а.с. 23). Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинений на підставі боргового документу - договору позики, укладеного за допомогою Веб-сайту позикодавця та використання електронного цифрового підпису, який нотаріально не посвідчений, отже вказаний договір не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому даний виконавчий напис вчинений з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис №79371 від 23.10.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Саме такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статі 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. У постанові від 02.07.2019 року в справі №916/3006/17 (провадження №12-278гс18) Велика Палата Верховного суду зробила висновок, що загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період 21.06.2017 року по 18.09.2020 року. Разом із тим, відповідно до договору позики №211328 від 21.06.2017 року строк позики за цим договором складає 30 днів, тобто до 21.07.2017 року. Отже, право вимоги про повернення позики виникло 22.07.2017 року, і саме з цієї дати почався відлік строку позовної давності, який закінчився 22.07.2020 року. При цьому виконавчий напис було вчинено 23.10.2020 року, тобто на час вчинення виконавчого напису пройшло більше трьох років з дня виникнення у стягувача права примусового стягнення боргу за кредитним договором. Отже виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст.88 Закону України «Про нотаріат». За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також і з цих підстав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на вчинення виконавчого напису на підставі неповного переліку документів, зокрема розрахунку заборгованості; без перевірки факту завчасної поінформованості боржника про існування заборгованості та її розміру; без перевірки доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень судом до уваги не приймаються з огляду на те, що ухвала суду від 14.12.2020 року про витребування від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завіреної копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 23 жовтня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №79371, яка двічі направлялась на виконання нотаріусу, не виконана, оскільки витребувані докази нотаріусом на вимогу суду не надані. Таким чином, у суду відсутня можливість одержання зазначених вище доказів від приватного нотаріуса, внаслідок чого справу розглянуто за наявними матеріалами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved