Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] надміру нараховані грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 2580,71 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2014 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про взяття його на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та йому видана довідка за № 6326004272.05.12.2014 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою до управління про призначення йому щомісячної адресної допомоги. В заяві зазначаються відомості про місце роботи та час, з якого особа працює. При заповненні заяви [PERSON] вказав, що він не працює.Відповідно до заяви, відповідачу призначена щомісячна адресна допомога на період з 05.12.2014 по 04.02.2015 року у розмірі 442 грн. та з 05.02.2015 року по 04.04.2015 року у розмірі 221 грн.Вдруге [PERSON] звернувся із заявою про призначення (подовження) йому даного виду допомоги 30.07.2015 року та надав довідку з місця роботи про те, що він працевлаштувався з 08.07.2015 року. Відповідно до заяви йому призначена допомога, як працюючій особі з 30.07.2015 року по 29.01.2016 року у розмірі 442 грн. При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що [PERSON] не мав права на отримання адресної допомоги в період з 30.07.2015 року по 24.01.2016 року, так як йому була припинена допомога у відповідності до п.7 Порядку з 05.04.2015 року, а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто, грошова допомога за заявою від 30.07.2015 року призначена неправомірно.Таким чином, [PERSON] не мав права на щомісячну адресну допомогу на період з 30.07.2015р. по 24.01.2016р. так як він працевлаштувався після припинення виплати допомоги. Після виявлення помилки, управлінням 14.06.2016 року винесене рішення про припинення виплати допомоги за заявою від 30.07.2015 року та підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 2580,71 грн. за період з 30.07.2015 року по 24.01.2016 року.[PERSON] направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги, у телефонній розмові останній відмовився повертати надмір отриману грошову допомогу, у зв'язку з чим звернулися до суду з даним позовом. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належно. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 03.12.2014 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про взяття його на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та йому видана довідка за № 6326004272. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на обліквнутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Згідно ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014року № 505 (в подальшому-Порядку) внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 цього Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою. 05.12.2014 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою до позивача про призначення йому щомісячної адресної допомоги. В заяві зазначаються відомості про місце роботи та час, з якого особа працює. При заповненні заяви [PERSON] вказав, що не працює. Відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Відповідно до заяви, відповідачу була призначена щомісячна адресна допомога на період з 05.12.2014 року по 04.02.2015 року у розмірі 442 грн. та з 05.02.2015 року по 04.04.2015 року у розмірі 221 грн. Вдруге [PERSON] звернувся із заявою про призначення (подовження) йому даного виду допомоги 30.07.2015 року та надав довідку з місця роботи про те, що він працевлаштувався з 08.07.2015 року. Відповідно до заяви йому була призначена допомога, як працюючій особі з 30.07.2015 року по 29.01.2016 року у розмірі 442 грн. (фактично виплачена по 24.01.2016 року). Відповідно до п.3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була призначена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тобто, допомога на період з 30.07.2015 року по 24.01.2016 року була призначена управлінням без урахування пункту 3 Порядку. При проведенні перевірки позивачем у справі правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, виявлено, що [PERSON] не мав права на отримання адресної допомоги в період з 30.07.2015 року по 24.01.2016 року, так як йому була припинена допомога у відповідності до п.7 Порядку з 05.04.2015 року, а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто грошова допомога за заявою від 30.07.2015 року призначена неправомірно. Таким чином, [PERSON] не мав права на щомісячну адресну допомогу на період з 30.07.2015 року по 24.01.2016 року так як він працевлаштувався після припинення виплати допомоги. Після проведення перевірки управлінням винесене рішення про припинення виплат и допомоги за заявою від 30.07.2015 року та підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 2580 грн.71 коп. за період з 30.07.2015 по 24.01.2016 року. [PERSON] направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради надміру нараховані грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 2580,71 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved