Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно і до досягнення сином повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що з 07 червня 2002 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Демидівського районного суду від 01 березня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні. На даний час позивачка ніде не працює, перебуває на обліку у Демидівському районному центрі зайнятості. Відповідач проживає окремо, інших утриманців немає, працездатний, його стан здоров»я дозволяє працювати, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у вкрай скрутне матеріальне становище. Дитині потрібні кошти на навчання, харчування, лікування (так як дитина часто хворіє), вимагає додаткових витрат на розвиток та оздоровлення, проте усі додаткові витрати несе позивачка. Відповідач в даний час постійної роботи немає, але має періодичний заробіток. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка під час розгляду справи в суді, частково зменшила розмір аліментів та просить їх стягнути на її користь на утримання сина в розмірі 1000 грн. з підстав , викладених у позовній заяві. Крім того, суду пояснила, що батько дитини працездатний, інших утриманців немає, на сьогодні немає постійного місця роботи, їй відомо , що він восени періодично працював вантажником у підприємця під час заготівлі картоплі та за один день отримував заробіток по 360 гривень, хоча офіційно цього підтвердити не може. Також у його власності є пай, який перебуває в оренді, за що він отримує дохід у вигляді зерна чи інших доходів, яких саме вона конкретно підтвердити доказами не може. До червня місяця 2016 року чоловік їздив на заробітки до Польщі. В той період він синові матеріально допомагав, купував речі, продукти харчування, влітку возив сина на оздоровлення в Карпати. Після того як перестав їздити на заробітки в Польщу перестав допомагати синові матеріально, тому вона бажає , щоб з нього суд стягнув аліменти на її користь для утримання сина. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що на сьогодні він офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Доходи має лише від тимчасових заробітків. На сьогодні вже декілька місяців будь-якого доходу не має, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі, якому просить позивачка. З червня місяця 2016 року отримав департацію на один рік і не має змоги продовжувати їздити на роботу в Польщу. До цього часу їздив на заробітки, отримував доходи, завжди допомагав синові, постійно передавав гроші, купляв одяг, продукти передава з Польщі, все що просив син він намагався виконувати. Влітку обоє з сином їздили в Карпати на оздоровлення, стосунки з сином були хороші, однак на сьогодні син різко змінив ставлення до нього з незрозумілих причин. Він не відмовляється від матеріального утримання свого сина , однак на сьогодні він втратив роботу та можливість їздити в Польщу терміном на один рік, тому не має змоги сплачувати на сьогодні аліменти в розмірі 1000 гривень, згідний на сплату аліментів в розмірі 500 гривень на утримання сина [PERSON]. Крім того, показав, що він по стану здоров»я працездатний, інших утриманців не має, згідний при наявності додаткових коштів допомагати синові і помимо аліментів, тому що бажає підтримувати з сином хороші відносини. Він дійсно працював восени протягом трьох днів на заготівлі картоплі у підприємця та отримав за це незначні кошти. . В суді підтвердив, що має земельну частку/пай/, однак будь-яких договорів оренди не заключав, а передав його в користування своєму сусіду, за що останній допомагає йому своєю технікою обробляти його земельні ділянки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] від спільного проживання в шлюбі з [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу, батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Княгининської сільської ради, Демидівського району, Рівіненської області від 22.09. 2016 року [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає в с.Вишневе з матір'ю [PERSON] Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач по стану здоров»я працездатний, проживає разом з матір'ю [PERSON], [INFO], пенсіонеркою, інвалідом 2 групи, сестрою та племінницею /а.с. 16 /, на обліку в центрі зайнятості не перебуває /а.с.17/ , відповідно до трудової книжки АХ №710995 офіційно не працевлаштований /а.с.18 /, доказів про інші офіційні доходи відповідача позивачкою суду не надано, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Обставин, які б звільняли відповідача від обов′язку по утриманню своїх дітей судом не встановлено. Позивачка не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, а тому сама не може забезпечити належне матеріальне становище сина. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд також враховує те, що станом на 1 травня 2016 року прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 грн, отже 30% від цієї суми становить 459,30 гривень Отже, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також врахувавши положення ст. 182 Сімейного кодексу України та положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 р. № 928-VІII, суд рахує за необхідне позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі наближеному до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п»ятсот) гривень щомісячно . Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

Outcome: approved