Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що при розгляді справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 19.05.2015 року було задоволено клопотання представника відповідача та призначено по справі судово-економічну експертизу. Як вказано у заяві, 13.08.2015 р. відповідач сплатив грошові кошти за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 8316 грн., що підтверджується копією квитанції № 1291310023 від 13.08.2015 р. Ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 22.02.2016 р. позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Зі слів представника заявника, судом не було вирішено питання щодо стягнення грошових коштів за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 8316 грн., які (на його думку) підлягають стягненню із позивача - ПАТ «Дельта Банк». Тому посилаючись на вищевикладене, представник відповідача просить суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь [PERSON] грошові кошти за проведення даної експертизи у розмірі 8316 грн. Представник заявника - відповідача по справі у судове засідання з'явився та підтримав свою заяву. Представник ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання так не з'явився. У відповідності до ч. 4 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема витрат, пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. За змістом ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Аналізуючи зміст викладеної вище норми ЦПК суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги заявника щодо стягнення судових витрат пов'язаних з проведенням експертизи, оскільки позивач не звільнений від сплати судових витрат, останні підлягають стягненню з нього на користь відповідача. Вказана правова норма не передбачав можливості компенсації судових витрат зі рахунок позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 89 1ЦТК України в інших випадках закриття провадження по справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених НИМ витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові виграти у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 р. в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язане із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимог розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). У зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника відповідача [PERSON] про стягнення судових витрат за проведення судово-економічної експертизи, оскільки саме у зв'язку зі зверненням до суду позивача відповідач поніс витрати, і саме позивач згодом втратив інтерес до свого позову.

Outcome: partial