Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

У поданій в суд заяві від 19 травня 2017 року позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача ПАТ «Рівнеазот» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 січня 2017 року по 27 березня 2017 року в сумі 23451,03 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені з 28 березня 2017 року по 18 травня 2017 року в сумі 7001,12 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він до 27 березня 2017 року працював на підприємстві ПАТ «Рівнеазот» та за період з 01 січня 2017 року по 27 березня 2017 року йому було нараховано, але не виплачено при звільненні, заробітну плату разом із вихідною допомогою та компенсацією за невикористану відпустку на загальну суму 23451,03 грн. У звязку з несвоєчасної виплатою заробітної плати з відповідача також підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який станом на день предявлення позову становить 7001,12 грн. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю, уточнивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 23 червня 2017 року, який становить 13481,79 грн., просить справу розглянути без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому представник позивача не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Установлено, що позивач [PERSON] працював апаратником в Публічному акціонерному товаристві «Рівнеазот», перейменованого за рішенням загальних зборів акціонерів від 26 травня 2017 року в Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», та наказом №800 від 23 травня 2017 року звільнений 27 березня 2017 року за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Викладені вище обставини, що підтверджуються записами трудової книжки серії БТ-І №7438063 свідчить, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, що не заперечується. Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю і право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику при звільненні від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідки ПАТ «Рівнеазот» №1016 від 17 травня 2017 року про суми, які належать до виплати при звільненні, [PERSON] належить до виплати 23451,03 грн., у тому числі заробітна плата за січень 2632,73 грн., за лютий 3345,53 грн., за березень 17472,77 грн., у тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку в сумі 11577,87 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 2179,30 грн. Указана сума заборгованості відповідачем не оспорюється та доказів про інший розмір заборгованості перед звільненим [PERSON] у судове засідання сторонами не представлено. На даний час заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, тому згідно ст.117 КЗпП України підлягає стягненню і середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Згідно довідки ПрАТ «Рівнеазот» №1315 від 16 червня 2017 року розмір середньо годинної заробітної плати (за відпрацьовані години) становить 29,0556 грн. З представленого позивачем розрахунку за період з 28 березня по 23 червня 2017 року загальна сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача становить: за березень 929,7792 грн. (4 робочих дня х 232,4448 (8 годин х29,0556)), за квітень 4184,0064 грн. за 18 робочих днів, за травень 4648,896 грн. за 20 робочих днів, за червень 3719,1168 грн. за 16 робочих днів, а всього 13481,79 грн., яка підлягає стягненню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved