Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області звернулось до суду з наведеним позовом. Вимоги мотивовано тим, що 25.03.2020р. о 00:40 год. на Канівському водосховищі в Голосіївському районі м.Києва [PERSON] здійснював лов риби під час нерестової заборони з човна спінінгом з блешнею. Вилов риби становив: судак - 2 шт., загальною вагою - 1,7 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 1020,00 грн. Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 009496 від 25.03.2020р. року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 1020,00 грн. на користь Київської міської ради, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2021р. відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 18,19). Третьою особою подано пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких вказується про підтримку позовних вимог, з підстав наведених позивачем, і просять задовольнити позов (а.с.23). Позивач просить розглянути справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач про судовий розгляд повідомлявся шляхом надіслання повісток за зареєстрованою адресою місця проживання. До суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 11 цієї статті, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом установлено, що відповідно до протоколу № 009496 від 25.03.2020р. про адміністративне правопорушення, [PERSON] 25.03.2020р. 00:40 год. на Канівському водосховищі в Голосіївському районі м.Києва здійснював лов риби під час нерестової заборони з човна спінінгом з блешнею. Вилов риби становив: судак - 2 шт., загальною вагою - 1,7 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 1020,00 грн. Своїми діями порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та 4.4 «Правил любительського і спортивного рибальства» (а.с.9). Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 009496 від 25.03.2020р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с.7). Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 1020,00 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст. ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Частиною 1 ст. 40 КУпАП встановлено, що якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що винними діями відповідача, які полягали у порушенні правил рибальства, а саме здійсненні вилову риби у забороненому для рибальства місці, позивачу було завдано шкоду, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення майнової шкоди на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 24.12.2020р. (а.с.16). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved