Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

У лютому 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 25 жовтня 2010 року в м.Києві з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода. У звязку з чим автомобіль Opel, державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. При визначенні розміру завданої шкоди відповідно до вимог закону був залучений аварійний комісар, за послуги якого було сплачено 650 грн. Розмір завданих збитків власнику цього автомобіля становить 4\~450,43 грн., що було виплачено потерпілому, тому МТСБ набуло право регресу до винної особи. У добровільному порядку відповідач збитки не відшкодував. Тому при зверненні до суду позивач поніс витрати за юридичні послуги в розмірі 1500 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Всього просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 56\~844,03 грн. У судове засідання представник позивача не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвали заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи встановлено, що 25 жовтня 2010 року в м. Києві на вул. [PERSON], [PERSON], керуючи автомобілем Cherry, державний номерний знак [NUMBER], не переконався в безпеці руху та здійснив відкриття передньої лівої дверки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel, державний номерний знак [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 28 січня 2011 року [PERSON] звернувсь до МТСБ України із заявою про настання страхового випадку. 10 березня 2010 року [PERSON] отримав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВЕ/3316124, а саме автомобіля Opel, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно звіту № 5815 від 24 січня 2011 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Opel, державний номерний знак [NUMBER], в результаті пошкодження при ДТП складала 5340,51 грн. 28 січня 2011 року до МТСБ України надійшла заява [PERSON] про відшкодування йому завданої шкоди особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в сумі 5340,51 грн. Для визначення матеріального збитку МТСБ України понесло додаткові витрати за проведення експертного дослідження, зробленого ФОП [PERSON] в розмірі 650 грн. Відповідно до наказу № 491 від 25 лютого 2011 року МТСБ України [PERSON] було виплачено 4450,43 грн. На підтвердження проведення виплати [PERSON] позивачем надано суду платіжне доручення за № 740 від 25 лютого 2011 року. За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплата страхового відшкодування в розмірі 4450,43 грн., витрати на аварійного комісара в розмірі 650 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відноситься судовий збір, витрати на правову допомогу, проведення експертизи. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд відмовляє, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат. Додаткова угода №118 до Контракту про надання правової допомоги №77 від 04 жовтня 2012 року не підтверджує даних обставин та не є платіжним документом.

Outcome: approved