Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду та, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] Крістіни, [INFO] до її повноліття у розмірі 45\~874, 25 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач указував, що від подружнього життя з відповідачем у них народилася донька, Крістіна. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська шлюб між ними розірваний. Донька залишилася проживати з відповідачкою. За рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його заробітку, які він сплачує регулярно і заборгованості по сплаті аліментів не має. На даний час він вирішив виїхати з України для постійного проживання в іншу країну, у якої з Україною немає договору про правову допомогу. Однією з умов отримання паспорту для виїзду за кордон та отримання дозволу на виїзд на постійне місце проживання з України є надання органам державної міграційної служби доказів врегулювання аліментних зобов*язань. Він , позивач, пропонував відповідачці укласти договір, за яким сплатити грошову суму на утримання дитини одноразово. Але [PERSON] відмовилась з особистих міркувань. Тому просив суд задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач та його представник, [PERSON], підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явилась. На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками з позначкою « за спливом терміну зберігання». Представник третьої особи Індустріального районного відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] в судовому засідання пояснив, що позивач сплачує аліменти на користь відповідача за рішенням суду та заборгованості не має. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог з таких підстав. [PERSON] встановлено, що позивач на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року зобов*язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини, доньки Крістіни, [INFO], у розмірі ? частини заробітку ( а.с. 4). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною четвертою статті 181 цього Кодексу передбачено, що у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 19.08.2002 року № 1203, у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, він повинен виконати аліментні зобов*язання з утримання дитини ( дітей) до досягнення нею повноліття, які оформляються договором між цією особою та одним з батьків, з яким залишається дитина ( діти), або її опікуном, піклувальником ( тобто одержувачем аліментів), або договором про припинення права на аліменти для дитини ( дітей) у зв*язку з передачею права власності на нерухоме майно ( житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Якщзо аліментні зобов*язання не були виконані особою, що виїжджає, стягнення аліментів провадиться за рішенням суду. Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що за встановлених обставин, позивачем не доведено порушення його аліментних прав з боку відповідача. Окрім того, частиною другою статті 16 ЦК визначені способи захисту особистого немайнового або майнового права чи інтересу особи, а саме : визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує прав; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов*язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної ( немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільні права або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд вважає, що позивачем за указаних ним обставин вибраний невірний спосіб захисту. Тому суд залишає позовні вимоги [PERSON] без задоволення. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з позивача судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved