Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2012 року на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини його заробітку (доходу), до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Позов мотивував тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2012 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення, Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист, який перебуває у відділі державної виконавчої служби. Позивач посилається на те, що починаючи з 2012 року, він проживає у цивільному шлюбі із [PERSON] .. Від даного цивільного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , яка проживає разом з ними та перебуває на його утриманні. Зазначає, що на даний час його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку, оскільки дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, донька [PERSON] хворіє та на даний час він не має власного житла, а тому змушений разом із сім`єю винаймати житло. 03 січня 2020 року позивачем подано до суду уточнюючу позовну заяву, в якій позивач уточним позовні вимоги, а саме просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2012 року на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини його заробітку (доходу), до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. 13 лютого 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просила суд відмовити у задоволені позову, оскільки вважає, що позивач не довід про існування обставин, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів до 1/4 частини від його доходу. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених в ньому. Відповідач в судовому засідання заперечувала проти позову та надала пояснення аналогічні відзиву на позов. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим повторно 27 грудня 2019 року. 03 квітня 2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/1027/697/12 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 30% від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 16 лютого 2012 року. Як вбачається з Постанови про відкриття виконавчого провадження № 40971326 від 28 листопада 2013 року, даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою статті 181\~СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на своє матеріальне становище, яке змінилося після ухвалення судом попереднього рішення та стягнення аліментів з нього у розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки [INFO] у нього народилася донька [PERSON] , яка хворіє та потребує медичного догляду, він офіційно не працює, винаймає з родиною житло. Так, на підтвердження позовних вимог позивачем надано Свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] виданого 22 березня 2014 року, Медичний висновок № 40 від 17 травня 2017 року КЗ Васильківської районної лікарні «Васильківський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Трудову книжку Серія АВ № 101379 від 20 грудня 2010 року. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Так, під час розгляду справи, судом встановлено, що у платника аліментів (позивача) змінився сімейний та матеріальний стан, в порівнянні з його сімейним та матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку на дитину щомісячно, що відповідно до положень ст.\~192\~СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч.2 ст.182\~СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити та змінити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини заробітку (доходу) позивача, на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси малолітньої дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, враховуючи положення ст. 191 СК України, стягнення за виконавчим листом № 2/1027/697/12 припиняється з дня набрання даним рішенням законної сили, а тому після набрання цим рішенням законної сили, суд вважає за необхідне відкликати з Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 2/1027/697/12 та видати новий виконавчий лист. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved