Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У листопаді 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 9320,69 грн., з яких 8020,69 грн. - сума страхового відшкодування в порядку регресу, та 1300,00 грн. сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів, а також понесені ним судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 січня 2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Щусєва, 44 водій [PERSON] керуючи автомобілем «Шкода» д/н [NUMBER] , під час зміни напрямку руху, а саме повертаючи праворуч не врахував дорожніх обставин, не дотримався інтервалу та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Хюндай» д/н [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту якого становить 8 079,49 грн. На момент ДПТ відповідач не мав чинного договору обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 30.11.2017 року МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 8 020,69 грн., а також здійснило оплату робіт у розмірі 1300,00 грн. У зв`язку з чим, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди, на підставі чого позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Ухвалою від 24.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що на адресу суду повернувся конверт, направлений відповідача, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Щусєва, 44 водій [PERSON] керуючи автомобілем «Шкода» д/н [NUMBER] , під час зміни напрямку руху, а саме повертаючи праворуч не врахував дорожніх обставин, не дотримався інтервалу та не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів. Внаслідок ДТП автомобіль «Хюндай» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.02.2017 року в справі № 761/2072/17, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим [PERSON] звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідно заявою. Згідно звіту №SOS_-1700126-00708 про оцінку автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER] від 07.02.2017 року, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Хюндай» д/н [NUMBER] , складає 8079,49 грн. На підставі Наказу № 11043 від 28.11.2017 року, позивачем було здійснено виплату [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 8020,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 30.07.2017 року № 1262200. Крім того, як вбачається з матеріалів справи МТСБУ здійснено оплату витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1300,00 грн. Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved