Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютому 2016 року заявник повторно звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], баби [PERSON], рідного дядька [PERSON], на рухоме майно, а також усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Заявник вказує, що вона на даний час знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кризовий перебіг, неускладнений гіпертензивний криз, ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія напруги, ФК ІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ ступеня з цефалічним та церебростеничним синдромом», а тому не має можливості звільнити квартиру. Крім того, 22 січня 2016 року [PERSON] подала касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року. За таких обставин, заявник просить відстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року на період лікування. Сторони у судове засідання не з'явилися, від [PERSON] 28 березня 2016 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], баби [PERSON], рідного дядька [PERSON], на рухоме майно, а також усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити виконання рішення. Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом. Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк. Відстрочка допускається лише у виключних випадках. Відповідно до медичної довідки №58 від 26 лютого 2016 року, виданої ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», [PERSON] з 26 лютого 2016 року знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, кризовий перебіг, неускладнений гіпертензивний криз, ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія напруги, ФК ІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, серцева недостатність ІІ ступеня з цефалічним та церебростеничним синдромом». Орієнтовний термін лікування 1-1,5 місяця. (а.с. 24) Заявник просить відстрочити виконання рішення суду на період її лікування. З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 квітня 2016 року орієнтовний термін перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні закінчився, доказів щодо продовження лікування заявником не надано. Оскільки на момент розгляду справи судом відпали обставини, на які посилається у своїй заяві [PERSON], інших передбачених законом підстав для відстрочки виконання рішення суду у справі не встановлено, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про відстрочку виконання рішення суду.

Outcome: dismissed