Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Універсал Банк», третя особа [PERSON] , про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позову зазначає, що 22.08.2007 року між ним та ПАТ «Універсал Банк» укладено договір поруки, відповідно до умов якого він поручився за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № 14-4/2767К-07 від 22.08.2007 року. У листопаді 2018 року він дізнався, що [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконувалися, у зв`язку з чим ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про солідарне стягнення з нього та [PERSON] заборгованості за кредитним договором. При ознайомленні з матеріалами цивільної справи у Броварському міськрайонному суді Київської області, йому стало відомо, що 12.10.2017 року банк направляв йому вимогу про сплату заборгованості за кредитом, яку він не отримував та в якій не вказано за який період виникла заборгованість. Крім того, з наявного в матеріалах указаної цивільної справи розрахунку заборгованості вбачається, що 15.07.2008 року банком збільшено процентну ставку за кредитним договором. Оскільки збільшення процентної ставки за кредитним договором, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності як поручителя, відбулося без його згоди, протягом шестимісячного строку після настання строку виконання боржником за основним зобов`язанням до нього вимога не пред`являлась, [PERSON] просить суд визнати договір поруки від 22.08.2007 року припиненим з 15.07.2008 року. У поданому відзиві представник АТ «Універсал Банк» просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, а також зазначаючи, що позивачем обрано не передбачений законом спосіб захисту порушеного права. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник ПАТ «Універсал Банк» проти позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 22.08.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», яке в подальшому змінило назву на ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 14-4/2767К-07, відповідно до умов якого банком надано позичальнику кредит у розмірі 219 633 доларів США з процентною ставкою 12,45 % на строк до 21.08.2037 року (а.с. 6-10). Крім того, 22.08.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] укладено договір поруки № 14-4/2767П/1-07, за умовами якого [PERSON] зобов`язався відповідати по зобов`язаннях [PERSON] , що випливають з кредитного договору № 14-4/2767К-07 від 22.08.2007 року (а.с. 13). 12.10.2017 року ПАТ «Універсал Банк» направило на адресу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 125 789 доларів США 43 центів, яку останній не одержував, що представником відповідача не заперечується (а.с. 14). Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором № 14-4/2767К-07, з 15.07.2008 року процентна ставка за укладеним ПАТ «Універсал Банк» з [PERSON] кредитним договором збільшена до 12,95 % річних (а.с. 15-18). 06.06.2018 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто, збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов`язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що ПАТ «Універсал Банк» підвищено проценту ставку за кредитним договором без згоди поручителя, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності, суд дійшов висновку про припинення поруки з дня зміни забезпеченого нею зобов`язання внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди, а саме з 15.07.2008 року. Крім того, відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, пропущення ПАТ «Універсал Банк» шестимісячного строку на пред`явлення вимоги до [PERSON] є самостійною підставою для припинення поруки, однак за встановлених під час розгляду справи обставин зобов`язання позивача за спірним договором поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України, в чинній на той час редакції, припинилося ще до звернення банком з такою вимогою. При цьому, посилання представника відповідача на те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ст. 559 ЦК України в редакції Закону України № 2478-VIII від 03.07.2018 року є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності та не мають зворотної дії у часі. Також, суд відхиляє доводи представника ПАТ «Універсал Банк» про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, виходячи з того, що способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України. За змістом п. 1 ч. 2, ч. 3 цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 цього Кодексу. Зі змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України вбачається, що припинення зобов`язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і кореспондуючий йому обов`язок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов`язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Тобто до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином за положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. З урахуванням невизнання ПАТ «Універсал Банк» права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання договору поруки припиненим підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved