Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 01.12.2000 року у розмірі 70 000,00 доларів США, що станом на день подачі позову еквівалентно 1 969 297 грн. 61 коп. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 01.12.2000 надав відповідачу позику у 380 562,00 грн., що становило в еквіваленті 70 000,00 дол. США про що було складено договір безвідсоткової позики. Отримані кошти відповідач зобов`язався повернути до 30.11.2008 року, про що власноруч написав розписку. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань, що стало причиною для звернення позивача до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував факт отримання [PERSON] коштів відповідно до договору позики. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши представника позивача, встановив наступне. 01.12.2000 між [PERSON] до [PERSON] складено договір безвідсоткової позики, відповідно до якого [PERSON] надав у позику останньому грошові кошти у сумі 380 562,00 грн., що в еквіваленті становило 70 000,00 дол. США, які він зобов`язався повернути до 30.11.2008 року, про що власноруч склав розписку (а.с.7-9). Факт отримання коштів підтверджується оригіналами документів, які долучені до справи у судовому засіданні, а саме: договором безвідсоткової позики від 01.12.2000 року, розпискою від 01.12.2000 року, додатковою угодою до договору безвідсоткової позики від 28.11.2008 року, розпискою від 28.11.2008 року. Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач 15.08.2018 року звертався до відповідача із вимогою про негайне повернення суми позики, еквівалентну 70 000,00 дол США. В свою чергу [PERSON] склав розписку, що станом на моменти вимоги не може повернути заборгованість. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести чи спростувати, ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Представник відповідача не заперечував факту отримання його довірителем коштів та необхідності їх повернути, однак вказував про відсутність фінансової можливості для повернення коштів. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 215, 259, 263, 264, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved