Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н від 02.11.2010, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погвшення заборгованосіт за кредитом внаслідок чого утворилася заборгованість. У подальшому, 17.04.2019 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №SAMDN50000065522146 від 17.04.2019, при цьому АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17.12.2020 виникла заборгованість в сумі 53745,77 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6575,08 грн., заборованості по відсоткам за користування кредитом - 2123,06 грн., заборгованості за комісією - 0,00 грн., заборгованості за пенею - 45047,63 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк». Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а тому між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано додаткову угоду до договору №SAMDN50000065522146 від 17 квітня 2019 року, відповідно до умов якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в додатковій угоді, якщо відповідач здійснить платіж в розмірі та строки вказані у Додатковій угоді. За умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно умов додаткової угоди від 17 квітня 2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена у п. 1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані у п. 1.5.1 додаткової угоди. Строк повернення кредиту визначений у п. 1.3 додаткової угоди. За п. 1.6 додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладалася під відкладальну обставину, а саме у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п. 1.5 вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначеної п. 1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, яку передбачено п. 1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що в разі прострочення виконання клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п. 1.2 умов про зміну процентної ставки, що передбачено п. 1.4 угоди не застосовується. Відповідно до п. 1.7 у разі порушення клієнтом термінів погашення кредиту, зазначених у п. 1.5.2 понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення, але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3 угоди. Уся заборгованість за кредитом, починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (який визначається п. 1.7.1 Угоди) є простроченою, що зазначено у п. 1.7.2 угоди. Згідно розрахунку заборгованості за договором №SAMDN50000065522146 від 17 квітня 2019 року відповідач кредит вчасно не сплачував, порушив графік погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 17.12.2020 виникла заборгованість на загальну суму 53 745,77 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 575,08 грн., заборованості по відсоткам за користування кредитом - 2 123,06 грн., заборгованості за комісією - 0,00 грн., заборгованості за пенею - 45 047,63 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що заборгованість за пенею значно перевищує заборгованість відповідача на тілом кредиту. Зазначена обставина, на думку суду, може бути підставою для зменшення розміру неустойки (пені). Отже, частина третя статті 551 ЦК України, з врахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства, а саме судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності, розумності та норм процесуального права щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Беручи до уваги основні засади цивільного законодавства та необхідність особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, ту обставину, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, суд приходить до висновку, що розмір пені слід зменшити до розміру тіла кредиту в сумі 6575,08 грн. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 6575,08 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2123,06 грн., а також заборгованість за пенею у розмірі 6575,08 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 645,08 грн.

Outcome: partial