Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівторгбуд» заявило позов про витребування з незаконного володіння [PERSON] причепу ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER], шляхом зобов'язання відповідачів ( Новозаводського відділу ДВС і [PERSON]) повернути позивачеві вказане майно у сані, не гіршому, ніж стан на дату його вилучення. Заявою від 04 березня 2015 року (а.с. 37-38) позивач уточнив позовні вимоги і, крім вимоги про зобов'язання відповідачі повернути майно, просив у випадку отримання судом доказів про відсутність у [PERSON] вказаного причепу, стягнути з відповідачів 23 110 грн. на відшкодування завданої позивачу майнової шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на такі обставини. Позивач вказує, що причіп ГКБ 8350 в процесі примусового виконання зведеного виконавчого провадження арештований постановою державного виконавця Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції та проданий 25 жовтня 2012 року з аукціону, який проведено Чернігівською філією ТОВ «ТД «Еліт-Сервіс», відповідачу [PERSON] Посилаючись на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року результати аукціону від 25 березня 2013 року та акт державного виконавця про вилучення і передачу реалізованого на аукціоні майна від 31 жовтня 2012 року скасовані, позивач вважає, що відповідачі безпідставно і поза волею законного власника заволоділи майном, а тому на підставі статей 387 і 388 ЦК України він має право витребувати майно від особи, яка незаконно заволоділа ним. Новозаводський відділ ДВС Чернігівського міського управління юстиції заперечував поти позову в частині зобов'язання відділу повернути позивачеві майно. Відповідач [PERSON] при розгляді справи присутній не був, письмових заперечень від нього не надходило. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 квітня 2015 року позов задоволений частково. Суд першої інстанції вирішив витребувати у [PERSON] причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд». В іншій частині позову відмовлено. З [PERSON] на користь позивача стягнуто 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2015 року і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Відповідач вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлене з порушенням норм матеріального права при неповному з'ясування всіх обставин. Зокрема, відповідач вважає, що судом порушені норми ст. 388 ЦК України, невірно витлумачений п. 30 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, безпідставно не враховане те, що підставою скасування результатів аукціону було використання під час продажу застарілої оцінки майна, але ця обставина не впливає на право власності позивача. Крім того, відповідач посилається на те, що у разі визнання публічних торгів недійсними сторони договору повертаються шляхом реституції у первісний стан після чого майно підлягає повторному продажу і суд не вправі витребувати майно на користь боржника. Відповідач також вказує, що на час розгляду справи він вже не був власником придбаного з аукціону майна, оскільки у 2013 році відчужив це майно шляхом укладення договору купівлі-продажу. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтримав апеляційну скаргу. Представники позивача скаргу не визнали, посилаючись на незаконність вилучення майна підприємства. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в частині вирішення позовних вимог до відповідача [PERSON], а рішення суду підлягає скасуванню в частині витребування у [PERSON] причепу ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER], д.н.з. [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівторгбуд» та стягнення з [PERSON] на користь позивача 243 грн. 60 коп. з підстав, передбачених п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у позові. По справі встановлено встановлено, що згідно акта опису й арешту майна від 19 вересня 2011 року, складеного головним державним виконавцем Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ Помилуйко А.С. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, арештовано в числі іншого майна причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER] зеленого кольору, який належав на праві власності ПАТ «Чернігівторгбуд». З протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого майна вбачається, що переможцем аукціону, який відбувся 25 жовтня 2012 року реалізації причепу ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER] став [PERSON] Відповідно до акта державного виконавця про проведення аукціону від 30 жовтня 2012 року, рухоме майно, що належало боржнику ПАТ «Чернігівторгбуд», а саме, причіп ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER] за ціною 4100 грн. придбав [PERSON], кошти з яких у сумі 3489 грн. 10 коп. підлягали зарахуванню на депозитний рахунок ВДВС Чернігівського МУЮ. Указані кошти сплачені переможцем аукціону у встановлений термін. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року визнано недійсними результати третього аукціону від 25 жовтня 2012 року, та скасовано всі акти головного державного виконавця прийняті за результатами протоколів цього аукціону. Листом від 04 липня 2014 року Новозаводським ВДВС Чернігівського МУЮ було повідомлено [PERSON] про необхідність повернення майна (а.с 56). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи ;юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і не передбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Чернігівторгбуд» обґрунтовувало свої вимоги преюдиціальністю постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2013 року і на підставі ст. 388 ЦК України просило витребувати від добросовісного набувача [PERSON] належний йому транспортний засіб. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження». Згідно із ст. 62 вказаного Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, визначеного у ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають. У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені. Судовим рішенням результати аукціону були визнані недійсними з тих підстав, що реалізація спірного майна відбулась на підставі нечинної оцінки майна. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з торгів (аукціону) відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання публічних торгів (аукціону) не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги (аукціон) були проведені. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, у порушення норм ст. 388 ЦК України і у зв'язку з неправильним тлумаченням роз'яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, не врахував, що у даному випадку наслідком задоволення позовних вимог про визнання результатів торгів (аукціону) недійсними є не поновлення права власності боржника на майно, що було предметом продажу, а повернення майна до ВДВС, у якого настає обов'язок з проведення відчуження такого майна відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, [PERSON] на підтвердження відсутності у нього причепу ГКБ 8350 1988 року випуску, надав разом з апеляційною скаргою довідку Територіального сервісного центру № 7443 від 25 листопада 2015 року № 146 (а.с. 166) про те, що транспортний засіб марки ГКБ 8350, 1988 року випуску, зеленого кольору, № шасі [NUMBER] був зареєстрований за [PERSON] і знятий з обліку 03 жовтня 2013 року для реалізації. Згідно з довідкою-рахунком № 615357 від 03 жовтня 2013 року причіп продано і видано іншій особі. Такі ж відомості містяться у матеріалах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/750/943 про витребування у [PERSON] причепу ГКБ 8350, 1988 року випуску (а.с. 140-142), вданого Деснянським районним судом м. Чернігова 02.06.2015. У зв'язку з тим, що справа розглянута судом першої інстанції без участі відповідача, документи про відчуження транспортного засобу не були судом досліджені. Пунктом 19 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення в повному обсязі. Однак, підстави для скасування рішення суду в частині вирішення вимог позивача до Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції відсутні і цією частиною рішення права та законні інтереси відповідача [PERSON] не порушені.

Outcome: partial