Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь 5500 гривень боргу. Позов обґрунтовано тим, що 29 вересня 2017 року вона передала 5500 гривень відповідачу, який зобовязався повернути йому всю суму до 15 січня 2018 року. Розписку з нього цього дня вона не взяла, оскільки [PERSON] є її вітчимом. 30 листопада 2017 року на її прохання відповідач надав розписку, але в ній не було зазначено дати повернення боргу, тому відповідач написав другу розписку, в якій було зазначено дату повернення боргу 15.01.2018 року. Надання грошей здійснювалося на взаємній довірі, але відповідач не збирається повертати їй борг, і запропонував їй звернутися з цього приводу до суду. У звязку з цим просить позов задовольнити, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~ Стаття 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~\~\~ \~Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно оригіналів розписок [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 5500 гривень і зобовязався повернути дану суму грошей до 15 січня 2018 року (а.с.28, 29). Термін повернення займу минув, гроші відповідачем не повернуто. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем, та їх оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. підлягають стягненню з відповідача. \~ Враховуючи викладене,

Outcome: approved