Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. У позові позивач вказує, що вона є власником автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER], який 20 липня 2013 року перебував на 57-му місці на території приватної автомобільної стоянки по провулку Рибальському, 10-б, в м. Полтава, що належить ФОП [PERSON], на підставі договору. Цього дня близько 04 години 30 хвилин її автомобіль був пошкоджений під час пожежі, що сталась внаслідок підпалу. Зважаючи на викладене, позивач просила суд задовольнити позовні вимоги. Під час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь 396\~898 грн. 19 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат з надання правової допомоги. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але її інтереси представляв адвокат [PERSON] Адвокат позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач ФОП [PERSON] в останнє судове засідання не зявився, але його інтереси представляли адвокат [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] Адвокат [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, судом встановлено, що позивач є власницею автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САО 082385. ФОП [PERSON] на підставі договору оренди землі від 11 січня .2010 року, укладеного з Полтавською міською радою відповідно до рішення 46-ої сесії Полтавської міської ради 5-го скликання від 10 грудня 2009 року, отримав в оренду земельну ділянку для будівництва обєкта транспортного обслуговування (тимчасової стоянки легкових автомобілів), яка знаходиться за адресою: України, Полтавська області, місто Полтава, пров. Рибальський, 10 «б», площею 1284 кв.м, на строк з 10 грудня 2009 року по 10 грудня 2014 року. На вказаній земельній ділянці ФОП [PERSON] споруджено автостоянку. Відповідно до акту про пожежу від 20 липня 2013 року, складеного комісією з працівників УДСНС, який знаходиться в матеріалах цивільної справи за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди № 553/3256/13-ц, пожежа виникла 20 липня 2013 року орієнтовно о 04 годині 30 хвилин у автомобілі «Volkswagen В-6», державний номерний знак [NUMBER], власник [PERSON], «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак [NUMBER], власник [PERSON], «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], власник [PERSON], що були розташовані по пров. Рибальському, 10-б, в м. Полтаві. Внаслідок пожежі вогнем знищено автомобіль «Volkswagen В-6», держвний номерний знак. ВІ4999ВО, пошкоджено автомобілі «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], «Suzuki», державний номерний знак [NUMBER] Згідно звіту про причини виникнення пожежі від 22 липня 2013 року, який знаходиться в матеріалах цивільної справи за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди № 553/3256/13-ц, найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі по пров. Рибальському, 10-б, в м. Полтаві, яка сталася 20 липня 2013 року орієнтовно о 04 годині 30 хвилин в автомобілі «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], став підпал в результаті занесення джерела запалювання ззовні. Згідно висновку судової пожежно-технічної експертизи № 66 від 30 серпня 2013 року, проведеної в рамках кримінального провадження № 12013180030001011, визначено осередки пожежі, під час якої пошкоджені автомобілі «Volkswagen Passat В-6», державний номерний знак. ВІ4999ВО, «Suzuki», державний номерний знак [NUMBER], «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER], та встановлено, що осередок пожежі був один, який знаходився у правій передній частині автомобіля «Volkswagen Passat В-6», ержвний номерний знак. ВІ4999ВО. Отже, автомобіль позивача [PERSON] був пошкоджений в той час коли він перебував на автостоянці по провулку Рибалькому, 10б в м. Полтава, власник якої ФОП [PERSON]. Як встановлено в ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених\~статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. 01 січня 2012 року ФОП [PERSON] склало проект договору на стоянку автомобіля № 57 та направило позивачу. У судовому засіданні адвокат відповідача [PERSON] пояснив, що дійсно даний проект договору направлявся позивачу, але він не був підписаний [PERSON] Адвокат позивача [PERSON] не надав суду докази на підтвердження того, що вказаний проект договору на стоянку автомобіля № 57 був підписаний позивачем. Враховуючи положення ч. 3 ст. 639 ЦК України, суд приходить до висновку, що вказаний договір не був укладений між позивачем та відповідачем. 01 червня 2012 року [PERSON] звернулась з письмовою заявою до ФОП [PERSON] з проханням надати їй місце для стоянки вищевказаного автомобіля на автомобільній стоянці по пров. Рибальському, 10-б, в м. Полтаві, з 01 червня 2012 року. Згідно довідки ФОП [PERSON] № 69 від 30 червня 2013 року [PERSON] користується послуги його автостоянки з 01 червня 2012 року, кошти за послуги стоянки внесені до 30 червня 2013 року. У судовому засіданні адвокат відповідача [PERSON]Є суд пояснив, що договірні відносини у ФОП [PERSON] та позивача [PERSON] існували до 30 червня 2013 року. Після вказаної дати позивач оплату стоянки автомобіля не проводила. 20 липня 2013 року її автомобіль на стоянку був поставлений самовільно, кошти за стоянку в цей день не сплачувались, охоронець квитанції [PERSON] не видавав. Організація та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів, причепів), що належать громадянам на всіх автостоянках (крім автостоянок - гаражних кооперативів), що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб'єктами господарської діяльності, чи належать цим суб'єктам урегульовано Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 115 від 22 січня 1996 року. Пункт. 12 вказаних Правил передбачає, що черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Згідно внутрішнього розпорядку автостоянки по провулку Рибальському, 10-ю в м. Полтава контролери-приймальники автостоянки (охоронники) при заїзді та виїзді автомобіля роблять відповідний запис у журналі перебування автомобілів на автостоянці. При заїзді на автостоянку автомобіля на одноразову стоянку контролер-приймальник (охоронник) повинен зробити запис у відповідний журнал отримати кошти згідно прейскуранта на стоянку за добу та виписати квитанцію. При заїзді на автостоянку автомобіля на довготермінове зберігання, власник транспортного засобу повинен надати контролеру-приймальнику (охороннику) квитанцію на оплату послуги автостоянки, де буде вказано період за який внесена плата. Із змісту копії журналу перебування автомобілів на автостоянці за липень 2013 року, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення збитків та моральної шкоди № 553/3256/13-ц, не можна зробити висновок, що саме 20 липня 2013 року [PERSON] ставила свій автомобіль на стоянку і про це охоронник зробив відповідний запис в даному журналі. Крім того, до позовної заяви позивач [PERSON] не приєднала та адвокат позивача [PERSON] в судовому засіданні не надав суду докази, які підтверджують, що [PERSON] оплатила послуги автостоянки за липень 2013 року або, які підтверджують, що вона 20 липня 2013 року сплатила охороннику автостоянки плату за стоянку її автомобіля за добу, він видав їй відповідну квитанцію та зробив про це запис в журналі перебування автомобілів на автостоянці за 20 липня 2013 року. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку між сторонами по справі 20 липня 2013 року не виникли правовідносини, які витікають з договору зберігання, тому у відповідача ФОП [PERSON], як зберігача, не виникло перед позивачем [PERSON] обовязку щодо схоронності її майна а саме автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER]., та відповідальності за його пошкодження, передбаченого ст. 950 ЦК України, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed