Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

У лютому 2018 року заявники звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про становлення факту, що має юридичне значення. Свою заяву обґрунтували тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками двокімнатної квартири [ADDRESS]. Зазначену квартиру у 1997 році приватизували [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У 1998 році, після смерті [PERSON], [PERSON] отримав у спадщину 1/5 частини квартири, яка належала померлій. Таким чином, [PERSON] став власником 2/5 частин квартири. У подальшому взаємовідносини у сім'ї погіршились та певні спори родина вирішувала у суді. У грудні 2016 року заявники звернулись до КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради та отримали копію свідоцтва про право власності на житло та технічну документацію. У травня 2017 року заявники звернулись до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради для оформлення дублікату свідоцтва про право власності на житло, проте отримали відмову, оскільки для отримання дубліката необхідне особисте звернення всіх власників квартири. У вказаному питання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мають змоги таке зробити, оскільки у листопаді 2017 року [PERSON] викрав цінні речі, у тому числі, оригінали правовстановлювальних документів на квартиру та між заявниками та [PERSON] напружені відносини. У грудні 2017 року заявники звернулись до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, проте їм відмовлено через відсутність оригіналів документів. Посилаючись на норми чинного законодавства, зазначили, що спір про право фактично відсутній, а необхідно лише встановити факт належності на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому просили встановити факт належності на праві спільної власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] за заявниками. Рішення необхідне для подальшої реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і здійснення власниками інших прав. У судове засідання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради [PERSON] у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви заперечував, просив відмовити. Заінтересована особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради свого представника у судове засідання не направила, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін провести судовий розгляд без фіксування процесу технічними засобами. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 03 грудня 1997 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підтвердження чого заявниками надано копію вказаного свідоцтва, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 14). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], належну їй 1/5 частину зазначеної квартири прийняв у спадщину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (додатково до с/с № 30/98 від 10.10.1998 року), посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В. за реєстровим № 2212 15 червня 2002 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 12). Згідно з відомостями, наданими відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР від 29.05.2017 року № 6785, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 17), станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] право власності зареєстровано за [PERSON] - 1/5 частина, за [PERSON] - 1/5 частина. 18 грудня 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 1061, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 9). Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради [PERSON] відмовлено в оформленні і видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], про що зазначено у листі № 3/9 - 2371 від 22.05.2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 21). 27 листопада 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про викрадення, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.18). Рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 38604493 від 08 грудня 2017 року (а.с. 19) зупинений розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а рішенням державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 39329268 від 24 січня 2018 року (а.с. 20) відмовлено у реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Аналізуючи досліджені докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність, взаємний зв'язок між ними, суд виходить з наступного. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви і встановлення факту, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належить кожному по 1/5 частині квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved