Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3201508175-025165 від 23 липня 2018 року у розмірі 15 192,00 грн. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. 23 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем у справі було укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3201508175-025165, згідно умов якого [PERSON] отримав позику у розмірі 3 000,00 грн. Згідно умов договору позика надавалась строком на 20 (двадцять) днів та повинна була бути повернута не пізніше 23:00 години11 серпня 2018 року включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 402,00 грн. за 20 днів. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, [PERSON] належним чином покладені на нього обов`язки перед ТОВ «Фінансова компанія є гроші» не виконав, порушив умови договору № 3201508175-025165 від 23 липня 2018 року і має прострочену заборгованість. Станом на 01 листопада 2018 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Фінансова компанія є гроші» договору № 3201508175-025165 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 23 липня 2018 року наявна заборгованість на загальну суму 15 192,00 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5262,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6930,00 грн. - заборгованість за пенею. 01 листопада 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 01101/2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступило позивачу свої права вимоги за договором № 3201508175-025165 від 23 липня 2018 року та таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора та стягувача за вказаним договором. До теперішнього часу сума боргу за договором № 3201508175-025165 від 23 липня 2018року відповідачем не погашена. Вищенаведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2019 року, справу було передано судді Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровськавід13 лютого 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні 11 березня 2019 року [PERSON] бувприсутній та останньому було вручено копію позовної заяви з додатками та відкладено розгляд справи у зв`язку із необхідністю підготовки до справи, однак в судове засідання призначене на 10 травня 2019 року [PERSON] не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в судовому повідомленні (а.с.62). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що23 липня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3201508175-025165 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, згідно умов якого [PERSON] отримав позику у розмірі 3 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 23:00 години 11 серпня 2018 року включно. Відповідно до п.2.1. Договору, позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику (Клієнту) коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання Позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором. Відповідно до п.3 Договору, позика складає 3000,00 грн.3.2.Сума процентів за користування позикою становить 402,00грн. за 20 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожний день користування Позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим Договором становить:2 % за кожен день користування позикою, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Відповідно до п.5 Договору, строк, на який надається Позика за цим Договором становить 20 днів. Дата надання позики 23 липня 2018 року. Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 год. 11 серпня 2018 року включно. Відповідно до п.6.1. Договору, 6.1. Позикодавець нараховує проценти за користування Позикою наданою за цим Договором, за кожен день користування Позикою, а Позичальник зобов`язується сплатити Суму процентів за користування Позикою не пізніше дати повернення Позики. Відповідно до п.7.1. Договору, у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування Позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Загальний розмір пені, що підлягає сплаті за Договором, не може перевищувати розмір встановлений законом України. 01 листопада 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0111/2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги за договором № 3201508175-025165 від 23 липня 2018 року та таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора та стягувача за вказаним договором. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3201508175-025165 від 23 липня 2018 року, заборгованість за ним станом на 01 листопада 2018 року склала15 192,00 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5262,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6930,00 грн. - заборгованість за пенею. Таким чином, [PERSON] не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за договором. Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі, регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 626 ч.1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено з матеріалів справи, зобов`язання відповідача щодо повернення суми позики виконувались з порушенням умов договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк абоіншафінансоваустанова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вирішуючи питання про розмір нарахованої пені, який підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Верховний суд України у правовому висновку по справі № 6-100 цс 14 від 03.09.2014 року та № 6-1120цс15 від 4 листопада 2015 року, зазначив, що згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд враховує, що розмір заборгованості по сплаті пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку вимагає стягнути позивач 6930,00 грн. значно перевищує розмір заборгованості за кредитом 3000,00 грн., а тому суд реалізовуючи своє право, передбачене ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшує розмір неустойки згідно розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, до 3000,00 грн. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості, яка станом на 01 листопада 2018 року склала11262,00 грн., в тому числі: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5262,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial