Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі - Управління) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 19772,33 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви [PERSON] від 18.11.2014р., відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 18.11.2014р. по 17.11.2016р. В результаті проведення перевірки було встановлено, що у [PERSON] з 22.04.2015 року є діючий депозитний рахунок, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно абзацу 2 п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачці коштів становить 19772,33 грн. У зв'язку з наданням [PERSON] недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 19772,33 грн. Представник позивача у судове засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, за відсутності заперечення позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 18.11.2014р. за № 1411004612 [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Згідно заяви від 18.11.2014р. [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши, що ані в неї, ані у членів її родини немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням Управління від 01.12.2014р. [PERSON] призначена допомога переміщеним особам на проживання, яка виплачувалась щомісячно з 18.11.2014р. по 17.11.2016р. Згідно розрахунку надмірно сплачених коштів розмір загальної суми допомоги, отриманої відповідачем, становить 19772,33 грн. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що у [PERSON] з 22.04.2015 року є діючий депозитний рахунок у пАТ «ПУМБ», який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням Управління від 17.11.2016р. [PERSON] знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та вирішено стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період 01.05.2015р. по 17.11.2016р. Управлінням на адресу відповідача були направлені листи 06.12.2016р., 13.01.2017р. про з'ясування надання нею недостовірної інформації та необхідність повернути надмірно перераховану допомогу у сумі 19772,33 грн., проте дотепер Управління відповідей від [PERSON] не отримувало. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок неповідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена адресну допомогу в розмірі 19772,33 грн., адже за наявності у неї депозитного рахунку на суму, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, [PERSON] права на отримання щомісячної адресної допомоги станом на 01.05.2015 року не мала. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем вимога УСЗН про повернення коштів залишена без реагування, добровільно коштів повернуто не було, вони підлягають стягненню з відповідача. Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати у справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 гривень, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved