Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.08.1996 року, актовий запис № 248. В обгрунтування позову посилається на те, що від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Тривалий час між ними виникали непорозуміння та суперечки, у звязку з чим сімейні відносини між ними було фактично припинено. Вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що припинила подружні відносини з відповідачем більше року тому, спільного господарства не веде, незважаючи на те, що вони проживають у одній квартирі. Враховуючи те, що збереження шлюбних відносин суперечатиме її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила позов задовольнити. \~ Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що близько року вони з позивачем як сім'я не проживають, шлюбних відносин не підтримують, а тому просив шлюб між ними розірвати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 31.08.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 248. Прізвище після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 004373, виданим 31 серпня 1996 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом близько рокуяк сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved