Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі по квітень 2006 року, в період якого в осіб народилась донька [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, проживає з матір`ю та продовжує навчання за денною формою в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова. Зважаючи на викладене, позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання [PERSON] , 2001 року народження, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) з дати подання позову і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] не скористався наданим процесуальним правом, відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не надходив. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, від представника особи надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, сторона повідомлялась судом про розгляд справи, причини неявки суду не відомі. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, врахувавши позицію сторони позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи суд установив, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 19 квітня 2006 року. У період знаходження в зареєстрованому шлюбі в сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 08 жовтня 2013 року у справі №521/2012/13-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , та додаткові витрати на дитину в розмірі 300,00 гривень щомісячно. Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5114-1895518-2018 від 10 серпня 2018 року, місце проживання [PERSON] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] . Спільна дитина сторін в теперішній час є повнолітньою, продовжує навчання за денною бюджетною формою в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, що підтверджується довідкою деканату факультету філології №559 від 16 червня 2020 року. Як регламентує частина 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як установлює стаття 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та / або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Вирішуючи питання про присудження аліментів на підставі вимог статті 182 СК України та з огляду на рекомендації пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд зазначає наступне. Під час розгляду справи суду не надано актуальних відомостей про працевлаштування та загальний дохід відповідача. Суд ураховує, що з 01 січня 2021 року загальний показник прожиткового мінімуму становить 2189,00 гривень, для працездатних осіб 2270,00 гривень, мінімальна заробітна плата 6000,00 гривень. Як регламентує частина 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відтак, суд уважає обґрунтованим присудити з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дати подання позову: з 13 липня 2020 року, і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років, допустивши при цьому негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно з частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову [PERSON] , суд покладає судові витрати на [PERSON] та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати: суму оплаченого судового збору в загальному розмірі 840,00 гривень.

Outcome: approved