Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач проживає в багатоквартирному [ADDRESS] в м. Торецьку Донецької області, який підключений до тепломереж виробничої одиниці «Дзержинськтепломережа». Згідно з особовим рахунком за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] Позивач надає послуги по теплопостачанню, за які, в свою чергу, споживач [PERSON] зобов'язана сплачувати щомісячні платежі, однак своїх обов'язків відповідач не виконала в повному обсязі. Внаслідок цього за період з 01.10.2013 року по 01.11.2017 року утворилась заборгованість за спожиту послугу з теплопостачання в загальній сумі 9495,55 грн., яка складається з: боргу за теплову енергію в сумі 7045,50 грн., інфляційні збитки в сумі 2402,16 грн., 3% річних 47,89 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку про наступне. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, регулюються ЦК України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (із змінами), та іншими актами цивільного законодавства України. Судом встановлено, що [PERSON] є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до розрахунків заборгованості за особистим рахунком № [NUMBER], який суд перевірив і визнав вірним за період з 01.10.2013 року по 01.11.2017 року у відповідача утворилась заборгованість за спожиту послугу з теплопостачання в загальній сумі 9495,55 грн., яка складається з: боргу за теплову енергію в сумі 7045,50 грн., інфляційні збитки в сумі 2402,16 грн., 3% річних 47,89 грн. Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 постанови Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною другою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по оплаті комунальних послуг. Як встановлено судом, договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладався. Однак, відсутність договору не позбавляє споживача обов'язку щодо оплати за надані послуги, а виконавця - зобов'язань надавати послуги належної якості. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved