Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування власної позиції позивач посилався на ті обставини, що 24 квітня 2015 року відбулась ДТП за участю автомобілю марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «ВАЛЕНТА-888», застрахований у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором, відповідно до умов якого, зокрема, у разі ДТП страхова компанія зобов`язується відшкодувати фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю. Також учасником вказаної ДТП був [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ «СК «Граве Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/9040730 із лімітом страхової відповідальності 50\~000,00 гривень. Вказана ДТП призвела, зокрема, до заподіяння певних механічних пошкоджень автомобіля марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «ВАЛЕНТА-888». Так, згідно із страховим актом №128932 від 26 травня 2015 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» ТОВ «ВАЛЕНТА-888» було сплачено суму відшкодування у розмірі 59\~148,60 гривень. Представник позивача вказував, що в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що через те, що розмір заподіяних збитків перевищує ліміт відповідальності страховика [PERSON] за полісом, на відповідача покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, у зв`язку з чим представник позивача звернулась до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву не скористався, відзив на позовну заяву на адресу суду не надходив. Представник ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, а також просила провести розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку. Під час розгляду цивільної справи і на підставі присутніх в ній доказів, судом було встановлено, що 24 квітня 2015 року відбулась ДТП за участю автомобілю марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «ВАЛЕНТА-888», застрахований у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором, відповідно до умов якого, зокрема, у разі ДТП страхова компанія зобов`язується відшкодувати фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю. Також учасником вказаної ДТП був [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , який був застрахований у ПрАТ «СК «Граве Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/9040730 із лімітом страхової відповідальності 50\~000,00 гривень. Вказана ДТП призвела, зокрема, до заподіяння певних механічних пошкоджень автомобіля марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «ВАЛЕНТА-888». Адже, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08 травня 2012 року, автомобіль марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo», реєстраційний номер [NUMBER] , належить дійсно ТОВ «ВАЛЕНТА-888». Так, згідно із страховим актом №128932 від 26 травня 2015 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» ТОВ «ВАЛЕНТА-888» було сплачено суму відшкодування у розмірі 59\~148,60 гривень. Як вбачається із рахунку ТОВ «Емералд Спорткар» №ЗН-506036 від 28 квітня 2015 року ТОВ «ВАЛЕНТА-888» представлено до сплати суму у розмірі 59\~148,60 гривень. Згідно із платіжним дорученням №4700 від 02 червня 2015 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сплатила ТОВ «Емералд Спорткар» суму ремонтних робіт у розмірі 59\~148,60 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26 травням 2015 року у справі про адміністративне правопорушення №521/6852/15-п, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до\~ст.\~82\~ч.\~1,\~3,\~4\~ЦПК України\~обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Обставини,\~визнані судом\~загальновідомими,\~не потребують\~доказування. Обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Спираючись на вказані норми закону суд доходить висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини [PERSON] , суд вбачає даний факт встановленим та таким, що не підлягає подальшому доказуванню. Судом також звернуто увагу на Звіт №04-078 щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю марки «PORSCHE CAYENNE S-Turbo» від 06 травня 2015 року, складений ФОП [PERSON] , згідно із яким вартість матеріального збитку після ДТП складає 65\~707,32 гривень за умови виконання робіт на ТОВ «Емералд Спорткар». Як зазначає ст. 1166 ч. 1, 3 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1187 ч. 1, 2 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлює ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 11 ч. 1, ч. 2 п. 3 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із ст. 1194 ч. 1 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У силу ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із\~ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 22 ч. 1 п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як роз`яснюють ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29). Таким чином, з огляду на вищевикладене суд вважає обґрунтованим задовольнити позовні вимоги ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та стягнути з [PERSON] різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту та лімітом страхової відповідальності за полісом у розмірі: 59\~148,60-50 000,00 = 9\~148,60 гривень. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 1\~762,00 гривень.

Outcome: approved