Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У листопаді 2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження у [PERSON] , [INFO] , дитини чоловічої статі, яка народилась [INFO] у АР Крим, м. Феодосія. В обґрунтування поданої заяви, заявник вказала на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у місті Феодосія, Республіки Крим. У зв`язку з тим, що документи видані в зоні антитерористичної операції та на тимчасово окупованій території є нелегітимними на території України та отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразка неможливо. Місцем народження є м. Феодосія Автономна Республіка Крим. Встановлення факту народження в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України, тому, заявник вимушена звернутись до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника - адвокат Касумов У.Я огли підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, які зазначені у заяві. Представник заінтересованої особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився. Вислухавши представника заявника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народила дитину [PERSON] , який народився у м. Феодосія, Республіки Крим, Російської Федерації, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого «Феодосийским городским отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния министерства юстиции Республики Крым» (арк.с.10), при цьому, оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини, виданий установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, він є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Проте, заявником не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження походження дитини від матері, а саме документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації народження, виданої 07.11.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпропетровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, дитина народилась на тимчасово окупованій території України 16.05.2017 року, однак заявником не надано жодного документу, встановленого нормами чинного законодавства України зразка, який засвідчував би факт народження дитини, відповідно до якого органом державної реєстрації актів цивільного стану можливе проведення державної реєстрації народження, у зв`язку з чим, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження (арк.с.7) Нормами цивільно-процесуального кодексу України врегульовано особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р, м. Феодосія входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 81 цього Кодексу. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Доказами в розумінні ст.76 ЦПК України є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Посилання заявника на те, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності, а тому факт народження дитини - [PERSON] , на думку заявника, підтверджується свідоцтвом про народження, суд не приймає до уваги, оскільки з поданих документів не можливо достовірно встановити народження особи. Тому, зазначене суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання не можуть бути підставою для встановлення факту народження дитини, а отже, заявником не надано належних доказів, що є порушенням вимог ст.77 ЦПК України. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документам, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявником, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та не ґрунтуються на вимогах закону; докази, надані заявником не можуть бути прийняті судом за достовірні, тобто, як такі, які достовірно свідчать про народження особи. Інших документів Враховуючи викладене, суд вважає, що заява [PERSON] , зацікавлена особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed