Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову вказувала, що з відповідачем був зареєстрований шлюб 10 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року шлюб було розірвано. Починаючи з серпня 2013 року вона з відповідачем проживають окремо. Дитина весь час проживала та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку із тим, що [PERSON] з [PERSON] не дійшли згоди, з ким в подальшому буде проживати дитина просила визначити місце проживання дитини разом з матір'ю за адресою реєстрації матері та дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року цивільну справу було направлено по підсудності до Оболонського районного суду м. Києва. [PERSON] та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов та просили про задоволення позовних вимог. При цьому не змогли надати відповідь та докази на підтвердження тримання відповідачем дитини біля себе за допомогою фізичного чи психічного насильства. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо позову, вказуючи про відсутність спору з приводу місця проживання дитини, оскільки батько дитини погоджується із доцільністю та необхідністю проживання дитини із матір'ю. Більше того, посилалася на висновок Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 13 вересня 2016 року де вже було прийнято рішення щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстровано 10 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року шлюб було розірвано. Починаючи з серпня 2013 року сторони проживають окремо. Дитина весь час проживала та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Згідно висновку Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 13 вересня 2016 року було прийнято рішення щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] В даному висновку також зазначено, що [PERSON] не заперечує щодо визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Зі змісту вказаної статті вбачається, що спір про місце проживання неповнолітньої дитини суд може розглядати лише тоді, коли дитина тримається біля себе одним з батьків за допомогою фізичного чи психологічного насилля. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ініціюючи питання про визначення місця проживання дитини позивач та представник позивача не надали жодного доказу на підтвердження відсутності згоди або оспорювання відповідачем місця проживання дитини, чинення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, утримання відповідачем дитини біля себе за допомогою фізичного чи психологічного насильства. Таким чином, позов про визначення місця проживання дитини не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed