Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивач, посилався на те, що 31 січня 2013 року відповідач [PERSON] спричинив позивачу [PERSON] тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя. З урахуванням викладеного, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50\~000,00 грн. Позивач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, суду надав письмові заперечення проти позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2013 року відповідач [PERSON] спричинив позивачу [PERSON] тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя. Відносно відповідача [PERSON] було відкрито кримінальне провадження і 06.06.2013 року було визнано винним [PERSON] і засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обовязки. В результаті скоєння відповідачем [PERSON] відносно позивача [PERSON] кримінального правопорушення останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: відкритого двостороннього перелому нижньої щелепи: суглобного відростку праворуч, ментального ліворуч зі зміщенням відламків, синців тулубу та нижньої кінцівки, саднин нижньої кінцівки і т.д.(а.с. 8). У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями з вини відповідача, позивач тривалий час знаходився на стаціонарному і амбулаторному лікуванні. У результаті тілесних ушкоджень позивачу була причинна моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром і не пов'язаний з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Однак суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, і вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 25\~000,00 грн. Окрім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 500,00 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial