Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів 112 566,78 грн матеріальної шкоди, 12 600 грн витрат за проведення експертизи та 1 921 грн судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що у позивача на праві господарського відання перебуває нежитлове приміщення №50, що розташоване на 1 поверсі житлового будинку [ADDRESS] . У липні 2018 та вересні 2019 р.р. відбулось залиття зазначеного приміщення мешканцями квартири, розташованої поверхом вище. Працівниками ДП «Укрінвестбуд», за участю представників третьої особи було проведено обстеження затопленого приміщення та квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, та складено Акт про залиття від 01.10.2019 року. Згідно Акта, залиття сталось з вини власників квартири [ADDRESS] , якими є відповідачі. Частка власності квартири кожного з них складає по 1/6. 10.10.2019 року на замовлення позивача, Республіканським науково-дослідним центром судових експертиз визначено вартість матеріального збитку, завданого в результаті залиття, який становить 112 566,78 грн. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути з відповідачів вартість матеріального збитку та витрати, пов`язані з проведенням дослідження, а також судовий збір. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 р. відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. Ухвалою від 02.03.2020 року здійснено перехід зі спрощеного провадження в загальне позовне, а справу призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою від 11.06.2020 року за клопотанням представника позивача було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Переверзевої Г.О. копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 21.11.2019 року та копії документів, які посвідчують особи [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 11.06.2020 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. 14.07.2020 року на виконання вимог ухвали від 11.06.2020 року, приватним нотаріусом надано копію договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , а також супутні цій угоді документи. Відповідачі своїм правом надати відзив на позов не скористались. Третя особа пояснення на позов не надала. В судове засідання учасники справи не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність. Причина неявки інших учасників справи суду не відома. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в користуванні ДП «Укрінвестбуд» на праві господарського відання знаходиться нежитлове приміщення № 50, на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 11-12). 30 вересні 2019 року відбулось залиття зазначеного приміщення з квартири [ADDRESS] цього ж будинку, що розташована поверхом вище, про що складено відповідний Акт про залиття від 01.10.2019 року (а.с. 20). Актом про залиття встановлено, що 30.09.2019 року поступила заявка №97 про залиття кімнати № [ADDRESS] в орендованому офісі №50 ДП «Укрінвестбуд». Залиття сталось внаслідок недбалого ставлення власника квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище, [PERSON] до використання сантехнічного обладнання. Актом зафіксовано, що між стіною ванної кімнати, покритою керамічною плиткою і ванною утворилась тріщина, через яку протикає вода. Причина залиття: руйнування швів керамічної плитки стіни, що примикають до ванни. Мешканець квартири [ADDRESS] від підпису в Акті відмовилась. Оглядати приміщення [ADDRESS] також відмовилась (а.с. 20). Згідно Звіту №191010-08 від 10.10.2019 р. вартість матеріальних збитків, завданих балансоутримувачу (власнику) нежитлового приміщення (офісу) [ADDRESS] внаслідок залиття 30.09.2019 р. приміщення становить 112 566,78 грн (а.с. 42-50). Крім того, позивачем сплачено 12 600 грн за проведення дослідження (а.с. 95). Відповідно до ч. 1 ст.177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. П.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що залиття нежитлового приміщення позивача сталось з вини відповідача [PERSON] , як власника частини квартири, відповідно остання повинна відшкодувати завдані збитки, проте не в заявленому позивачем розмірі, виходячи з наступного. За ч.ч. 1, 4 ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: 1. право користування (сервітут); 2. право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) 3. право забудови земельної ділянки (суперфіцій); 4. право господарського відання; 5. право оперативного управління; 6. право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; 7. право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менше трьох років; 8. іпотека; 9. право довірчої власності; 10. інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження і арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Таким чином, реєстрація прав на нерухоме майно - не просто формальність, а необхідність. Без реєстрації, скажімо, прав власності, людина не стає повноправним власником нерухомого майна. Речові права на нерухоме майно, які виникли до 2013 року, визнаються дійсними, якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, яке діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав відповідно до законодавства державна реєстрація прав не була потрібна. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2019 року, що був наданий на вимогу суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г.О. (а.с. 150-152), [PERSON] станом на день залиття - 30.09.2019 року належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.02.2001 року Бюро приватизації Управління житлового господарства Державного управління справами на підставі розпорядження (наказу) від 22.01.2001 року №2783 та інвентаризації 28.03.2001 року у реєстровій книзі №5474. Решта Ѕ частка цієї квартири станом на 30.09.2019 року не була оформлена ні за ким. Реєстрація права власності на Ѕ (по 1/6 частці) квартири були оформлені за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 02.10.2019 року, тобто після події залиття. Отже в такому разі відповідальність за збитки лежать лише на відповідачеві [PERSON] , і лише в розмірі її частки, якою вона володіла станом на 30.09.2019 р. (Ѕ). За таких обставин, [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не був власником (частки) квартири станом на день залиття. Що стосується залиття відповідачами приміщення у липні 2018 року, про яке позивач вказав у позові, то суд оцінює це твердження критично, з огляду на відсутність будь-яких доказів про факт цієї пригоди. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи часткове задоволення позову та на підставі ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати на проведення експертного дослідження та сплачений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі наведеного та

Outcome: partial