overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. У позовній заяві вказує, з березня 2004 року по листопад 2013 рік проживала однією сім'єю з [PERSON] Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач проживає окремо і ніякої допомоги на утримання сина не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка в судове засідання не з»явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.12.2009 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 203 (а.с. 5 ). Сторони від спільного шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] ( а.с. 4 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею до повноліття доньки. Відповідач ніякої допомоги на утримання доньки не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд стягти з відповідача 1/6 частину з усіх видів її заробітку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти стягнення з нього 1/6 частину з усіх видів її заробітку щомісячно. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони 05 травня 2010 року зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 53 ( а.с. 3). Сторони від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO] ( а.с. 2 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею до повноліття доньки за минулий час, попередні три роки. Відповідач з 2010 року проживає окремо і ніякої допомоги на утримання доньки не надає. Вданий час вона має скрутне матеріальне становище, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності з постановленням по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причини своєї неявки. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони 25 січня 1995 року зареєстрували шлюб у міському Палаці шлюбів м. Полтави, актовий запис № 100. Сторони від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] - [INFO] ( а.с. 4 ). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи на те, що позивачка не надала суду докази, які підтверджують, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що позивачка ніяких заходів щодо одержання аліментів з відповідача не вживала. На підставі цього, суд відмовляє у стягненні аліментів з відповідача за минулий час, у зв'язку з недоведеністю. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 31 жовтня 2003 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 476, зареєструвала шлюб з [PERSON] Неповнолітніх, малолітніх дітей в подружжя немає. Посилалась, що після реєстрації шлюбу протягом року з відповідачем жили добре, а пізніше він став зловживати спиртними напоями та, знаходячись у нетверезому стані, ображав та причиняв тілесні ушкодження, інколи в присутності малолітньої онуки. В результаті такої поведінки відповідача, позивачка неодноразово зверталася до органів міліції для захисту своїх прав. 09 лютого 2014 року сталася чергова сварка в ході якої відповідач, який знаходився у нетверезому стані, побив вікна у квартирі, двері, меблі, після чого позивачка викликала працівників міліції та швидку медичну допомогу. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлялася належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.10.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Неповнолітніх, малолітніх дітей у сторін немає. Спільне господарство у сторін не ведеться, спільного бюджету не мають, сторони проживають окремо один від одного. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 07 вересня 1991 року виконкомом Тур'янської сільської ради народних депутатів Краснопільського району Сумської області, актовий запис №6, мотивуючі свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у відповідача є інша цивільна дружина, яка народила від нього дітей. Сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: повнолітнього [PERSON] [INFO] та неповнолітнього [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, обґрунтованих заперечень, заяви про визнання позову, чи клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем державної реєстрації відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 1991 року виконкомом Тур'янської сільської ради народних депутатів Краснопільського району Сумською області зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 6 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього [PERSON] [INFO] та неповнолітнього [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.6,7). Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючі тим, що з відповідачем у справі перебуває у шлюбі, від данного шлюбу мають малолітню дитину- доньку [PERSON], [INFO], сторонни проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач з позовом погодився. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову в попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який 03 січня 2013 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 01 ( ас. 4). Сторони по справі мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач (ас.5). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на утриманні позивачки ( ас.6). Відповідно до ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. За ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, інвалідом не являється, працює, інших утриманців не має , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, кожного місяця, починаючи з 11 лютого 2014 року до досягнення дитиною віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 30.11.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, актовий запис № 993. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2010 року сторони почали сваритися одне з одним, а з вересня 2013 року почали мешкати окремо. Подружжя має різні погляди на життя. При зустрічах починаються сварки, все це негативно впливає на психіку дитини. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, в них різні погляди на життя і вони не можуть досягнути згоди при вирішенні сімейних проблем. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дитини також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 26 листопада 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1094. Від шлюбу дітей не мають. З серпня 2013 року однією сім'єю не проживають через несумісність поглядів на сутність подружнього життя та виконання подружніх обов'язків, що викликало непорозуміння та конфліктні ситуації. На теперішній час вони ведуть окреме господарство, подружні стосунки між ними припинено. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 26 листопада 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1094. (а.с.5). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, в якому зазначила, що 20 вересня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 861. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач однією сім'єю з ними не проживає, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання по догляду за дитиною в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 вересня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 861. (а.с. 5). Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], а [INFO] року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі (а.с. 6,7). Діти мешкають з позивачкою в [ADDRESS] та знаходяться на повному її утриманні (а.с.8). Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення позивачки, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved