Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказала, що народилась 04 листопада 1959 року в м. Маріуполі Донецької області. Її мати, дід та баба за національністю були греками, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, де у графі «національність» вказано «грек» та «гречанка» відповідно. Також ця національність зазначена в актовому записі про розірвання шлюбу заявника, хоча у свідоцтвах про укладення шлюбу, про народження дітей заявника, а також у свідоцтві про встановлення батьківства зазначено, що [PERSON] за національністю є росіянкою. Цей факт дійсності не відповідає, оскільки заявник та вся його родина по жіночій лінії були греками за походженням, до теперішнього часу шанують традиції грецького народу, володіють грецькою мовою. В даний момент [PERSON] прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду, тоді як той факт, що в деяких її документах її національність вказана невірно, позбавляє заявника права на національну визначеність, влитися у рідну йому етнічну групу та емігрувати до Греції. У січні 2017 року [PERSON] звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із проханням внести зміни у відповідні актові записи для підтвердження її національності, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Просила встановити факт того, що вона за своєю національністю є гречанкою. Заявник у судове засідання не зявився, надав заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається з [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017555267 від 18.01.2017 року, [PERSON] народилась 04 листопада 1959 року в м. Маріуполі Донецької області, її батьками є [PERSON] за національністю росіянин, та [PERSON] гречанка. [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017555053 від 18.01.2017 року, [PERSON], за національністю росіянин та [PERSON] за національністю гречанка, 27 січня 1959 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. У свою чергу батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], які за своєю національністю були греками, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017591473 від 27.01.2017 року. Факт того, що мати [PERSON] та її дід і бабця за національністю були греками, свідчить про віднесення її також до грецької національності. [PERSON] Форми 1 від 18.06.1976 року, у графі «національність» [PERSON], [INFO], зазначено «росіянка», оскільки вибір національності на той період проводився за бажанням особи у випадку різних національностей батьків. Проте 28 липня 1993 року [PERSON] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. 13 лютого 1995 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00017596130, з якого також вбачається, що [PERSON] за національністю значиться як гречанка, що на думку суду є безпосереднім доказом приналежності до національності грек. 27 січня 2017 року [PERSON] звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про внесення змін у відповідні актові записи для підтвердження її національності, однак листом вих. № 15.3-22 від 27.01.2017 року їй було відмовлено через те, що зміна національності громадян за їх власним бажанням не входить до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану. Тому з метою врегулювання цього питання було запропоновано звернутися до суду. З урахуванням вказаних обставин та наданих заявником документів, суд вважає, що нею було доведено належними доказами факт її приналежності до грецької національності та цей факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. З огляду на те, що в існуючих реєстраційних документах на імя заявника інформація про її національність є неоднозначною та в повній мірі не збігаються із даними національності батька, а іншого позасудового порядку її підтвердження не встановлено, тому [PERSON] має право у судовому порядку встановити даний юридичний факт. Також встановлення та підтвердження даного юридичного факту приналежності [PERSON] до грецької національності несуть для неї певні юридичні значення та правові наслідки. [PERSON] ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. У відповідності до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» закріплено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Статтею 15 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій. Враховуючи наведені обставини та положення чинного законодавства, з урахуванням первинних даних із Державних реєстрів цивільного стану громадян, та закріпленим правом особи самостійно визначати між національностями обох батьків, суд вважає законними і обґрунтованими заявлені вимоги та можливим задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved