Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про визнання батьківства щодо [PERSON] та внесення відомостей про нього як батька до актового запису про його народження. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.05.2015 [PERSON] народила дитину, а саме сина [PERSON]. На час зачаття та народження дитини відповідачка в шлюбі не перебувала. Він також не підтримував з нею шлюбних відносин, а інтимні стосунки з нею на час зачаття даної дитини мали разовий випадковий характер. При цьому до та після народження даної дитини віповідачка не повідомила його про те, що він є її біологічним батьком, а тому він не знав про це. За таких обставин, при відсутності заяв про визнання його батьківства відносно дитини, запис про батька в актовому записі про його народження був здійснений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері, тобто відповідачки. В лютому 2016 року відповідачка в розмові з ним повідомила йому про те, що він є біологічним батьком зазначеної дитини. Зважаючи на те, що час зачаття дитини співпадає з часом його перебування з відповідачкою в інтимних відносинах, а також зовнішню схожість дитини на нього, він погодився з цим, розпочав опікуватись дитиною та надавати їй необхідну допомогу. Так, як відповідачка неналежно виконувала материнські обовязки щодо догляду, утримання та виховання сина [PERSON], ігнорувала їх, залишала дитину без нагляду, а сама перебувала невідомо де та з ким, не забезпечувала належні умови його життя, харчування, лікування та інше, дитина проживала в неналежних умовах та фактично не мала материнської турботи та уваги, в лютому 2018 року за його зверненням органом опіки та піклування Красилівською райдержадміністрацією дана дитина була тимчасово відібрана у відповідачки та передана йому під опіку. На даний час син [PERSON] проживає з ним у селі Мала Клітна по вул. Шкільній, 8, виховується ним та перебуває під його повною опікою, він забезпечує його всім необхідним та повністю утримує його, забезпечив йому належні умови проживання та він називає його татом. Він дуже любить його, має намір оформити своє батьківство на нього та надалі опікуватись ним, як батько. Однак, відповідачка відмовляється офіційно визнати його батьківство відносно сина [PERSON] та подати з цього приводу відповідну заяву до державного органу реєстрації актів цивільного стану, в звязку з чим він вимушений звертатись із даним позовом до суду. Крім того, згідно експертного висновку про біологічне батьківство № MG 16-19189/С1F1 від 03.10.2016, наданого ТОВ «Медікал Геномікс Україна» на підставі укладеного з ним договору № 0382/11 його біологічне батьківство відносно дитини ([PERSON]), [INFO] не може бути виключено і вірогідність його батьківства відносно зазначеної дитини становить 99,9992431498556 %. Таким чином, викладене прямо свідчить про походження [PERSON], [INFO], від нього як батька, доведеність кровного споріднення між ними та наявність підстав для задоволення даного позову. Просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни до актового запису про його народження, зазначивши його батьком дитини. Ухвалою Красилівського районного суду від 16.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Красилівського районного відділу ДРАЦС щодо вимог позову не заперечив, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації [PERSON] вважає позов обгрунтованим. Зазначила, що органом опіки та піклування надано дозвіл на виховання дитини батьком і син на даний час виховується в сім'ї позивача. Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до чч. 1-3 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження в справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частинами 1, 2, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження в справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення в звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved