Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , який зареєстрований 15 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~132. В обґрунтування позову зазначала, що 15 квітня 2008 року вона та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у неї з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, у 2012 році відповідач залишив сім`ю та переїхав мешкати до своїх батьків. З того часу сторони проживають окремо, шлюбних відносин вони не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети. Їхній шлюб носить суто формальний характер, подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та є неможливим. Спір щодо поділу майна у сторін відсутній. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із матір`ю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, оскільки з 2012 року сторони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши позицію позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 15 квітня 2008 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №\~132. Від спільного проживання до шлюбу та шлюбу сторони мають двох дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю. Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом\~положень ч.\~1\~ст.\~51\~Конституції України,\~ч.\~1\~ст.\~21,\~ч.\~1\~ст.\~24\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 2012 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, оскільки сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примирення подружжя є неможливим, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, проживають оремо, спільного господарство вони не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який згідно із вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved