Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенка Миколи Олександровича, [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та визнання права власності. 23 жовтня 2019 року [PERSON] подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Забезпечення позову заявник мотивує тим, що 16 липня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенком Миколою Олександровичем протиправно прийнято рішення щодо реєстрації за [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що порушує права позивача, як власника 1/ 2 частини спірної квартири. Заявник наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може в будь-який час відчужити спірну квартиру на користь третіх осіб. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити з огляду на таке. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. З відомостей Державного реєстру права власності судом вбачається, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . Враховуючи позовні вимоги про визнання права власності на зазначену квартиру, беручи до уваги те, що вищевказана квартира є предметом спору, судвважає доцільним та правильним накласти арешт на 1/ 2 частину вказаного майна. Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову. Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Outcome: approved