Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

у лютому 2015 позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.01.2014 вона уклала із відповідачем договір згідно якого відповідач зобов'язався організувати роботу по виготовленню і передачі йому у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. До договору було надано креслення виробу, де зазначено його розміри, також нею було укладено кредитний договір від 06.01.2014 на суму 6936 грн. та оплачено вартість виробу. 07.01.2014 вона виявила невідповідність у замірах, про що повідомила відповідача, однак останній 21.03.2014 доставив за місцем її проживання балконні конструкції, які не відповідали за розмірами. Одночасно відповідач прострочив виконання зобов'язання на 288 дні, а отже зобов'язаний сплатити неустойку. Окрім цього такими діями спричинено моральну шкоду, яка виразилася в тому, що нею сплачено кредитні кошти, а замовлений виріб не отримано. У зв'язку з цим, позивач просить суд розірвати договір від 06.01.2014 року, укладений між нею та ФОП [PERSON] на виготовлення виробів із профілю ПВХ «LIDER» та повернути їй сплачену за товар грошову суму у розмірі 6936 грн. та неустойку в розмірі 1997, 56 грн.; стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. У судовому засіданні [PERSON] просить суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позову та показала, що підстав для розірвання договору немає, оскільки позивач відмовилася отримувати замовлені балконні рами, які 21.02.2014 були доставлені за її місцем проживання, в той час як остання вже встановила інші балконні рами. Таким чином, невиконання зобов'язань відбулося з вини позивача, яка відмовилася приймати замовлений виріб, розміри якого та ціна були обумовлені та узгоджені заздалегідь. Третя особа ГО «Регіональний народний контроль» просять позовні вимоги позивача задовольнити з підстав викладених у ньому. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку: 06.01.2014 року між [PERSON] та ПП [PERSON] укладено договір згідно якого виконавець зобов'язувався організувати роботу по виготовленню і передачі йому у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, а саме профіль ПВХ LIDER, білий, загальною площею 7,171кв.м. Вартість даних виробів складає 6936 гривень. (а.с.6). 06.01.2014 [PERSON] та ПАТ «Альфа - Банк» укладено кредитний договір № 401572067 згідно якого було надано кредит на суму 6936, 96 грн.9а.с.7). Станом на 23.01.2015 [PERSON] боргові зобов'язання перед банком виконала в повному обсязі. Кредитний договір закрито.(а.с.10). 05.03.2014 [PERSON] звернулася із заявою до [PERSON], в якій вказала про розірвання договору від 06.01.2014 у зв'язку з тим, що у рамі встановлена термопанель потрібно скло.(а.с.17). Згідно додатку до договору від 06.01.2014 [PERSON] вказала, що під час укладення договору вона належним чином повідомлена, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений нею індивідуальний розмір. Підписуючи договір зазначила, що їй у повній мірі надана інформація про товар, умови оплати та доставки. (а.с. 28). Відповідачем надано розміри замовлених [PERSON] балконних рам, розмір яких погоджено нею, що підтверджується її підписом. (а.с. 30). Згідно карти комплектації (монтажної карти) [PERSON] відмовилася від виробу 21.02.2014, про що власноручно зазначила. (а.с.29). Відповідно акту № 000236 від 08.07.2014 державної інспекції України з питань захисту прав споживачів - в ході проведеної перевірки за заявою [PERSON] порушень чинного законодавства не виявлено. (а.с. 32-33). Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч.3 ст.10, 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, із поданої заяви від 05.03.2014 вбачається, що [PERSON] вимагала розірвати договір від 06.01.2014 у зв'язку з тим, що у рамі встановлена термопанель, а їй потрібно скло. В той же час 21.01.2014 позивач відмовилася від вироби, не пояснивши причин відмови. У судовому засіданні стверджувала, що замовлені балконні рами не відповідали розмірам, які були нею обумовлені. Однак у судовому засіданні позивач не довела, що зобов'язання ФОП [PERSON] за договором від 06.01.2014 року виконувалися неналежним чином. Так, позивач узгодила розміри замовленого виробу, його вигляд, конструкцію, про що власноручно зазначила у договорі та додатках до нього. При цьому позивач відмовилася від отримання виробу 21.02.2014. Одночасно суд не приймає до уваги наданий акт обстеження ГО «Регіональний народний контроль» від 17.02.2015 року згідно якого розміри вимірювання балконного прорізу, які зроблені ФОП [PERSON] та вказані у заказі - кресленні від 06.01.2014 року не відповідають розмірам балконного прорізу у дійсності та суперечать висновку акту № 000236 від 08.07.2014 державної інспекції України з питань захисту прав споживачів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що порушень договірних зобов'язань зі сторони відповідача не було, позивач сама відмовилася від виробу, а тому договір розірванню та стягненню неустойки не підлягає. Одночасно не підлягає до задоволенню вимога позивача про спричинення їй моральної шкоди за недоведеністю. Пунктом 1 частини 7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані із порушенням їхніх прав. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed