Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про поновлення батьківських прав. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.02.2019, справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради про поновлення батьківських прав передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. В березні 2019 вищезазначена цивільна справа надійшла на адресу Голосіївського районного суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2019 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2006 по 13.11.2010. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2010 зазначений шлюб був розірваний. [INFO] від шлюбу народилася донька [PERSON] . З 2006 по 2010 позивач з відповідачем та донькою проживав у м. Києві. З 2010 позивач став проживати в м. Чернігові. Дочка залишилась проживати разом із матір`ю в м. Києві. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.07.2013 позивач був позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що [PERSON] майже одразу після народження доньки вийшла на роботу, а доглядом дитини займався позивач та його мати [PERSON] . Зауважує, що не втратив батьківських почуттів до дочки [PERSON] , має бажання та можливість доглядати її належним чином. Враховуючи наведене, позивач просить поновити його, [PERSON] в батьківських правах щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року підготовче судове засідання закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2020 здійснено перехід зі стадії судового розгляду по суті цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, [PERSON] про поновлення батьківських прав, в підготовче провадження. Призначено підготовче судове засідання та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Службу у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва 12.10.2006. Як вбачається із вказаного свідоцтва про народження зазначено, що [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.07.2013 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено. [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] . Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, в зазначеному рішенні суду вказано, що підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав є наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини. В матеріалах справи наявна згода [PERSON] від 01.02.2019, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р., зареєстрована в реєстрі за № 941. У вказаній згоді зазначено, що з кінця 2013 [PERSON] вчасно сплачує аліменти. На сьогоднішній день він активно приймає участь у вихованні та забезпеченні доньки [PERSON] . Проводить з нею вільний час, вільний від її навчального процесу у школі, забезпечує дитину одягом та взяттям, відвідує з нею розважальні та мистецькі заходи. Враховуючи викладене у зазначеній згоді, [PERSON] дала згоду на поновлення батьківських прав [PERSON] щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 20.02.2019, [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3422. Розпорядженням «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] » № 157 від 18.03.2019 надано малолітній [PERSON] , [INFO] , яка тимчасово влаштована в родину [PERSON] відпвідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.03.2019 № 02/твд, статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до Розпорядження «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] » № 238 від 15.04.2019, признавено [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Покладено на [PERSON] відповідальність за збереження житла та майна за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та має право користування житловою площею [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано [PERSON] вирішити, у встановленому законом порядку, питання щодо оформлення спадку на малолітню [PERSON] , [INFO] , а саме: частини квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності матері дитини. Як вбачається із свідоцтва про спадщину за законом від 01.11.2019, посвідчене державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., видане спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина скаладається з квартири під [ADDRESS] , що належала спадкодавиці на підставі договору купівлі-продажу кваритири, посвідченого Пашинною В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 20.04.2011, за реєстровим № 364. Власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] , що підьверджується витягос з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 187178333 від 01.11.2019. Також на підтвердження зазначеного в справі наявний витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58150144 від 01.11.2019. Окрім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., видане спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина скаладається з земельної ділянки площею 0,1844 гектарів, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Також, як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Костенко Л.Ю., видане спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина скаладається з житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданий Школою І-ІІІ ступенів № 36 ім. С.П. Корольова м. Києва № 78 від 12.03.2020 [PERSON] , 2006 року народження навчається у 7-А класі школи І-ІІІ ступенів № 36 імені С.П. Корольова міста Києва. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України). В даному випадку неповнолітня [PERSON] має повних 14 років, тобто вона є особою, яка здатна сформулювати думку та має свої власні погляди. До матеріалів справи надано письмове поянення третьої особи [PERSON] , в яких зазначено, що зі слів [PERSON] вона не бажає проживати зі своїм біологічним батьком, [PERSON] , з його родиною чи бабусею, [PERSON] , з підстав того, що батько з родиною та бабусею проживають у м. Чернігові, а підопічна [PERSON] проживає в м. Києві. Відповідно до статті 121 Сімейного кодексу України права і обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому в установленому законом порядку. Саме на батьків покладається відповідальність за виховання дітей, захист їх прав та інтересів, турботу про здоров`я, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Чинним законодавством визначена можливість поновлення батьківських прав. Оскільки позбавити батьківських прав може лише суд, тому поновлення батьківських прав можливо тільки в судовому порядку. Так, відповідно до положень ч.1 ст. 169 СК України: право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав мають мати, батько, що позбавлені батьківських прав особисто. Частиною 4 статті 169 СК України встановлено, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При поновленні батьківських прав перш за все слід суворо дотримуватися принципу охорони інтересів дитини, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дитини, які заслуговують на увагу. Як вбачається з рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.07.2013 позивач був позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки [PERSON] , з підстав наявності заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини. На даний момент позивач зазначає, що має постійну роботу та заборгованість по аліментам погашена, що підтверджується, зокрема, Згодою [PERSON] від 01.02.2019, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р., зареєстрована в реєстрі за № 941, в якій зазначено, що з кінця 2013 [PERSON] вчасно сплачує аліменти. На сьогоднішній день він активно приймає участь у вихованні та забезпеченні доньки [PERSON] . Проводить з нею вільний час, вільний від її навчального процесу у школі, забезпечує дитину одягом та взяттям, відвідує з нею розважальні та мистецькі заходи. Враховуючи викладене у зазначеній згоді, [PERSON] дала згоду на поновлення батьківських прав [PERSON] щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підстави, які слугували позбавленню батьківських прав на даний момент відсутні; докази, що підтверджують його бажання виховувати доньку, а тому позовні вимоги є обгрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] про поновлення батьківських прав, підлягають задоволенню.

Outcome: approved