Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що [PERSON] , яка є її дочкою, самоусунулась від виховання свого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його долею, не забезпечує належними умовами для навчання та розвитку, не піклується про стан його здоров`я. Батько дитини записаний у свідоцтві про народження зі слів матері. Зазначила, що тривалий час позивач сама виховує дитину відповідача, утримує її за власний рахунок, оскільки дитина проживає разом із нею, відповідач на даний час проживає окремо, має шкідливі звички, створює конфліктні ситуації, неадекватно себе поводить, агресивно, вчиняє фізичне та психологічне насилля над дитиною, не реагує на прохання надати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того, на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей Гребінківської РДА було розглянуто питання щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] стосовно сина. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту прав малолітньої дитини позивач вимушена звернутися до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , передачу малолітнього [PERSON] Органу опіки та піклування Гребінківської РДА для встановлення над ним опіки, а також про стягнення із останньої аліментів на утримання дитини. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавати пояснення по суті позовних вимог відмовилась, зазначивши, що позивач просто наговорює на неї. Представник третьої особи у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, підтримуючи Висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина. Суд, заслухавши учасників, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавські області 31.03.2015 року, актовий запис № 34, батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 07). Відповідно до листа №11/Аз/115/128/01-2019 від 12.12.2019 року, що був надісланий начальником Гребінківського ВП ГУНП у Полтавській області на адвокатський запит, [PERSON] Гребінківським районним судом Полтавської області неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, в тому числі за ст.ст. 173, 178, 173-2 КУпАП, готувались матеріали про її притягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, виносилися термінові заборонні приписи згідно вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насиллю» (а.с. 14). Згідно повідомлення Гребінківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №01-09/185 від 26.05.2020 року неповна сім`я [PERSON] , яка має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , перебувала під соціальним супроводом як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах: недбале ставлення та ухиляння матері до виконання батьківських обов`язків, матеріально-побутові проблеми, безробіття, схильність до бродяжництва, зловживання алкогольними напоями. Соціальний супровід було припинено 01.11.2016 року з позитивним результатом (а.с. 45-46). Окрім того, в матеріалах справи знаходиться Висновок служби у справах дітей Гребінківської РДА про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 25.05.2020 року №01-30/177, відповідно до якого Служба у справах дітей Гребінківської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 49-51). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.06.2016 року за адресою проживання відповідача, встановлено, що на час обстеження [PERSON] та її співмешканець перебувають в стані алкогольного сп`яніння, стосунки напружені, в квартирі не дотримані санітарні норми, малолітня дитина хвора, в брудному одязі, постійно плакала. [PERSON] поводила себе неадекватно, була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 56). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 30.06.2016 року за адресою проживання позивача, встановлено, що малолітня дитина проживає у родині своїх діда та баби. [PERSON] попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 54). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 22.11.2019 року за адресою проживання позивача, встановлено, що малолітня дитина проживає у родині своїх діда та баби. Під час проведення обстеження стосунки між членами родини напружені, [PERSON] перебувала у збудженому стані, висловлювалась щодо незадовільних відносин із членами родини (а.с. 53). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2020 року за адресою проживання позивача, встановлено, що малолітня дитина проживає у родині своїх діда та баби. Під час проведення обстеження стосунки між [PERSON] та членами родини напружені, вчиняються сварки з використанням нецензурних слів, в присутності малолітньої дитини, яка перебувала у збудженому стані (а.с. 52). Згідно Акту соціального інспектування від 06.04.2016 року, [PERSON] попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, про цільове використання соціальної державної допомоги, рекомендовано провести санітарне прибирання, попереджена про здоровий спосіб життя та збереження родинних стосунків (а.с. 55). Відповідно до витягу з рішення засідання комісії з питань захисту прав дітей №2 від 03.03.2020 року, рекомендовано взяти родину [PERSON] під соціальний супровід та відповідач попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.59). Відповідно до витягу з рішення засідання комісії з питань захисту прав дітей №3 від 19.05.2020 року, рекомендовано взяти родину [PERSON] під соціальний супровід та підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.57-58). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.06.2020 року за адресою проживання відповідача, у найманій квартирі, встановлено, що матеріально-побутові умови проживання задовільні, дитина у гарному настрої, чисто одягнена, в наявності мінімальний набір продуктів (а.с. 79). В матеріалах справи міститься рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.02.2020 року, яке набрало чинності 26.03.2020 року, про позбавлення [PERSON] права користування житловим будинком по [ADDRESS] . Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що [PERSON] робить неможливим для інших членів сім`ї спільне проживання в одному будинку, систематично вживає алкогольні напої, постійно при спілкування використовує нецензурну лайку, ображає позивача та членів сім`ї, веде себе вкрай агресивно, погрожує членам сім`ї, застосовує фізичне та психологічне насильство по відношенню до родичів, в тому числі щодо неповнолітніх дітей (а.с.80-83). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду позивач у справі пояснила, що протягом останніх двох тижнів дитина проживає з нею, оскільки хворіє, мати [PERSON] , відповідач у справі, жодного разу дитину не навідувала. Відповідач в судовому засіданні підтвердила вказані обставини, пояснила, що сину краще у бабусі, тим паче, коли він хворіє. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду справи знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина, дані обставини були підтверджені як позивачем [PERSON] та свідком [PERSON] , так і письмовими доказами в матеріалах цивільної справи, а також не були спростовані відповідачем, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved