Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У листопаді 2020 [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що 13.11.2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила 6-місячний строк звернення з відповідною заявою. Посилаючись на те, що є спадкоємицею 1 черги після смерті [PERSON] , позивач зазначила, що з поважних причин пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як є багатодітною матір`ю, на утриманні має 5 дітей, крім того, здійснює догляд за вагітною донькою [PERSON] , у якої тяжкий перебіг вагітності. Крім того, у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими у зв`язку з поширенням гострої респіраторної інфекції COVID-19, існували обмеження щодо проведення прийому громадян, в тому числі нотаріусами, обмежено пересування у громадському транспорті, а відтак, позивач вчасно не змогла зібрати необхідні документи та подати заяву про прийняття спадщини. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила визначити додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 24-25). Ухвалою судді Рибалка Ю.В. від 20.11.2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с. 20). Ухвалою суду від 09.12.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 28). Ухвалою судді Вінтоняк Н.Д. від 15.01.2021 року вказану справу прийнято до свого провадження (а.с. 38). Ухвалою суду від 27.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 51). Представник позивача адвокат Зємцова А.В., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, розглянути справу у відсутність (а.с. 49). Представник відповідача просив розглянути справу у відсутність відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.33). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Як вбачається з договору дарування від 23.02.1990 року, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] (а.с. 10-11). Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. від 13.11.2020 року №473/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки нею не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем та не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с. 9). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [INFO] , до цього часу спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] має 5 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-16). Донька [PERSON] вагітна, проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 17,18,45). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46\~цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила\~ частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини\~\~підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Суд погоджується з доводами позивача щодо поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, так як у позивача не було можливості вчасно подати відповідну заяву через необхідність догляду за вагітною донькою, а також через впровадження Урядом України карантинних обмежень у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved