Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

У листопаді 2019 року Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - орган опіки та піклування МРА ОМР), який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Одеської міської ради, посилаючись на те, що відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2009 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №636. В період шлюбу у них народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що мати дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає із малолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] , не працює. Відповідно до листа управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22 липня 2019 року №2817/14-13 [PERSON] перебуває у декретній відпустці та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1576,67 грн. щомісячно до 30 червня 2020 року. Батько дітей - [PERSON] , [INFO] , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає разом із сім`єю. Стверджував, що батьки малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають алкогольними напоями, не цікавляться станом здоров`я дітей, не займаються їх вихованням та не створюють належних умов для їх проживання. Вказував, що згідно з актами обстеження умов проживання від 12 грудня 2018 року, 07 лютого 2019 року, 06 червня 2019 року, 31 липня 2019 року, складених службою у справах дітей Одеської міської ради, за адресою проживання малолітніх дітей, житлово-побутові умови проживання - незадовільні. Умови для розвитку та виховання дітей не створені: родина проживає в одній кімнаті гуртожитку: у дітей відсутні спальні місця (діти сплять на одному дивані з батьками), іграшки, білизна, немає столу для вживання їжі чи навчання, в кімнаті безлад, розкидані брудні речі, сморід, житло потребує ремонту. Відповідно до інформації КНП «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради від 29 січня 2019 року вих. №43, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку в поліклініці з народження до теперішнього часу. Батьки не виконують рекомендацій дільничного лікаря-педіатра, дитячу поліклініку з дітьми, у випадку хвороби чи за викликом дільничного лікаря-педіатра, не відвідують, діти не щеплені. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до шкільного закладу були неоформлені. Крім того, зазначено, що на диспансерному обліку діти не знаходяться, оскільки на профілактичні огляди мама з дітьми не з`являлась. З письмових пояснень батька дітей, [PERSON] , до служби у справах дітей Одеської міської ради від 09 листопада 2018 року вбачається, що старші діти не пішли до школи, тому що проходили медичний огляд та обіцяв, що з 12 листопада 2018 року діти підуть в перший клас. Відповідно до листа Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Одеської міської ради від 05 серпня 2019 року №04/01-1947, фахівцем відділу соціальної роботи центру разом з представником служби у справах дітей Малиновського району 31 липня 2019 року здійснено вихід за адресою проживання родини [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . В кімнаті було брудно, дитячі речі розкидані. Діти-занедбані, неохайні. Старші діти школу не відвідували. При цьому зазначав, що малолітній [PERSON] , [INFO] , тяжко хворий, дитина не може ходити. Зі слів матері, дитині встановлено діагноз гіпертонус лівої сторони тіла. На питання щодо лікування дитини та її реабілітації мати нічого не відповідає. Згідно листа від 07 вересня 2018 року вих. №404, встановлено, що до КУ «Дитяча міська лікарня №7» з пологового будинку ООКЛ, з відділені недоношених, переведена дитина [PERSON] , дівчинка, яка народилась [INFO] , з проявами вродженої вади розвитку серця. Дівчинка потребує негайного оперативного лікування, яке не можливо здійснити, бо батьки впродовж останніх 2-х тижнів не відвідують лікарню, не цікавляться станом здоров`я дитини. Дільничний педіатр 07 та 08 вересня 2018 року відвідав родину малолітньої дитини - батьки продовжували зловживати алкогольними напоями, були в неадекватному стану, не виконували батьківських обов`язків стосовно старших дітей. Зазначав, що 03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою щодо тимчасового влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне забезпечення, у зв`язку із тяжким матеріальним становищем. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 20 листопада 2018 року №456/01-06 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування» та направленням Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 жовтня 2018 року №119/03, малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» на повне державне забезпечення. 20 червня 2019 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою з проханням продовжити термін перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у державному закладі у зв`язку з необхідністю завершення капітального ремонту в квартирі. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 06 серпня 2019 року №353/01-06 було продовжено термін перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» на повному державному забезпеченні. Відповідно до листа КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» від 18 жовтня 2019 року №864, малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на повному державному забезпечені у будинку дитини з 05 жовтня 2018 року. За весь час перебування малолітньої [PERSON] в будинку дитини №1, її інколи відвідувала мати [PERSON] , допомоги у вихованні та утриманні не надавала. З протоколів бесід сусідів від 07 лютого 2019 року, 31 липня 2019 року, 01 вересня 2019 року, складених спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради, відомо, що [PERSON] разом з [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не доглядають за дітьми: діти брудні та голодні, до школи не влаштовані. Батьки не займаються лікуванням дитини-інваліда. Сусіди неодноразово бачили, як шестирічна дівчинка приносить з магазину пиво, а десятирічна дівчинка готує їсти матері, яка в той час зловживає алкогольними напоями. Відповідно до інформації Головного управління національної поліції в Одеській області Хмельницького відділу поліції від 30 липня 2019 року №38.1 вих. 790, [PERSON] та [PERSON] , притягувалися до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175-1, 178, 184 ч. 2, ч. 1 КУпАП. Згідно довідок від 27 вересня 2019 року №133, №134 та характеристиками Одеської загальноосвітньої школи №120 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , приступили до занять 16 вересня 2019 року. 11 вересня 2019 року на засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, але 25 вересня 2019 року останні запевняли, що приведуть до ладу помешкання та будуть більше приділяти уваги вихованню дітей. 21 жовтня 2019 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради разом з представником органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та представником управління превентивної діяльності було здійснено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . При обстеженні було встановлено, що в кімнаті гуртожитку житловою площею 8 кв. м. - повна антисанітарія, безлад, дитячі речі розкидані та брудні, на дивані відсутня білизна, відсутнє освітлення, нестерпний сморід. Діти напівголі, брудні та голодні. У дітей не має ліжок та місця для прийому їжі чи навчання. В холодильнику відсутні продукти харчування. Для дітей не створені належні умови для розвитку, навчання та виховання. Житлово-побутові умови - незадовільні. Посилаючись на порушення прав дітей, позивач просив суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду та з перерахуванням коштів на особистий рахунок кожної дитини, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду та з перерахуванням коштів на особистий рахунок кожної дитини, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року по справі було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 68-69). Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 112-113). Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який діє на підставі довіреності від 14 січня 2020 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити (а.с. 89). Відповідачка [PERSON] та її представник, діюча за ордером від 27 лютого 2020 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні (а.с. 126, 127, 128). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Одеської міської ради, діюча за довіреністю від 02 січня 2020 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с. 90). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 17, 19, 21, 23, 25). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2009 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №636, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 30). Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію №902 від 09 липня 2019 року [PERSON] , [INFO] , та малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31, 67). Судом встановлено, що батько дітей [PERSON] , [INFO] , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживає разом із сім`єю (а.с. 76). Зі змісту листа управління соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 22 липня 2019 року №2817/14-13 вбачається, що відповідачка [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , допомога призначена на період з 01 липня 2014 року по 30 червня 2020 року у розмірі 1576,67 грн. щомісячно; на дитину [PERSON] , [INFO] , допомога призначена на період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 860,00 грн. щомісячно. 31 травня 2019 року [PERSON] звернулась до управління з заявою про призначення допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення від 10 червня 2019 року, [PERSON] призначена допомога за період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2021 року у розмірі 10320,00 грн., одноразово, з 01 серпня 2018 року по 31 липня 2021 року у розмірі 860,00 грн. щомісячно (а.с. 39, 40). Відповідно до актів обстеження умов проживання від 12 грудня 2018 року, 07 лютого 2019 року, 06 червня 2019 року, 31 липня 2019 року, складених службою у справах дітей Одеської міської ради, за адресою проживання малолітніх дітей, житлово-побутові умови проживання - незадовільні. Умови для розвитку та виховання дітей не створені: родина проживає в одній кімнаті гуртожитку, у дітей відсутні спальні місця (діти сплять на одному дивані з батьками), іграшки, білизна, немає столу для вживання їжі чи навчання; в кімнаті безлад, розкидані брудні речі, сморід, житло потребує ремонту (а.с. 32, 33, 34, 35, 59). Згідно листа КНП «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради від 29 січня 2019 року вих. №43, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку в поліклініці з народження до теперішнього часу. Батьки не виконують рекомендацій дільничного лікаря-педіатра, дитячу поліклініку з дітьми, у випадку хвороби чи за викликом дільничного лікаря-педіатра, не відвідують, діти не щеплені. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до шкільного закладу були неоформлені, на диспансерному обліку діти не знаходяться, оскільки на профілактичні огляди мама з дітьми не з`являлась (а.с. 36). Встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не пішли до школи, тому що проходили медичний огляд, що підтверджується письмовими поясненнями батька дітей [PERSON] до служби у справах дітей Одеської міської ради від 09 листопада 2018 року, в яких він обіцяв, що з 12 листопада 2018 року діти підуть в перший клас (а.с. 37). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , навчаються у 1-Б класі Одеської загальноосвітньої школи №120 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, тобто діти приступили до занять 16 вересня 2019 року, що підтверджується довідкою Департаменту освіти та науки Одеської міської ради від 04 жовтня 2019 року та довідками Одеської загальноосвітньої школи №120 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 27 вересня 2019 року №№ 133, 134 та характеристиками (а.с. 60, 62, 62 звор.). З листа Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Одеської міської ради від 05 серпня 2019 року №04/01-1947 на ім`я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради вбачається, що фахівцем відділу соціальної роботи центру разом з представником служби у справах дітей Малиновського району 31 липня 2019 року було здійснено вихід за адресою проживання родини [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , про що складено акт оцінки потреб сім`ї від 31 липня 2019 року. Встановлено, що батько і мати дітей офіційно не працюють, зі слів останньої, її чоловік працює рибалкою і заробляє гроші продажем риби та раків. В кімнаті брудно, дитячі речі розкидані. Діти - занедбані, неохайні. Старші діти школу не відвідували. Малолітній [PERSON] тяжко хворий, дитина не може ходити. Зі слів матері, дитині встановлено діагноз гіпертонус лівої сторони тіла. На питання щодо лікування дитини та її реабілітації мати нічого не відповідає. Дитина [PERSON] , [INFO] , має вроджену ваду розвитку серця і знаходиться у притулку №1 (а.с. 38). Встановлено, що з пологового будинку ООКЛ з відділені недоношених до КУ «Дитяча міська лікарня №7» була переведена дитина [PERSON] , дівчинка, яка народилась [INFO] , з проявами вродженої вади розвитку серця. Виставлено діагноз: загальний шлуночок, гіпоплазія правого шлуночка, ДМШП, ДМПП, стеноз клапану легеневих артерій, НК ІІ ст. Дівчинка потребує негайного оперативного лікування, яке не можливо здійснити, бо батьки впродовж останніх 2-х тижнів не відвідують лікарню, не цікавляться станом здоров`я дитини, що підтверджується листом головного лікаря КУ «Дитяча міська поліклініка №7» від 07 вересня 2018 року вих. №404. При відвідуванні родини [PERSON] дільничним педіатром 07 та 08 вересня 2018 року було встановлено, що батьки малолітньої дитини продовжують зловживати алкогольними напоями та знаходяться в неадекватному стані, не виконують батьківських обов`язків до своїх старших дітей (а.с. 41). 03 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою щодо тимчасового влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до державного закладу на повне державне забезпечення, у зв`язку із тяжким матеріальним становищем (а.с. 42). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 20 листопада 2018 року №456/01-06 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування» на підставі направлення Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 жовтня 2018 року №119/03, малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» (а.с. 44, 45). 20 червня 2019 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою щодо продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у державному закладі у зв`язку з необхідністю завершення капітального ремонту в квартирі. Зобов`язувалася забрати дитину через рік (а.с. 47). Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 06 серпня 2019 року №353/01-06 було продовжено термін перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на повному державному забезпеченні (а.с. 48). Відповідно до листа КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» від 18 жовтня 2019 року №864, малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться з 05 жовтня 2018 року на повному державному забезпеченні у будинку дитини. За весь час перебування малолітньої [PERSON] в будинку дитини №1, її інколи відвідувала мати [PERSON] , допомоги у вихованні та утриманні не надавала (а.с. 49, 50, 51). Зі змісту протоколів бесід сусідів від 07 лютого 2019 року, 31 липня 2019 року, 01 вересня 2019 року, складених спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради, вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] зловживають алкогольними напоями, не доглядають за дітьми: діти брудні та голодні, до школи не влаштовані. Батьки не займаються лікуванням дитини-інваліда. Сусіди неодноразово бачили, як шестирічна дівчинка приносить з магазину пиво, а десятирічна дівчинка готує їсти матері, яка в той час зловживає алкогольними напоями (а.с. 54, 55, 56). Судом встановлено, що на урядову гарячу лінію неодноразово зверталися сусіди сім`ї [PERSON] та [PERSON] , у тому числі громадянка [PERSON] , щодо невиконання останніми батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей та фізичного насилля з боку чоловіка [PERSON] відносно матері малолітніх дітей [PERSON] (а.с. 100, 102, 104). З матеріалів справи вбачається, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають з 21 вересня 2018 року на обліку служби у справах дітей Одеської міської ради, як діти, які опинились у складних життєвих обставинах. З батьками малолітніх дітей проводилися профілактичні бесіди. Батьки попереджались про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, що підтверджується відповідями служби у справах дітей Одеської міської ради на звернення [PERSON] (а.с. 99, 101). Встановлено, що на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного інспектором ЮП Малиновського ВП м. Одеси 15 січня 2020 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають в Одеській клінічній інфекційній лікарні (а.с. 98, 103). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності щодо фізичного насилля відносно матері малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , за ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 14 січня 2020 року та фото фіксацією тілесних ушкоджень після вчинення домашнього насилля з боку [PERSON] (а.с. 105, 107, 137, 138). Відповідачка [PERSON] також неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14 січня 2020 року (а.с. 106). Факти притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. ст. 175-1, 178, ч. ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП також підтверджується інформацією Головного управління національної поліції в Одеській області Хмельницького відділу поліції від 30 липня 2019 року №38.1 вих. 790 (а.с. 57, 58). Зі змісту листа КНП «Міська клінічна інфекційна лікарня» ОМР від 21 лютого 2020 року №01-08/162 вбачається, що за період перебування дітей в лікарні в 10 відділенні до них щоденно навідувалась мати [PERSON] , приносила їжу, купувала необхідні ліки, приносила одяг. Мати чиста, охайна, в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння при відвідуванні дітей не була (а.с. 122). Встановлено, що 11 вересня 2019 року на засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, але 25 вересня 2019 року останні запевняли, що приведуть до ладу помешкання та будуть більше приділяти уваги вихованню дітей. 21 жовтня 2019 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради разом з представником органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та представником управління превентивної діяльності було здійснено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що був складений акт обстеження умов проживання. При обстеженні було встановлено, що в кімнаті гуртожитку, житловою площею 8 кв.м. - повна антисанітарія, безлад, дитячі речі розкидані та брудні, на дивані відсутня білизна, відсутнє освітлення, нестерпний сморід. Діти напівголі, брудні та голодні. У дітей не має ліжок та місця для прийому їжі чи навчання, в холодильнику відсутні продукти харчування. Для дітей не створені належні умови для розвитку, навчання та виховання. Житлово-побутові умови - незадовільні (а.с. 59). Згідно довідок КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 07 лютого 2020 року та довідок КУ «Міський психіатричний диспансер» від 13 лютого 2020 року [PERSON] , [PERSON] на наркологічному обліку не значяться, за даними архіву, реєстратури та картотеки КУ «Міський психіатричний диспансер» - не значяться (а.с. 116, 117). Відповідно до довідок Медичного центру «Ваше здоров`я» від 26 лютого 2020 року [PERSON] , [PERSON] добровільно пройшли курс лікування з приводу діагнозу: F10 Психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю. Стадія становлення ремісії (а.с. 118, 119, 120, 121). Зі змісту листа КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради від 17 квітня 2020 року [PERSON] , [PERSON] до КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради не звертались, не лікувались, як хворі на туберкульоз не значяться (а.с. 186, 219, 220, 221, 222). Відповідно до характеристик, які були надані сусідами [PERSON] , та директором Благодійної організації «Благодійний фонд Катерини Заломай», [PERSON] після відібрання дітей перестала зловживати алкогольними напоями, стала ходити охайною, постійно їздить до дітей (а.с. 123, 124). Свідки [PERSON] , [PERSON] , допитані в судовому засіданні під присягою, пояснили суду, що вони є сусідами відповідачів. Після того, як дітей забрали їх батьки, [PERSON] та [PERSON] , змінились. Намагаються привозити дітям їжу, речі. Ми просили забрати дітей для того, щоб батьки стали на шлях виправлення. За цей час вони зробили косметичний ремонт в кімнаті, там є постіль, дитячі речі, є два ліжка. Між собою батьки покращили стосунки. Діти не залякані, їх ніхто не ображає, вони не відрізняються від наших дітей. Мати влаштувалась на роботу двірником. Крім того, свідки пояснили суду, що у дітей знайшли гепатит. [PERSON] хворий, лікування йому не надається. Свідок [PERSON] , яка працює директор КНП «Спеціалізований будинок №1», допитана в судовому засіданні під присягою, пояснила суду, що [PERSON] була направлена до будинку у віці 6 місяців. Дівчинка народилася недоношеною. Мати народжувала вдома, до гінеколога на облік не ставала, як би стала на облік, тоді б був виявлений порок серця. У дитини 3-камерне серце. Кардіохірурги повідомили, що дитина не операбельна. Була оформлена інвалідність. Вказувала, що зверталися до матері для отримання згоди на огляд дитини, намагались з нею зв`язатись, коли нарешті з нею зв`язались, то отримали згоду на лікування. Мама запізнилась на транспортування дитини до Києва. Зазначила, що після лікування мати більше у закладі не бачила. Ніхто не цікавився життям дівчинки. Дії батьків не направлені на збереження здоров`я дітей. Діти хворі. У хлопчика інвалідність не оформлена (а.с. 150-151). Встановлено, що на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 17 квітня 2020 року №148/01-0малолітній [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з загрозою його життя був тимчасово влаштований на повне державне забезпечення до закладу або установи, в який проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування, та з 13 березня 2020 року тимчасово знаходиться в КНП «Спеціалізований будинок №1» на повному державному забезпеченні, що підтверджується листом директора КНП «Спеціалізований будинок №1» від 22 травня 2020 року №204 (а.с. 185, 192). Згідно листа КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради від 17 квітня 2020 року [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» Одеської обласної ради з 02 липня 2015 року по 17 грудня 2015 року з діагнозом: А19.8. ВДТБ (07.2015) Дисемінований, правої легені, стан після туберкульозного менингиту, дестр-,ф. ущільнення, МБТ-, М-К- рез0, гист0. Кат1, Ког3 (2015). З відділення мати забрала дитину самовільно (а.с. 187, 222). КНП «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради своїм листом від 04 квітня 2020 року повідомило КНП «Спеціалізований будинок №1» про стан здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , та надала медичний висновок, згідно якого дитина страждає на: G 80.1 ДЦП, спастичну диплегію, псевдобульбарний синдром, дисмелію, дизартрію (R 47.1), дистонічно-дискінетичний синдром, кінестетичну апроксію (R 48.2), розгинально-пронаційна установка передпліччя справа, згинальна установка правого променезап`яснового суглобу та ін. (а.с. 188, 207). При цьому, згідно інформації щодо стану здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , наданої КНП «Дитяча міська поліклініка №7» Одеської міської ради №110 від 03 квітня 2020 року: дитина від IV вагітності, ІІІ пологів, народилася з вагою 3050 гр., ріст 48 см, виписаний на 3 добу після пологів в задовільному стані. Дитина була оглянута вузькими спеціалістами поліклініки: 20 липня 2014 року лікарем-хірургом дитячим - здоровий; 03 вересня 2014 року неврологом дитячим - здоровий; 02 жовтня 2014 року проведено лабораторне обстеження: загальний аналіз крові та загальний аналіз сечі - без патологічних змін. Хлопчик був вакцинований проти коклюшу, дифтерії, правцю, поліомієліта та гемофільної інфекції (а.с. 207). Тобто, [PERSON] , [INFO] , народився здоровою дитиною. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають в КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області», де на кожну дитину надана характеристика. Зі слів дітей, батьки п`ють, сваряться. Під час останньої сварки, обидва були п`яними, тато сильно побив маму і сусіди викликали поліцію. Адаптація дітей до нових умов життя та нового колективу пройшла швидко та без особливостей (а.с. 189, 190, 191). Згідно виписок з історії хворіб від 15 січня 2020 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , хворіли на вірусний гепатит (а.с. 193, 194, 195). Встановлено, що 25 червня 2020 року КУ «Одеського інклюзивно-ресурсного центру №1» було проведено комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за №№ 98, 99, 100, за результатами якої були надані висновки на кожну дитину. Зі змісту вказаних висновків вбачається, що у дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , низький рівень фізичного розвитку. Відстають від календарного віку (а.с. 229-233, 234-238, 239-243). З метою дотримання прав малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначених ст. 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), щодо надання дитині можливості бути безпосередньо заслуханою в ході судового розгляду, що її стосується, в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства, судом, відповідно до положень ст. 232 ЦПК України, в присутності представників органу опіки та піклування, служби у справах дітей, а також психолога, допущеного судом за клопотанням представника позивача до проведення виключно цієї процесуальної дії - допиту малолітніх дітей, було проведено допит останніх, як свідків, з приводу позбавлення їх батьків - відповідачів [PERSON] та [PERSON] , батьківських прав стосовно них. Малолітня [PERSON] , [INFO] , розповіла суду, що хоче повернутися додому, оскільки там було добре. Коли прийшла бабуся, то вони з мамою почали пити. Батьки разом не пили. У неї було ліжко, вона спала сама. Вдома вони інколи ходили в парк гуляти та одного разу в зоопарк. Мама готувала їй кашу, макарони, гречку. Коли вони знаходились в лікарні, батько приходив до них. Це було коли їх забрала служба. Коли їх привезли до притулку батьки приходили, але не часто, бо оголосили карантин. Батьки приносили іграшки (а.с. 213). [PERSON] , [INFO] , розповіла суду, що «в притулку дають іграшки, в притулку їмо кашу та борщ. Там смачно готують. Лікар до мене не приходив. Тато подарував мені ляльку» (а.с. 214). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з моменту відібрання дітей влаштувалася на роботу і за отримані кошти придбала деякі меблі в кімнату та навела в ній лад, що підтверджується фотознімками (а.с. 197-205). Відповідно до наказу КП ЖКС «Хмельницький» від 09 квітня 2020 року №49-к [PERSON] працює з 10 квітня 2020 року двірником на дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький», що підтверджується наказом від 09 квітня 2020 року та довідкою КП ЖКС «Хмельницький» (а.с. 159, 160, 161). Отже, з матеріалів справи вбачається, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,з 2018 року на підставі наказу від 21 вересня 2018 року перебувають на обліку служби у справах дітей Одеської міської ради, як діти, що опинилися у складних життєвих обставинах та проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Судом встановлено, що протягом двох років батьки [PERSON] та [PERSON] неодноразово попереджались службою у справах дітей Одеської міської ради щодо створення належних умов для виховання малолітніх дітей, але ці попередження [PERSON] та [PERSON] не приймалися до уваги, оскільки вони продовжували зловживати алкогольними напоями, участі у вихованні та утриманні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не приймали, станом їх здоров`я не цікавились, належних умов для їх проживання не створювали. Виконуючи приписи ч. 1 ст. 264, ч. 4 ст. 265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного. Суд вважає, що всі обставини, на які посилався позивач орган опіки та піклування Малиновської РА ОМР в обґрунтування своїх позовних вимог знайшли своє підтвердження в процесі судового розгляду. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] участі у вихованні та утриманні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не приймали, матеріальної допомоги не надавали, не піклувались про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Доказів, що спростовують зазначене відповідачами суду не надано. Факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. До висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,прийшов орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який надав відповідний висновок від 28 жовтня 2019 року №2821/01-20 (а.с. 12-14,15-16). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Суд вважає, що позивач довів той факт, що сім`я [PERSON] та [PERSON] неблагополучна та непридатна для їх малолітніх дітей і у найкращих інтересах дітей є забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Що стосується твердження представника відповідачки [PERSON] про те, що відповідачі стали на шлях виправлення, то суд вважає, що дані дії є позитивними, але водночас є недостатніми для того, щоб вважати, що ці дії відповідачі здійснюють в інтересах своїх дітей, оскільки ті страждання, які були спричиненні останніми своїм малолітнім дітям протягом цих років не піддаються розумінню. За таких обставин, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не приймаючи участі у вихованні та утриманні дітей. Отже, позивач обґрунтовано звернувся до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам малолітніх дітей. Суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до вимог ст. ст. 168, 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року). Відповідно до частити 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що з відповідачів з [PERSON] , [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду та з перерахуванням коштів на особистий рахунок кожної дитини. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір у справі складає 3363,20 грн., який позивачем при зверненні до суду сплачено не було, оскільки він звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1681,60 грн. з кожного.

Outcome: approved