Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.04.1999 р. між управлінням комунального майна, повноваження якого на даний час виконує управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлових приміщень №3477, згідно з п.1. якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Голубовича, 9, /сучасна назва [PERSON], 9/ загальною площею 33.6 м.кв. Договір укладено на термін до 31.12.2001 та такий неодноразово пролонгувався. Даним договором передбачено обовязок відповідача щомісячно до 10-го числа сплачувати орендну плату за попередній місяць. Однак, вказані зобовязання відповідач не виконує. Станом на 06.09.2017 р. заборгованість складає 25879, 61 грн. Згідно п.8 договору несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця. Відтак, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується витягом із публікацією оголошення про виклик відповідача у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву відповідачем в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, приходить до переконання про можливість ухвалити заочне рішення. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. 19.04.1999р. між управлінням комунального майна, повноваження якого на даний час виконує управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлових приміщень №3477. Згідно п.1, п.3 даного Договору позивач /орендодавець/ передав, а відповідач /орендар/ прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Голубовича, 9, /теперішня назва [PERSON], 9/ загальною площею 33.6 м.кв. Договір укладено на термін до 31.12.2001 та такий неодноразово пролонгувався. Пунктом 6 даного договору передбачено обовязок відповідача щомісячно до 10-го числа сплачувати орендну плату за попередній місяць /а.с.6/. Однак, вказані зобовязання відповідач не виконує. Станом на 06.09.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 25879, 61 грн. Відповідно до довідки № 4-2302-1194 від 08.09.2017 року заборгованість [PERSON] (за договором 3477 від 19.04.1999 року, площа 33.6 кв.м.) перед управлінням комунальної власності станом на 06.09.2017 року становить 25879,61 грн. Згідно п.8 договору несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу орендодавця. /а.с.6/ Відповідно до ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Згідно зі ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. Пунктом 15.6 Договору передбачено, що при припиненні або розірванні договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю протягом 15 днів звільнений обєкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень у належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди. Відповідно до п.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відтак, із змісту положень Договору оренди (п.8) та ст.782 Цивільного кодексу України випливає, що підставою для дострокового розірвання договору є факт несплати орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку, визначеного законом або договором. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних доказів на спростування позовних вимог та заперечень позову відповідач [PERSON] суду не подав. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із [PERSON] на користь управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4800 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved