Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2012р. у розмірі 500,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 31 жовтня 2011 року і до повноліття дитини, до 2000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що на момент ухвалення вказаного рішення чистий дохід [PERSON] у період з 01 січня по 31 грудня 2010 року становив 572,24 грн., що було встановлено судом. З урахуванням матеріального становища дитини, дохід якої складається із суми присуджених аліментів в розмірі 500 грн. в місяць, вона потребує більше коштів на своє утримання, а відповідач, враховуючи його матеріальний стан та збільшення отримуваних доходів, в змозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідач володіє нерухомим майном за адресою його реєстрації - [ADDRESS]. Також в його приватній власності знаходяться декілька транспортних засобів, що підтверджується інформацією з бази даних ДАІ. З 20.07.2009 року відповідач зареєстрований як фізична особа- підприємець на підставі даних з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та отримує постійний (мінливий) дохід від здійснення підприємницької діяльності, який значно збільшився в порівнянні із сумою в 572,24 грн. за 2010 рік. Окрім того, як відомо, [PERSON] декілька разів на календарний рік виїжджає на відпочинок за кордон України. В той же час розмір заборгованості по сплаті аліментів зростає та збільшується, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. При цьому розмір заробітної плати позивачки в ТОВ «Чорний орел» складає 1500 грн. згідно штатного розкладу, тобто, дохід з жовтня 2011 року не збільшився та становить таку ж саму суму. Такий рівень доходу не дозволяє забезпечувати всі потреби дитини, до числа яких входить: її духовний і фізичний розвиток, нормальне харчування, придбання одягу, товарів на її особисті потреби, відвідування дитиною парку та зон відпочинку, забезпечення її підручниками, канцтоварами та літературою, перебування в оздоровчих закладах. Крім вказаних потреб, зі свого доходу мені необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати їжу, особисті речі, витрачати частину заробітної плати на побутові речі і медичну допомогу. Відповідач матеріальної допомоги на додаткові витрати не надає, аліменти до січня 2014 року взагалі не сплачував. Оскільки розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, приймаючи до уваги суттєве покращення матеріального стану відповідача, а також той факт, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини в будь-який інший спосіб, окрім примусового стягнення аліментів в твердій грошовій формі, просить змінити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача з 500,00 гривень до 2000,00 гривень на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття. Відповідач пред'явив зустрічний позов про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи його тим, що сторони не підтримують жодного спілкування тривалий час і [PERSON] не обізнана про його матеріальний та сімейний стан. Він має матір [PERSON], яка інших дітей не має. [PERSON] важко захворіла, її лікування потребує значних коштів, яких вона не має, оскільки є пенсіонеркою і отримує мінімальну пенсію за віком. Внаслідок незадовільного матеріального стану [PERSON] взяв в борг грошові кошти на лікування матері, оскільки їй, зважаючи на вік і стан здоров'я, відмовляють у видачі кредитів та позик. Враховуючи, що його матеріальний стан погіршився порівняно з тим, яким він був на час ухвалення рішення апеляційного суду, просить зменшити розмір аліментів до 300,00 грн. на утримання доньки. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав, додатково пояснила, що її доходи зменшилися, з березня 2014 року вона переведена на 0,5 ставки головного бухгалтера і згідно штатного розкладу її заробітна плата становить 600,00 грн. Проти зустрічного позову заперечує, оскільки наявність у [PERSON] матері пенсійного віку враховувалася при ухваленні рішення про стягнення аліментів. [PERSON] має у власності нерухоме та рухоме майно, за рахунок продажу якого може надати допомогу матері на лікування, а не робити це за рахунок аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Крім того, [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, що свідчить про можливість отримання нею доходів від підприємницької діяльності. З наведених підстав просить у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник [PERSON] проти позову [PERSON] заперечував, посилаючись на те, що позивачем не доведено обставин, з якими закон пов'язує можливість збільшення розміру аліментів, які виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів і існують на час розгляду даної справи. Зустрічний позов просить задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав. Також при розгляді справи просить врахувати, що [PERSON] у повному обсязі сплатив аліменти на утримання доньки і виконавче провадження з цих підстав закрите. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] і зустрічний позов [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Неповнолітня донька весь час проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що встановлено судовим рішенням та не заперечується відповідачем. В жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Рішенням Ленінського районного суду від 19.12.2011р. позов було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки в сумі 700,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 31 жовтня 2011 року і до повноліття дитини. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2012р. по справі №22-ц-795/12 було остаточно присуджено до стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у сумі 500,00 гривень щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 31 жовтня 2011 року і до повноліття дитини, на виконання якого було видано виконавчий лист №2-416011. Виконавчий лист №2-416011 знаходився на примусовому виконанні Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції. Відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2014р., виконавче провадження з примусового виконання рішення суду за виконавчим листом №2-416011 про стягнення аліментів з [PERSON] закінчене у зв'язку з тим, що рішення суду виконане, аліменти стягнуто до повноліття дитини. З тих підстав, що [PERSON] у період з 31.10.2011р. по 01.10.2013р. ухилявся від сплати аліментів, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013р. він був засуджений за ч.1 ст. 164 КК України до штрафу у сумі 1700,00 грн., що підтверджується копією цього вироку, однак доказів того, що вказаний вирок набрав законної сили і був виконаний [PERSON], суду не надано. З наданих суду доказів на підтвердження суттєвого покращення матеріального стану платника аліментів після ухвалення рішення від 22.02.2012р. про їх стягнення у розмірі 500,00 грн., вбачається, що [PERSON] з 20.07.2009р. і по теперішній час зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не заперечується відповідачем. Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, за період після ухвалення рішення про стягнення аліментів [PERSON] від підприємницької діяльності нарахованого доходу не мав, інші зазначені у відомості нараховані і виплачені суми не підтверджують отримання відповідачем доходу у вказаних сумах. Згідно податкової декларації [PERSON] про майновий стан і доходи за 2013 рік, доходів, отриманих від проведення господарської діяльності, немає. За 2012 рік сума чистого оподатковуваного доходу [PERSON] склала 872,76 грн., що підтверджується розрахунком податкових зобов'язань, і що порівняно з встановленим судом при вирішенні справи про стягнення аліментів доходу [PERSON] у період з 01 січня по 31 грудня 2010 року у сумі 572,24 грн., не свідчить про суттєве збільшення доходу. Посилання [PERSON] в обґрунтування позову на наявність у власності [PERSON] квартири, де він постійно проживає, та кількох транспортних засобів, що не заперечувалося представником відповідача, суд вважає необґрунтованим, оскільки вказані обставини мали місце до прийняття рішення у справі про стягнення аліментів і враховувалися судом при його прийнятті. Обґрунтовуючи підстави позову про збільшення розміру аліментів, [PERSON] посилається на те, що матеріальне становище дитини потребує більше коштів, ніж визначено у рішенні суду, а відповідач матеріальної допомоги на додаткові витрати не надає. Вказані доводи позову суд оцінює критично, оскільки обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на кожного з батьків. З вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину, що передбачено ст. 185 СК України, [PERSON] не зверталася. Також позивачем [PERSON] не надано належних доказів на підтвердження свого матеріального стану, на що вона посилається в обґрунтування своїх вимог. Так, згідно позовної заяви, станом на 05.02.2014р. дохід [PERSON] з жовтня 2011 року не змінився і становить 1500,00 грн., як вказує позивач. При цьому на підтвердження цієї обставини [PERSON] не надано довідки про нараховану та отриману заробітну плату за вказаний період. Уже заперечуючи проти зустрічного позову, [PERSON] надала копію наказу №5 від 05.01.2014р. про те, що з 06.03.2014р. проведено скорочення 0,5 ставки головного бухгалтера і [PERSON] переведена на 0,5 ставки головного бухгалтера з посадовим окладом згідно штатного розкладу. Доказів щодо розміру посадового окладу головного бухгалтера суду не надано. Згідно довідки про розмір заробітної плати ТОВ «Чорний орел» від 16.04.2014р., з 06.03.2014р. [PERSON] нарахована заробітна плата згідно штатного розкладу становить 600,00 грн. При цьому в довідці не зазначено, за який період відпрацьованого часу нараховано такий розмір заробітної плати. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2014р., яке набрало законної сили, частково задоволено позов [PERSON] і стягнуто з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки за період з 01.12.2011р. по 03.01.2014р. у розмірі 10000,00 грн. При ухваленні вказаного судового рішення щодо визначення розміру пені, яка має бути стягнута з [PERSON], суд відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, виходив з матеріального стану платника аліментів, розміру його доходу та витрат, а також того, що він допомагає матері похилого віку. Факт наявності у [PERSON] матері похилого віку - [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення нею шлюбу з [PERSON] Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя і отримує мінімальну пенсію за віком, що підтверджується довідкою від 07.02.2014р. №789. Зі змісту судового рішення про стягнення аліментів вбачається, що наявність у [PERSON] матері похилого віку, якій він надає матеріальну допомогу, враховувалося апеляційним судом і при визначенні розміру аліментів у сумі 500,00 грн. Тобто, вказана обставини існувала як до призначення аліментів, так і продовжує існувати на теперішній час. Наявність захворювання у [PERSON] підтверджується медичними документами: копіями амбулаторної картки, висновками ультразвукових, лабораторних досліджень. При цьому надані [PERSON] квитанції про оплату вказаних досліджень, не містять даних, що ці витрати поніс безпосередньо він, як і витрат на оперативне лікування згідно витратної накладної №4321 від 17.04.2014р. та згідно доданих фіскальних чеків. При вирішенні зустрічного позову суд також враховує, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 01.10.2013р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Даних про отримані доходи [PERSON] від підприємницької діяльності [PERSON] суду не надано, однак при цьому представником [PERSON] вказана обставина не заперечувалася і на спростування отримання [PERSON] доходів від підприємницької діяльності жодних доводів з посиланням на докази наведено не було, клопотань не заявлялося. Крім того, судом приймається до уваги та обставина, що [PERSON] на час розгляду даної справи виконав судове рішення і виплатив всі аліменти до повноліття дитини. Таким чином, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували суттєве покращення матеріального стану платника аліментів, недоведеність потреби збільшення розміру аліментів до 2000,00 грн., як і доказів того, що матеріальний стан платника аліментів [PERSON] погіршився, в розумінні ст.192 СК України, суд дійшов до висновку, що підстави для будь-якої зміни розміру аліментів, визначених рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2012р., відсутні, вимоги позову [PERSON] і зустрічного позову [PERSON] необґрунтовані і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed