Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку №17 по вул.Саврасова в м.Маріуполі, який належить позивачці на підставі договору дарування від 22.12.1981 року (1/4 частина) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.1975 року (3/4 частин). Відповідно до інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у\~ вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є родичами позивачки, проте з жовтня 2013 року не проживають в зазначеному будинку, комунальних послуг не сплачують, участі в його утриманні не приймають. Просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме будинком №17 по вул.Саврасова в м.Маріуполі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заява про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Ухвалою суду від 11.02.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, двічі не зявлялися до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляли, відзив не подали, позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.10.1975 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за реєстраційним №6168, та договору дарування від 22.12.1981 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори за реєстраційним №7162, [PERSON] володіє будинком №17 по вул.Саврасова в м.Маріуполі на праві приватної власності, що також підтверджується реєстраційними написами Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 07.01.1976 року та 29.06.1982 року. Як вбачається з інформаційної довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №19-147-0250 від 22.11.2018 року,\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], але в будинку не проживають з жовтня 2013 року, що також підтверджується актом №1109 від 23.11.2018 року, складеним комісією КСН «Курчатово». Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивачки та підтвердили, що відповідачів по справі тривалий час не бачили, так у будинку №17 по вул.Саврасова м.Маріуполя [PERSON] та [PERSON] не мешкають з 2013 року, їх особисті речі у будинку відсутні. Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою (будинком) на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже відповідачі є членами родини позивачки, але більше 5 років у будинку не проживають, їх особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що [PERSON], [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування будинком №17 по вул.Саврасова в м.Маріуполі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved