Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячної адресної допомоги, посилаючись на те, що згідно заяв відповідача від 23.06.2015 року та від 21.12.2015 року йому було призначено та виплачено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 18.06.2015 року по 17.12.2015 року на суму 884,00 гривень щомісячно, а з 22.12.2015 року по 17.06.2016 року на суму 884,00 грн. В результаті проведеної ревізії Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області було встановлено, що [PERSON], в порушення п.п.3 п.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», перетинав державний кордон України в селі Гоптівка Харківської області і перебував там більше 60 днів. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача 8983,51 грн. надміру виплаченої допомоги. Під час розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача в користь позивача 8983,51 грн. надміру виплаченої допомоги, а також 630,00 грн. сплачених судових витрат, пов'язаних з розглядом справи за друк оголошення в Державному підприємстві «Редакції газети «Урядовий кур'єр» для виклику відповідача в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи повідомлявся судом належним чином, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 23 червня 2015 року та 21 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявами про призначення йому щомісячної адресної допомоги, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] згідно його заяв від 23 червня 2015 року та від 21 грудня 2015 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради призначено щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 18.06.2015 року по 17.12.2015 року на суму 884,00 гривень щомісячно, а з 22.12.2015 року по 17.06.2016 року на суму 884,00 грн. В результаті проведення Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області з 15.06.2016 року по 08.09.2016 року ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальної допомоги виявлено, що [PERSON], в порушення п.п.3 п.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», перетинав державний кордон України в селі Гоптівка Харківської області і перебував там більше 60 діб, та за місцем проживання, яке зазначене в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме [ADDRESS] не проживав/перебував, однак в 3-х денний термін однак не повідомив Управління про зміну обставин, які впливають на виплату коштів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема на: сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права у пошуку та возз'єднанні членів сімей, які втратили зв'язок внаслідок внутрішнього переміщення; безпечні умови життя і здоров'я; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено. Пунктом 2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно пункту 11 зазначеного Порядку передбачено обов'язок уповноваженого представника сім»ї, якому призначено грошову допомогу, повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім»ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органам факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Також, згідно п.п.5. п.1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підставою вважати, що переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання є її відсутність понад 60 днів. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачені обов'язки внутрішньо переміщених осіб, зокрема, у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, вона зобов'язана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто не може бути витребувано в особи, як безпідставно набуте майно, грошові кошти, сплачені їй у якості встановленої законодавством грошової допомоги, якщо їх виплачено добровільно, відсутні рахункові помилки та недобросовісність з боку набувача. В судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки не виконав обов'язки, покладені на нього п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, щодо інформування державних органів про зміну обставин, які впливають на виплату коштів допомоги, а саме в 3-х денний термін однак не повідомив Управління про зміну обставин, які впливають на виплату коштів, отже в силу ст. 1212 ЦК України, одержані ним внаслідок вказаної недобросовісності кошти допомоги мають бути повернуті, як такі, що одержані без належної правової підстави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Управління соціальної політики Тернопільської міської ради є законними, обґрунтованими та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача 8983,51 грн. надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень, а також в користь позивача 630,00 грн. сплачених судових витрат, пов'язаних з розглядом справи за друк оголошення в Державному підприємстві «Редакції газети «Урядовий кур'єр» для виклику відповідача в судове засідання.

Outcome: approved