Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 24.04.2015 вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між подружжям припинились у березні 2018 року через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. За таких обставин подальше спільне сімейне життя з відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з вищевикладеним позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовче судове засідання позивачка не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 24 квітня 2015 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 153660 від 24 квітня 2015 року, виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, про що 24 квітня 2015 року складено відповідний актовий запис № 06 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 281571 від 03 вересня 2015 року, актовий запис № 14, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 356309 від 25 січня 2018 року, актовий запис № 05 (а.с. 8). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved