Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визнання недійсною довіреність від 11.08.2017 року, посвідчену в.о. старости Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області [PERSON] за реєстровим номером 43. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в провадженні Любомльського районного суду перебуває справа за її цивільним позов до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування житлового будинку. В ході розгляду цієї справи відповідачем [PERSON] було надано копію оспорюваної довіреності, якою ніби [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з питань оформлення права власності на вже належне їй майно. Вважає, що зазначена довіреність посвідчена в.о. старости Вишнівської сільської ради [PERSON] з грубим порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України. Так, довірителька [PERSON] була глухонімою, однак всупереч вказаному Порядку довіреність посвідчена без присутності сурдоперекладача. [PERSON] також була неписемною, тяжко хворіла, самостійно пересуватися не могла(приїхати до сільської ради), однак в довіреності не вказано конкретного місця її вчинення. При посвідченні довіреності в.о. старости Вишнівської сільської ради не перевірив спроможності довірительки читати, розуміти текст та наслідки підписання довіреності, дійсних її намірів, внаслідок чого посвідчив цей документ неправомірно. Крім цього, довіреність вчинена для оформлення прав власності на уже належне [PERSON] майно, тобто на яке уже існують правовстановлюючі документи, з фактично необмеженим колом повноважень повіреного. Відповідач [PERSON] про ці обставини знала та оформленою довіреністю діяла виключно в своїх інтересах, а не в інтересах довірительки, яка є їх матірю, з метою повторного отримання правовстановлюючих документів на будинок та подальшого заволодіння ним. Через такі обставини посвідчена довіреність суперечить актам цивільного законодавства України - ч.3 ст.238, ст.245, ст.1003 ЦК України, ст.46, ч.2 ст.54 Закону України «Про нотаріат», пунктам 2.1, 2.6, 2.7 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування. Представник відповідача адвокат [PERSON] подала відзив на позовну заяву. В ньому вказала, що оспорювана довіреність за своєю юридичною природою є одностороннім договором, стороною якого була [PERSON] Сама ж [PERSON] на підставі цієї довіреності будь-яких правочинів, які б створювали, змінювали або припиняли цивільні права та обовязки довірительки не вчиняла, тим самим будь-яких прав та законних інтересів позивача [PERSON] не порушила і таких фактів остання не довела. Представник позивача адвокат [PERSON] подала пояснення на відзив відповідача. У них вказала, що позивач та треті особи [PERSON], [PERSON] є прямими спадкоємцями після смерті їх матері [PERSON], а [PERSON] як онука померлої сплатила усім майбутнім спадкоємцям, у тому числі, й відповідачу, кошти за спірний будинок, тому усі вони є заінтересованими особами. Відповідач, знаючи про перебування оригіналів правовстановлюючих документів у позивача, за ними до останньої не звернулась, про волю матері прямим спадкоємцям не повідомила, а використовуючи її важкий фізичний і психологічний стан, незаконно, таємно оформила спірну довіреність через яку отримала повторні правовстановлюючі документи на будинок, звернулась до сурдоперекладача, органів БТІ, державного реєстратора, нотаріуса, та уклала договір дарування спірного житлового будинку на свою користь. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Представник позивача висловила доводи, аналогічні викладеним у позові та поясненнях на відзив. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов підтримали. Відповідач позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. Пояснила, що довіреність укладалась не нею, а матірю з власної волі, про що також знав брат. Мати хворіла, проживала разом з нею, позивач та треті особи її не провідували. Довіреність оформлялась в присутності сестри останньої [PERSON], яка прочитала зміст довіреності і довела його до відома матері. Про обовязкову участь сурдперекладача мав би знати в.о. старости сільської ради, а не вона. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала з вказаних у відзиві підстав та просила у його задоволенні відмовити за безпідставністю і необґрунтованістю. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не сповістив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу неможливості розгляду справи у його відсутності чи процедури судового розгляду не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із рішенням Любомльського районного суду від 18.01.2007 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по вулиці Миру 4 в селі Римачі Любомльського району Волинської області. На підставі вказаного судового рішення право власності на житловий будинок за вказаною адресою у встановленому порядку за [PERSON] зареєстровано 23.03.2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №735918. Сторони та треті особи [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. 11.08.2017 року виконуючим обовязки старости Вишнівської сільської ради Любомльського району [PERSON] посвідчено довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з питань оформлення прав власності на належне їй нерухоме майно. Для виконання зазначених дій вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх державних органах, установах, організаціях, незалежно від підпорядкування, форм власності та галузевої належності, органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, … підписувати за неї, … одержувати належні їй документи …, зареєструвати успадковане майно чи право на нього в установленому законом порядку у відповідних органах, отримати державні витяги на право власності на житловий будинок та земельні ділянки … виконувати інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, що стосуються її прав та законних інтересів, та які на думку представника будуть доцільними для правильного і ефективного ведення її справ. Довіреність була видана терміном на один рік і дійсна до 11.01.2018 року. Відповідно до наданої Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» інформації від 31.05.2018 року в серпні 2017 року [PERSON] зверталась в Бюро із замовленням від 31.08.2018 року про видачу виписки з матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: вулиця Миру 4, село Римачі Любомльського району Волинської області. З договору дарування житлового будинку, посвідченого 11.09.2017 року приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок, що по вулиці Миру 4 в селі Римачі Любомльського району Волинської області. Договір укладено за участю перекладача жестової мови у звязку з хворобою однієї із сторін(глухоніма). Цього ж дня 11.09.2017 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на подарований за цим договором будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.10.2017 року. З довідки Вишнівської сільської ради від 24.10.2017 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 24.10.2017 року встановлено, що з 2015 року у вказаному житловому будинку фактично проживає [PERSON] з сином [PERSON], [INFO]. Згідно із копією свідоцтва серії І-ЕГ №209658 [PERSON] померла 18.09.2017 року . Відповідно до довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району від 24.10.2017 року [PERSON] за життя уклала заповіт, посвідчений Римачівською сільською радою 18.02.2000 року, який не змінено та не скасовано. 04.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування житлового будинку від 11.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 671, та скасування повторної реєстрації права власності на будинок від 29.08.2017 року, здійсненої державним реєстратором [PERSON] Предметом спору у даній справі є визнання недійсною посвідченої в.о. старости Вишнівської сільської ради Любомльського району [PERSON] довіреності від 11.08.2017 року як одностороннього правочину з підстав порушення процедури вчинення нотаріальних дій, а саме, посвідчення довіреності без сурдоперекладача, не зазначення конкретного місця її посвідчення, а також відсутності логічної потреби у цій довіреності за наявності оформлених на довірительку усіх необхідних правовстановлюючих документів на належне їй на праві власності майно. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених. Відповідно до ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. По своїй правовій природі довіреність є одностороннім правочином. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставами недійсності правочину відповідно до ст.203 ЦК України є невідповідність (суперечливість) його змісту вимогам Цивільного кодексу, іншим актам цивільного законодавства; відсутність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; відсутність вільного волевиявлення учасника правочину і невідповідність його внутрішній волі; невідповідність форми вчинення правочину установленій законом; правочин має бути спрямований на настання реальних правових наслідків. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно розяснень, викладених у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року , відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Таким чином, можливість звернення до суду особи, яка не є стороною правочину, з вимогою про визнання його недійсним повязується виключно з фактом порушення прав цієї особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вищезазначеному позивачем не доведено, які саме її права, свободи чи інтереси були порушені оформленням спірної довіреності, а в даний час підлягають захисту. У справі встановлено, що відповідач [PERSON] у серпні 2017 року зверталась в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» із замовленням про видачу виписки з матеріалів інвентаризаційної справи на належний [PERSON] житловий будинок. Однак саме по собі отримання вказаної виписки жодним чином не свідчить про допущення порушень прав чи інтересів позивача, яка не була ні стороною оспорюваного правочину(довіреності), ні власником житлового будинку, а також жодного юридичного відношення до цього нерухомого майна не мала. Крім цього,\~у справі\~не встановлено\~і не\~доведено вчинення\~відповідачем [PERSON]\~на підставі\~оспорюваної довіреності будь-яких дій, які б створювали, змінювали, припиняли цивільні права та обов'язки [PERSON] або інших осіб, в тому числі, позивача. \~ \~ \~ \~Таким чином, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту і недоведення порушення її прав з боку відповідача заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою в позові понесені позивачем витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed