Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що між ними був укладений договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 01.11.2005р. № 382053, який не підписано, оскільки відповідачі ухиляються від його підписання. Позивач надав теплову енергію за період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р. на суму 4755,09 грн., за яку відповідачі сплатили лише 0,67 грн. Станом на 01.12.2013р. борг відповідачів перед позивачем за період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р., з урахуванням перерахунку -38,64 грн. та субсидій в розмірі 1210,20 грн., становить 3505,58 грн. За період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р. відповідачам нарахована 18,35 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 85,92 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] заперечував проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. 01.11.2005р. між ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» (правонаступник - ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль») та відповідачами був укладений договір № 382053 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, який не підписано, оскільки відповідачі ухиляються від його підписання. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 20 вказаного Закону споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання», статті 26 Закону України «Про електроенергетику», пункту 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору про постачання теплової енергії між споживачем та теплопостачальною організацією. З огляду на вказане, на відповідачів було покладено обов'язок укладення договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг. Відповідачі відмовилися від підписання зазначеного договору, однак послуги з постачання теплової енергії отримували. Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 11 ЦК України відсутність підписання договору не звільняє відповідача від сплати наданих послуг. Вказаною нормою чинного законодавства передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Стаття 218 ЦК України визначає, що правочин, для якого передбачена обов'язкова письмова форма, але вона не дотримана, вважається недійсною лише тоді, коли це прямо передбачено нормативно-правовими актами. Стосовно договорів про надання житлово-комунальних послуг застереження про недійсність договору у разі недотримання письмової форми немає. Фактично послуги були надані, а відхилення від укладання Договору не є підставою для відмови від сплати за спожиту теплову енергію. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Зобов'язання з постачання теплової енергії позивачем виконані. Нарахування відповідачу сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р. проводилося згідно з тарифами у відповідності до рішень виконкому ММР від 22.01.2010р. № 46 та від 24.12.2010р. № 1518. Таким чином, позивач надав теплову енергію за період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р. на суму 4755,09 грн., за яку відповідачі сплатили лише 0,67 грн. Станом на 01.12.2013р. борг відповідачів перед позивачем за період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р., з урахуванням перерахунку -38,64 грн. та субсидій в розмірі 1210,20 грн., становить 3505,58 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. За період з 01.08.2011р. по 01.08.2013р. відповідачам нарахована 18,35 грн. - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 85,92 грн.. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі - [PERSON], [PERSON], не проживають у квартирі [ADDRESS]. Це підтверджується: поясненнями відповідача - [PERSON], договорами оренди жилого приміщення від 08.04.2011р. та 01.01.2013р. укладених між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також даний факт встановлений Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01.03.2012року. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved