Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 31.03.2006 року померла її мати [PERSON], 04.07.2007 року помер її син [PERSON]. 18.11.2008 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS], жилого будинку №23, розташованого по вул.Садовій в с.М.Качкари Новоазовського району Донецької області та земельного паю, розташованого на території Розівської сільської ради. Позивачка та відповідачка по справі її сестра [PERSON] є спадкоємицями першої черги за законом після смерті батька, однак у передбачений законом шестимісячний строк вони не звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Позивачкою був пропущений строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, у звязку з тим, що вона тривалий час хворіє та знаходиться у важкому стані, потребує постійного лікування. Вважає, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин та просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Оскільки відповідачка проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території в с.Казацьке Новоазвоського району Донецької області, Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти та поштових переказів в с.Козацьке Новоазовського району Донецької області відповідно до Указу президента від 14.11.2014 року №875/2014 та розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р. У цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-АГ №133358, виданого 26.01.1968 року батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що позивачка уклала шлюб із [PERSON], який 05.03.1992 року було розірвано, актовий запис №165, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІІ-БК №484158. 31.03.2006 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №098483, виданим виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №340998, виданого виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, 18.11.2008 року помер батько позивачки [PERSON]. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочки позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON], які у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулися, а також раніше не зверталися до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання ними заяви про прийняття спадщини. За відповіддю Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори від 01.03.2017 року №407/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 18.11.2008 року, в справах держнотконтори відсутня. Відповідно до довідки №458 від 27.02.2017 року, виданої ЖКП «Керуюча компанія Кальміуська» встановлено, що [PERSON] з 31.10.2001 року зареєстрована в [INFO]. Згідно із випискою із медичної картки амбулаторного хворого, виданої Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м.Маріуполя» встановлено, що [PERSON] проходила лікування з приводу діагнозів: нефроцитоз, вегето-судинна дистонія за змішаним типом, виразкова хвороба шлунку. За довідкою №148 від 17.03.2017 року, виданою Комунальною установою «Маріупольська міська лікарня №4» [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Маріупольському міському центрі по профілактиці та боротьбі зі СНІДом з діагнозом 4 клінічна стадія. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Із ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З урахуванням наявних доказів, суд вважає, що позивачка з поважних причин пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті батька. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки.

Outcome: approved