Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 05 грудня 2005 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у Білоколодязькій селищній раді Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 13. Вказала, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, від чого подружжя весь час сварилося, припиняли то знову поновляли сумісне проживання. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з грудня 2012 року. Просила вказаний шлюб розірвати, залишити шлюбне прізвище, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомив. Клопотань, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 05 грудня 2005 року у Білоколодязькій селищній раді Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 13 (а.с. 4). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, припиняли то знову поновляли сумісне проживання, відсутність у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з грудня 2012 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. [PERSON] залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» та дозволити надалі іменуватися ним, так як відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією від 26 лютого 2014 року (а.с.1) та на правову допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 26 січня 2014 року (а.с.3), а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved