Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

у листопаді 2018 року КП Київської обласної ради «Друкар» звернулось до суду із вказаним позовом. Останній мотивувало тим, що між КП Київської обласної ради «Друкар» та ФОП [PERSON] 27.10.2015 року було укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, № 54/15. Згідно договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування будівлю кафе, загальною площею 54,3 м2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Майно знаходиться на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Друкар», вартість якого визначено згідно зі звітом про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.08.2015 року, становила 401 921,00 грн. без ПДВ. Відповідно до п. 10.1 договору та згідно з ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились про те, що умови даної угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладання. Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27.10.2015 року по 26.09.2018 року включно. Згідно акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.02.2016 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно. Крім того, 23.09.2016 року між позивачем, як балансоутримувачем, та відповідачем, як орендарем, було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 54/15-1. Через невиконання ФОП [PERSON] умов укладених договорів по сплаті орендної плати та відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна, які не входять до орендної плати, КП Київської обласної ради «Друкар» було подано відповідний позов. Рішенням господарського суду м. Києва від 02.07.2018 року, котре набрало законної сили 24.07.2018 року, позов КП Київської обласної ради «Друкар» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості та розірвання договору було задоволено повністю, стягнуто з ФОП [PERSON] на користь КП Київської обласної ради «Друкар» 88 323,03 грн. основної заборгованості та 3 524,00 грн. судового збору, а також розірвано договір від 27.10.2015 року оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, укладений між КП Київської обласної ради «Друкар» та ФОП [PERSON] Проте, після ухвалення вказаного рішення приміщення не було передано КП Київської обласної ради «Друкар» за актом прийому-передачі, відповідач [PERSON] , котра вже виключена з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності, й надалі користується останнім, внаслідок чого утворилась нова заборгованість за укладеними договорами. Тому, просило стягнути з [PERSON] на користь КП Київської обласної ради «Друкар» заборгованість по оплаті орендної плати в розмірі 50 352,42 грн., заборгованість по відшкодуванню витрат, пов`язаних з: утриманням орендованого майна, у розмірі 3 501,79 грн., з утриманням земельної ділянки у розмірі 2 684,73 грн., за комунальні послуги у розмірі 269,49 грн., неустойку за неповернення майна у розмірі 16 929,73 грн., пеню за прострочення сплати орендної плати у розмірі 5 100,79 грн., а всього - 78 838,95 грн. Ухвалою від 18.03.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін (а.с. 71-72). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подала. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між КП Київської обласної ради «Друкар» та ФОП [PERSON] 27.10.2015 року було укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, № 54/15. Згідно договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування будівлю кафе, загальною площею 54,3 м2, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Майно знаходиться на балансі Комунального підприємства Київської обласної ради «Друкар», вартість якого визначено згідно зі звітом про незалежну оцінку, здійснену станом на 31.08.2015 року, становила 401 921,00 грн. без ПДВ. Відповідно до п. 10.1 договору та згідно з ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились про те, що умови даної угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладання. Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27.10.2015 року по 26.09.2018 року включно. Згідно акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.02.2016 року орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду майно. Пунктом 2.1. укладеного договору передбачено, що орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна. В п. 2.3. договору сторони визначили, що майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання - передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання - передачі про повернення майна покладається на орендаря. Пунктом 3 договору встановлено порядок розрахунку розміру орендної плати за майно. Так, згідно п. 3.1. договору орендна плата визначається за результатами конкурсу (орендна плата може бути встановлена за домовленістю сторін, але не менше розміру, визначеного на підставі чинного законодавства України у сфері орендних відносин), і становить за перший місяць оренди 5 267, 10 грн. без ПДВ з врахуванням індексу інфляції за серпень 2015 року. У відповідності до п. 3.2. договору,орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. При дефляції (коли індекс інфляції менше 1) для розрахунку орендної плати застосовується індекс 1. Згідно з п. 3.3. договору орендна плата перераховується орендарем у розмірі 100 % на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно не пізніше 5 числа на умовах попередньої оплати. Кінцевий розрахунок за кожний місяць оренди проводиться орендарем, після коригування орендної плати на індекс інфляції, згідно з виставленим рахунком, протягом 3-х днів із дня отримання рахунку. Відповідно до п. п. 5.7., 5.8. договору відповідач зобов`язувався сплачувати орендну плату та відшкодовувати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, які не входять до орендної плати. Відповідно до п. 2.3 договору у випадку розірвання договору чи його припинення орандар зобов`язаний негайно (не пізніше семи календарних днів - п. 5.12 договору) повернути орендодавцю об`єкт оренди по акту приймання-передачі. Згідно п. 3.9 договору в разі закінчення (припинення) строку дії цього договору орендар сплачує орендну плату на день фактичної передачі майна згідно з актом приймання-передачі. Якщо орендар у разі припинення договору оренди не виконує обов`язку щодо повернення майна, він сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійного розміру орендної плати за користування майном на час прострочення (п. 9.3. договору). Крім того, 23.09.2016 року між позивачем, як балансоутримувачем, та відповідачем, як орендарем, було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 54/15-1. У відповідності до умов договору про відшкодування витрат балансоутримувач забезпечує відшкодування комунальних послуг та послуг пов`язаних з утриманням орендованого майна, що знаходиться за адресою: м [ADDRESS] , а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі або пропорційно кількості користувачів чи за кількістю джерел електрообладнання (п. 1.1. договору про відшкодування витрат). Відповідно до п. 2.2.3. договору про відшкодування витрат орендар зобов`язався не пізніше 28 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги. Рішенням господарського суду м. Києва від 02.07.2018 року, котре набрало законної сили 24.07.2018 року, позов КП Київської обласної ради «Друкар» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості та розірвання договору було задоволено повністю, стягнуто з ФОП [PERSON] на користь КП Київської обласної ради «Друкар» 88 323,03 грн. основної заборгованості та 3 524,00 грн. судового збору, а також розірвано договір від 27.10.2015 року оренди нерухомого майна, що перебуває в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області, укладений між КП Київської обласної ради «Друкар» та ФОП [PERSON] . Вказаним рішенням встановлено, що не підлягає доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України, факт невиконання відповідачем умов укладених договорів, наслідком чого стало виникнення заборгованості. Проте, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, після ухвалення вказаного рішення приміщення не було передано КП Київської обласної ради «Друкар» за актом прийому-передачі, відповідач [PERSON] , котра вже виключена з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності, й надалі користується останнім, внаслідок чого утворилась нова заборгованість за укладеними договорами. Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначається, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 1 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до положень ст. 901 ЦК україни за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Проте, матеріали справи містять докази порушення відповідачем умов укладених договорів. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано доказів повернення позивачу переданого в оренду майна за договором оренди майна № 54/15від 27.10.2015 року, вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті орендної плати в розмірі 50 352,42 грн., заборгованості по відшкодуванню витрат, пов`язаних з: утриманням орендованого майна, у розмірі 3 501,79 грн., з утриманням земельної ділянки у розмірі 2 684,73 грн., за комунальні послуги у розмірі 269,49 грн., неустойки за неповернення майна у розмірі 16 929,73 грн. та пені за прострочення сплати орендної плати у розмірі 5 100,79 грн., а всього - 78 838,95 грн., є законними. При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем своїх. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 78 838,95 грн. відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Коднксу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов КП Київської обласної ради «Друкар» до [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved