Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що рішенням Камінь-Каширського районного суду від 07 травня 2010 року вирішено стягувати з нього щомісячно в користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 14 квітня 2010 року. З дня ухвалення вказаного рішення у нього змінилось матеріальне становище в сторону погіршення у зв'язку з відсутністю доходів, які він раніше отримував на сезонних роботах в Російській Федерації, постійного підвищення розміру прожиткового мінімуму, внаслідок чого постійно збільшується розмір аліментів у порівнянні з тим, який був на час ухвалення вищезгаданого рішення, перебування на його утриманні неповнолітньої доньки від іншого шлюбу. Матеріальний стан відповідачки з часу стягнення аліментів на утримання сина навпаки покращився, оскільки вона на даний час після перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку працює на місцевому ринку та має від цього відповідний дохід. Так як на даний момент він ніде не працює, окрім нерегулярних від ведення домашнього господарства інші доходи у нього відсутні, вважає, що підстав для стягнення з нього аліментів окрім як у твердій грошовій сумі немає. Просить суд у порядку зменшення визначити йому розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що так як з часу постановлення згаданого судового рішення ні її майновий стан, ні майновий, сімейний стан позивача не змінились, підстав для зменшення розміру аліментів, який і так судом визначено у встановленому законодавством мінімальному розмірі, немає. Просить у задоволенні позову відмовити. Позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що рішенням Камінь-Каширського районного суду від 07 травня 2010 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с.Седлище Любешівського району, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, починаючи з 14 квітня 2010 року. На підставі даного рішення 18 травня 2010 року судом було видано виконавчий лист (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач не довів суду, що після постановлення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини змінився його матеріальний або сімейний стан в сторону погіршення, що не дає йому можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. На час постановлення згаданого рішення він теж ніде офіційно не працював, на утриманні мав дитину від іншого шлюбу на яку за рішенням суду від 09 лютого 2006 року сплачував аліменти. Не змінився з цього часу і стан його здоров'я. Зазначені обставини судом були враховані при ухваленні рішення суду у зв'язку з чим визначено мінімальний розмір стягуваних аліментів. Оскільки підстав для зміни розміру аліментів, передбачених ч.1 ст.192 СК України, на яку посилається позивач, судом не встановлено, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed