Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 51,8 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , та смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є спадкоємницею за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , та смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті її батька відкрилась спадщина на 43/100 частки вищевказаного житлового будинку, інші 57/100 його частки належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.08.2018 №797 вказаним 57/100 частки надана нова адреса [ADDRESS] . Відтак 43/100 частки, яка належала [PERSON] , на сьогоднішній день як єдиний цілий об`єкт має адресу [ADDRESS] . [PERSON] та позивач прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживали разом з ним на час відкриття спадщини. Проте нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частки вказаного житлового будинку через те, що первісний об`єкт нерухомості, який придбавався батьком позивача, було знесено, та побудовано інший, який нотаріус відніс до об`єктів самочинного будівництва. Не оформивши спадщину після смерті свого чоловіка, померла мати позивача. Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки проживала разом з нею на час відкриття спадщини. Зважаючи на те, що хоч нотаріус і відмовив матері позивача у видачі свідоцтва про право на спадщину, остання прийняла спадщину після смерті свого чоловіка і на час відкриття спадщини їй фактично належало 43/200 частки спірного житлового будинку, позивач звернулась до нотаріусу для оформлення спадкових прав після смерті своєї матері. Проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих самих підстав, що і раніше. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті батьків позивача немає, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 26.03.2020 на 11:20 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач свого представника у судове засідання не направив, причини його неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис 2827, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] [INFO] у віці 66 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.07.2013 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2808. Після його смерті у Другій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області було заведено спадкову справу №163/2015, відповідно до якої позивач та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , так як проживали разом з ним на час відкриття спадщини. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається з 43/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 23.04.1986 за реєстровим №2-2379. Як вбачається з матеріалі спадкової справи №163/2015, довідок БТІ від 29.04.2015 та 18.12.2018, власниками інших 57/100 часток житлового будинку за вищевказаною адресою є [PERSON] та [PERSON] 31.03.2015 позивач та [PERSON] звернулись до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом на Ѕ частку майна, що належить [PERSON] 04.09.2015 державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Рибачук О.В. було відмовлено позивачу та [PERSON] у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, про що винесено відповідну постанову. Зі змісту постанови вбачається, що згідно довідки МБТІ від 29.04.2015 житловий будинок, частина якого входить до складу спадкового майна, знесено, а на земельній ділянці побудовано два житлові будинки, які є об`єктами самочинного будівництва. У зв`язку з тим, що об`єкти самочинного будівництва не входять до складу спадкового майна позивачу та [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. [INFO] у віці 69 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.10.2016 Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №505. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавелею О.О. було заведено спадкову справу №27/2018. Згідно вказаної спадкової справи [PERSON] на час відкриття спадщини фактично належало 43/200 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Спадковою справою №27/2018 підтверджується, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на час її смерті проживала разом з нею, та звернулась до приватного нотаріусу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавелею О.О. від 29.11.2018 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що житловий будинок, частка якого належала [PERSON] , знесено, а наявний житловий будинок не було введено в експлуатацію та право власності спадкодавцем за життя набуто не було. Проте, згідно довідки БТІ №2-6352 від 18.12.2018 об`єкти самочинного будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] відсутні. Крім того зазначено, що житловий будинок літ. У-1, житловою площею 26,1 кв.м. не належить до самочинного будівництва, житловий будинок літ. А, житловою площею 28,2 кв.м. знесено, а згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.08.2018, 57/100 частинам, що належали [PERSON] та [PERSON] надана нова адреса: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що 43/100 частки житлового будинку, які належали на праві власності [PERSON] , на сьогоднішній день як єдиний цілий об`єкт мають адресу: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2\~статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою\~статті 355 ЦК України\~передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно частини 1\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За приписами\~статті 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частини перша та друга статті 331 ЦК України\~передбачають, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена особою) набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає в моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з частиною першою\~статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами частини 3\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень частини 2 статті\~1220, частини 5 статті\~1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошується померлою. Разом із тим, згідно зі\~статтею 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3\~статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. У відповідності до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки судом є установленим, що позивач [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем та в установлений строк прийняла спадщину після смерті своїх батьків, але позбавлена можливості її оформити в позасудовому порядку,суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення шляхом визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved