Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визначити графік його участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом надання йому систематичних побачень з дитиною - кожного тижня, починаючи з 08.00 год. неділі та до 20.00 год. вівторка, без присутності матері дитини, за місцем проживання батька або в іншому місці на його розсуд, у день народження доньки - з 11.00 до 15.00 год, без присутності матері, за місцем проживання батька або в іншому місці на його розсуд; а також в майбутньому - у кожні шкільні канікули, у літній та зимовий період, не менше семи діб, без присутності матері дитини, за місцем проживання батька або в іншому місці на його розсуд. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що 11 серпня 2016 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого народилася донька - Ія. Рішенням Новокаховського міського суду від 11 листопада 2019 року шлюб розірвано, разом вони не проживають. Мати дитини - [PERSON] постійно створює йому перешкоди у спілкуванні з донькою та створює обставини, які унеможливлюють їх зустрічі, а всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів. Таким чином, вже протягом тривалого часу позивач намагається налагодити зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, розвитку її здібностей, забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку, а також за рішенням суду регулярно сплачує аліменти колишній дружині, однак його права, як батька, останньою систематично порушуються. Зважаючи на такі обставини, він був змушений звернутися до служби у справах дітей Новокаховської міської ради для визначення способу його участі у вихованні доньки та спілкуванні з нею. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини такий спосіб було визначено, встановлено для нього порядок спільного проведення дозвілля та спілкування з дитиною наступним чином: у перший та третій понеділок місяця з 16-00 до 17-00 год, враховуючи стан здоров`я дитини, а також зобов`язано відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою, проте [PERSON] дане рішення ігнорує, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. 06.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.04.2020 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, додатково пояснивши, що з моменту розірвання шлюбу відповідачка систематично перешкоджає йому у виконанні обов`язків щодо виховання дитини, зокрема у спілкуванні з нею та її вихованні, чим, як він вважає, порушує його права та права дитини, зокрема, право дитини на особисте спілкування з батьком. Зазначив, що у 2018 році у їх доньки було виявлене онкологічне захворювання, після чого, не дивлячись на негаразди у сімейних стосунках, він приймав участь у лікуванні дитини, навідував її та допомагав матеріально. На даний час він проживає разом із іншою жінкою, яка також повністю підтримує його бажання як батька - спілкуватися з дитиною. Поведінка відповідачки є для нього незрозумілою, оскільки всі його зусилля спрямовані на створення для дочки найкращих умов життя, крім того, він щомісячно сплачує аліменти на її утримання. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, пояснивши при цьому, що за час спільного проживання із [PERSON] у неї склалися неприязні стосунки з його матір`ю, між ними часто виникали сварки, однак позивач ніколи не підтримував її як дружину та інколи сварив її навіть у присутності дитини. На протязі 6 місяців хвороби доньки [PERSON] , хоча й допомагав матеріально, але відвідував їх лише один раз на місяць, залишаючи її наодинці з онкохворою дитиною, яка на даний час вже навіть не згадує про батька. Крім того відповідачка вказала, що рішення служби у справах дітей вона виконувала, проте їй стало відомо, що батько налаштовує доньку проти матері, а тому вона вважає, що таке спілкування тільки шкодить. Також відповідачці відомо, що [PERSON] перебував на обліку у лікаря-психітра. З приводу перебування на обліку у лікаря-психіатра [PERSON] пояснив, що він з дитинства боявся води, у віці 5-6 років у нього відбувся нервовий зрив, вживав призначені лікарем медичні препарати. Представник третьої особи - опіки та піклування вказала, що, оскільки сторони не змогли у добровільному порядку вирішити між собою питання щодо спілкування батька з дитиною, 29.11.2019 року прийнято рішення щодо визначення способу участі батька у вихованні доньки. При його прийнятті орган опіки та піклування виходив в першу чергу з інтересів малолітньої дитини, яка має статус інваліда та проживає разом з матір`ю, а тому, враховуючи її стан здоров`я, а також те, що батько має рівні права щодо участі у вихованні, було визначено дні та часи для спілкування дитини з батьком - кожний перший та третій понеділок місяця з 16.00 до 17.00 години. Вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.11.2019 року. [INFO] у шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Малолітня [PERSON] на теперішній час проживає разом із матір`ю - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З виписки медичної картки стаціонарного хворого № [NUMBER] вбачається, що у дитини - [PERSON] у вересні 2018 року виявлено м`якотканинне утворення у середньому та нижньому поверхах черевної порожнини, що виявилося злоякісною нейробластомою. За результатами операції по її видаленню, проведеної 23.10.2018 року, патології не виявлено, хворій призначено нагляд педіатра та онколога, та, зокрема, раціональне харчування, помірна фізична активність. У відповідь на запит суду до КПНП «Центральна міська лікарня м. Нова Каховка» від 20.05.2020 року надано інформацію, що [PERSON] перебував на обліку лікаря-психіатра з 2006 по 2007 року з діагнозом F48.0 та звертався за психіатричною допомогою ще у 2014 та 2015 роках, останньому був вставлений діагноз F40.1. Вказані діагнози за міжнародною класифікацією захворювань відносяться до невротичних, пов`язаних зі стресом та соматраснформеними розладами, що, в свою чергу, не перешкоджає йому приймати учать в житті та вихованні дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина повинна зростати в умовах турботи, та, згідно ст.9,18 Конвенції про права дитини, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 9 Конвенції держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно доч.1,ч.2ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Таким чином, встановлюючи у даному випадку порядок побачень батька з дочкою, врахувавши її інтереси, які мають пріоритет над інтересами батьків, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є незаперечним, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам, суд вважає, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан останньої, враховуючи стан її здоров`я, вік та тривале проживання з матір`ю, внаслідок чого вона повноцінно не сприймає позивача, як батька. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. За таких обставин, враховуючи права батька має на спілкування з дитиною, що в даному випадку не буде заважатиме її нормальному розвитку та не зашкодить їй, а повністю буде відповідатиме можливостям в повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, суд вважає що підстав для відмови позивачу у реалізації його права щодо вихованні та спілкування з дитиною відсутні, а тому буде доцільним усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] прав щодо доньки, оскільки він не є для дитини сторонньою або незнайомою людиною та бажає спілкуватися з нею та виховувати, має до неї особисту прихильність. Проте, виходячи з інтересів [PERSON] , зважаючи на її малолітній вік та фізичний стан здоров`я - наявність тяжкого онкологічного захворювання, розпорядок дня, висновок служби у справах дітей про визначення способу участі позивача у вихованні доньки, дані щодо його психічного стану здоров`я, суд вважає доцільним встановити [PERSON] наступні дні та часи для спілкування з донькою: кожного першого та третього понеділка місяця з 10.00 до 13.00 години, у присутності матері, а також [INFO] кожного року - дань народження дитини, з 09.00 до 13.00 години, у присутності матері. На підставі зазначеного та,

Outcome: partial