Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»; Банк), в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні авто TOYOTA COROLLA 2007 р.в., д.н. [NUMBER] , сірого кольору, с.н. [NUMBER] , шляхом припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстроване 08.07.2013 року №13783369, обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» укладено договір кредиту «Автопакет» №_6/4/33/2007/840-К/84, згідно якого Банк надав йому у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 22133 доларів США із строком повернення до 20 червня 2014 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних. Поручителем за кредитним договором була [PERSON] . Згідно п.п.3.1.1. ст.3.1. Договору від 08.06.2007 рок позичальник передає в заставу авто TOYOTA COROLLA 2007 р.в., д.н. [NUMBER] , сірого кольору, с.н. [NUMBER] . 08.07.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження рухомого майна - авто TOYOTA COROLLA 2007 р.в. Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2017 року, визнано недійсним договір кредиту «Автопакет» № 6/4/33/2007/840-К/84 від 08 червня 2007 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] як позичальником і [PERSON] як поручителем. Оскільки станом на день подання позову позивач незаконно обмежений права користування своїм майном, просив позов задовольнити. 05.06.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2007 року між [PERSON] і ПАТ КБ «Надра» укладено договір кредиту «Автопакет» №_6/4/33/2007/840-К/84, згідно якого Банк надав йому у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 22133 доларів США із строком повернення до 20 червня 2014 року та відсотками за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних. Поручителем за кредитним договором була [PERSON] 10.02.2009 року було укладено додаткову угоду № 2 до договору, якою було внесено зміни в кредитні зобов`язання, зокрема щодо фіксованого щомісячного платежу. Згідно п.п.3.1.1. ст.3.1. Договору від 08.06.2007 рок позичальник передає в заставу авто TOYOTA COROLLA 2007 р.в., д.н. [NUMBER] , сірого кольору, с.н. [NUMBER] . 08.07.2013 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження рухомого майна - авто TOYOTA COROLLA 2007 р.в., д.н. [NUMBER] , сірого кольору, с.н. [NUMBER] , за №13783369, обтяжувач - ПАТ «КБ «Надра», боржник - [PERSON] . Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2017 року, у справі №630/116/16-ц визнано недійсним договір кредиту «Автопакет» № 6/4/33/2007/840-К/84 від 08 червня 2007 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] як позичальником і [PERSON] як поручителем. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В розумінні ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження можуть реєструватися держателем або реєстратором Держреєстру тільки на підставі заяви обтяжувача або рішення суду. Наявність заборони відчуження, а також відповідні відомості, внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на автомобіль, що належить позивачу на законних підставах, обмежує її право власності, оскільки кредитний договір, на підставі якого оспорене майно передане в заставу, визнано судом недійсним. Як зазначено у положеннях ч.ч. 1,2 ст. 328 ЦК України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень Взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до ст. 13 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав. Відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved