Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS] , відповідно до постанови державної виконавчої служби м. Бровари від 08 квітня 2003 року, реєстраційний номер обтяження: 1243246 від 17 серпня 2004 року; - зняти заборону на нерухоме майно, накладену на квартиру [ADDRESS] , відповідно до постанови АК 780941 Державної виконавчої служби в м. Бровари та Броварському районі від 12 грудня 2006 року (вх. 2340 від 20 грудня 2006 року), реєстраційний номер обтяження: 4261646 від 21 грудня 2006 року; стягнути із відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі - 1 816 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що [INFO] помер син позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] . У визначеному законом порядку спадкоємці до майна померлого [PERSON] оформили спадкові права, 08 травня 2009 року одержали свідоцтва про право на спадщину за законом. У січні 2021 року під час підготовки документів, пов`язаних з проведенням процедури купівлі-продажу нерухомого майна у приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Щербини Т.В. стало відомо про наявність обтяжень у вигляді арешту та заборони, встановлених на квартиру [ADDRESS] органами державної виконавчої служби. З підстав скасування існуючих обтяжень позивач у лютому 2021 року звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Листом від 09 лютого 2021 року № 7581 відділ повідомив позивачу про необхідність зняття арешту у судовому порядку. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач Броварський міськрайонний відділ держаної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. З урахуванням викладеного, а також за згодою позивача, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно із частиною четвертою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Києві помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] про народження позивач у справі є батьком померлого [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 жовтня 1994 року Фондом комунального майна Броварського міськвиконкому, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належала: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах. 08 травня 2009 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Швачку К.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі № 1-1306 на 1/9 частину квартири [ADDRESS] . З відомостей, отриманих з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено наступне: тип обтяження: арешт нерухомого майна, 1243246, зареєстровано: 17.08.2004 16:17:31 за № 1243246 реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора, 07400, Київська обл., м.Бровари, пр-т Незалежності, 11, (04594) 5-44-61, підстава обтяження: постанова б/н, 08.04.2003, Державна виконавча служба м.Бровари, вх.349, об`єкт обтяження: невизначене майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] ; а також заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 4261646, зареєстровано: 21.12.2006 12:31:46 за № 4261646 реєстратором: Броварська районна державна нотаріальна контора, 07400, Київська обл., м.Бровари, пр-т Незалежності, 11, (04594) 5-44-61, підстава обтяження: постанова, АК 780941, 12.12.2006, державна виконавча служба у м.Броварах та Броварському районі, вх.2340 від 20.12.2006р, об`єкт обтяження: квартира, частина, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про зняття арешту. Листом від 09 лютого 2021 року № 7581 Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомив [PERSON] , що станом на 11 лютого 2021 року виконавчі провадження, у яких були винесені постанови від 08 квітня 2003 року та постанова АК 780941 від 12 грудня 2006 року, що є підставою реєстрації зазначених обтяжень нерухомого майна, належного [PERSON] на виконанні не перебувають. Відповідно до статті 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно зі статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та зняття обтяжень щодо спірного нерухомого майна. При цьому судом враховується, що боржником за виконавчими провадженнями був померлий [PERSON] , якому на праві спільної часткової власності належала 1/3 частика квартири [ADDRESS] . На момент оформлення спадкоємцями спадкових прав будь-яких обтяжень не існувало, так як останні безперешкодно отримали свідоцтва про прав на спадщину за законом. Існування заборони та арешту щодо нерухомого майна, яке є предметом спору перешкоджає позивачу у праві розпорядження майном. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1 816 грн. 00 коп.

Outcome: approved