Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказував, що на виконанні Іллічівського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Одесі знаходилось виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого документа №2-1830 від 14 листопада 2001 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «КІНАП» боргу у розмірі 1\~545,00 гривень. При примусовому виконанні виконавчого листа державною виконавчою службою накладено арешт на 1/3 частину квартири №93, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 41, яка належить [PERSON] Виходячи з викладеного, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просив скасувати арешт на 1/3 частину квартири №93, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 41, накладений постановою Іллічівського районного відділу ДВС управління юстиції у м. Одесі, ухваленою 05 березня 2002 року. Представник Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позовну заяву не надходив. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в прядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Представник Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області у відкрите судове засідання не зявився, відділ повідомлявся про час та місце проведення судового засідання, причини неявки представника суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно із архівним записом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №8173026 постановою б/н від 05 березня 2002 року Іллічівським районним відділом ДВС управління юстиції у м. Одесі накладено арешт на 1/3 частину квартири №93, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 41, яка належить [PERSON] Відповідно до постанови серії АА №288062 про арешт майна боржника та оголошення його відчуження на підставі виконавчого листа №2-1830, виданого 14 листопада 2001 року Іллічівським районним судом м. Одеси, накладено арешт на 1/3 частину квартири №93, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 41, яка належить [PERSON] Як вбачається із рішення Іллічівського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2001 року ухвалено, зокрема, стягнути з [PERSON] на користь ВАТ «КІНАП» 1\~545,00 гривень. Як вбачається із матеріалів справи, вказане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 березня 1994 року №34336, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як зазначає сторона позивача за виконавчим листом Іллічівського районного суду м. Одеси №2-1830 від 14 листопада 2001 року борг [PERSON] був сплачений, а виконавче провадження закінчено. Згідно із ст. 37 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 07 березня 2002 року виконавче провадження закінчується у випадк у фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до\~ст.\~40\~ч.\~1\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у\~поточній редакції,\~у разі\~закінчення виконавчого\~провадження (крім\~офіційного оприлюднення\~повідомлення про\~визнання боржника\~банкрутом і\~відкриття ліквідаційної\~процедури,\~закінчення виконавчого\~провадження за\~судовим рішенням,\~винесеним у\~порядку забезпечення\~позову чи\~вжиття запобіжних\~заходів,\~а також,\~крім випадків\~нестягнення виконавчого\~збору або\~витрат виконавчого\~провадження,\~нестягнення основної\~винагороди приватним\~виконавцем),\~повернення виконавчого\~документа до\~суду,\~який його\~видав,\~арешт,\~накладений на\~майно (кошти)\~боржника,\~знімається,\~відомості про\~боржника виключаються\~з Єдиного\~реєстру боржників,\~скасовуються інші\~вжиті виконавцем\~заходи щодо\~виконання рішення,\~а також\~проводяться інші\~необхідні дії\~у звязку\~із закінченням\~виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Як вбачається із листа Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області №14768 від 23 липня 2018 року відповідно до бази даних АСВП відсутні будь-які відомості щодо виконавчого провадження, при примусовому виконанні якого накладено арешт постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №288062 від 05 березня 2012 року, ухваленої відділом ДВС Іллічівського районного управління юстиції. Відповідно до\~ст.\~321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа\~може бути\~позбавлена права\~власності або\~обмежена у\~його здійсненні\~лише у\~випадках і\~в порядку,\~встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. При цьому у силу ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у поточній редакції особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту з нього. Таким чином, суд погоджується з позицією сторони позивача, що станом на теперішній час відсутні підставі для обтяження майна [PERSON], у звязку з чим суд доходить висновку про задоволення даного позову.

Outcome: approved