Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що 27 травня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після смерті останньої залишилося спадкове майно земельна ділянка, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом [PERSON], однак у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки не знав про наявність заповіту. Тому [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року замінено у даній справі первісного відповідача [PERSON] сільську раду Ізяславського району Хмельницької області належним відповідачем [PERSON], залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача орган опіки та піклування [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та залучено в якості законного представника відповідача [PERSON] її опікуна [PERSON]. Позивач [PERSON] І під час підготовчого засідання позовні вимоги підтримав, у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не зявився, надіслав письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Законний представниквідповідача [PERSON] під час підготовчого засідання зазначила, що заперечень проти позову не має, у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не зявилася, надіслала письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької областіРиженкова Н. В. у судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представникасільської ради та вказує, що заперечень проти позову не має. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, зясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 27 травня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 258190, виданим виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 28 травня 2015 року. [PERSON] являлася рідною матірю позивача по справі [PERSON] та відповідача [PERSON] Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯЭ № 404639, виданим Мокрецькою сільською радою 22 лютого 1957 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії ЯЖ № 820705, виданим Дзержинським районним бюро РАЦС м. Кривий Ріг 04 липня 1955 року. 11 жовтня 2012 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 35, за яким заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку у розмірі 1,6728 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належить їй згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 973588. Як вбачається із довідки [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 14 травня 2018 року за № 849, [PERSON] на день смерті була зареєстрована в [INFO]. Разом із нею на дань смерті проживала донька [PERSON] [PERSON] згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2014 року визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, опікуном призначено [PERSON] З відомостей, наданих завідувачем Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 2184/01-16 від 06 грудня 2018 року, а також з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54382498 від 06 грудня 2018 року слідує, що в Ізяславській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Водночас за змістом ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, а також була визнана судом недієздатною, вона у відповідності до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Натомість позивач у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Судом встановлено, що про існування складеного на його імя заповіту позивачу стало відомо після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 27 листопада 2015 року. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Зважаючи на вищевказане, суд приходить до висновку, що необізнаність позивача про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов слід задовольнити, визначивши для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смертіОтачук Л. К. На підставі ст.ст.1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved