Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що відповідач впродовж багатьох років не виконує свої обов`язки щодо утримання та виховання сина, [PERSON] не бачив матір останні 8 років. Вказані обставини відповідно до положень ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2019 року відповідно до положень ч. 6 ст. 56 ЦПК України та ст. 19 СК України було залучено до участі у справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та зобов`язано її подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Чубенко С.В. позовні підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 21.02.2019 року № 127/5202/19 та довідки УДМС України у Вінницькій області від 06.03.2019 року вона на території м. Вінниці та Вінницької області не значиться), відзив на позов або заяву про розгляд справи у її відсутності не подала, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280-281 ЦПК України, а позивач та його представник не заперечують проти такого порядку розгляду справи. Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала наданий висновок органу опіки та піклування № 01-00-011-24221 від 15.05.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих учасниками справи доказів. Правовідносини сторін належать до сімейних та регламентовані нормами інституту позбавлення батьківських прав сімейного права (ст. 164-166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з повторного Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серії [NUMBER] від 08.04.2006 року), батьком дитини записано позивача [PERSON] , а матір`ю - відповідача [PERSON] (а.с.16). Отже, з позовом про позбавлення матері дитини батьківських прав звернулася уповноважена на звернення до суду з таким позовом особа - батько дитини, з яким проживає дитина (підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Зоряний» від 17.12.2018 року № 2240, а.с. 11). Шлюб між батьками дитини було розірвано 01.04.2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 21.02.2013 року (а.с. 15). Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. [PERSON] , [INFO] , на даний час виповнилося лише 17 років, а тому його мати може бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Таким чином, однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Невиконання відповідачем [PERSON] як матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , своїх обов`язків по вихованню сина підтверджується таким. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування № 01-00-011-24221 від 15.05.2019 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , з 2011 року по теперішній час [PERSON] з дитиною не проживала, не підтримувала з сином родинних відносин, не цікавилася його життям на розвитком, не брала участі у вихованні дитини; [PERSON] повідомив, що протягом останніх восьми років він проживає разом з батьком, мати його не відвідує, не цікавиться життям та навчанням, нічим не допомагає, хлопчик зазначив, що підтримує позов батька про позбавлення матері батьківських прав (про дані обставини неповнолітній повідомив на засіданні комісії з питань захисту прав дитини); мати дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд даного питання. Зазначені обставини також підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Так, дитина - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з батьком (позивачем) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою комітету мікрорайону «Зоряний» від 17.12.2018 року № 2240 та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 18.12.2018 року № 65223 (а.с. 11, 13). Відповідач [PERSON] (мати) проживає окремо від дитини, місця реєстрації не має. Як вбачається з Інформації за № 504 від 26.12.2018 року, наданої Комунальним закладом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 19 Вінницької міської ради», протягом навчання [PERSON] , [INFO] , в школі мати не відвідувала батьківські збори, не цікавилася досягненнями [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до характеристики [PERSON] , 2001 року народження, № 417 від 26.12.2018 року, наданої ДПТЗН «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг», вихованням та навчанням [PERSON] займаються бабуся та батько - відвідують батьківські збори, спілкуються з керівниками навчальної групи (а.с. 20). Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Вінниці» від 27.12.2018 року № 01-7/879 інтереси неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у медичній установі представляє довірена особа - дідусь (батько позивача) [PERSON] (а.с.24), а відповідно до довідки Фірми «ВІНІНТЕРМЕД ЛТД» від 04.01.2019 року № 231, ортодонтичне лікування [PERSON] забезпечувала [PERSON] (баба, мати позивача) (а.с. 19). Натомість, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на спростування вищевказаних обставин, не висловлено жодних заперечень щодо них, а тому суд, незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Разом з тим, суд роз`яснює відповідачеві [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміняться поведінка особи та обставини, які стали підставою для позбавлення батьківських прав, і це буде відповідати інтересам дитини. Окрім того, суд зазначає таке. Позивачем [PERSON] вимога про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , не заявлялася. Однак, згідно положень ч. ч 2,3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину; у разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] у обов`язковому порядку підлягають стягненню аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved