Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, яким просив визнати його батьком малолітньої [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження дитини щодо запису його батьком та змінити прізвище дитини на «Горобець», інші відомості про дитину залишити без змін. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що сторони у справі з 2010 по січень місяць 2017 року співмешкали, у 2012 році у них народилася донька [PERSON], матір та дитину він забирав з пологового будинку, піклується про доньку та займається її вихованням до теперішнього часу. З невідомих йому причин мати дитини [PERSON] відмовилась написати спільну заяву про визнання батьківства, що і змусило його звернутись до суду за захистом свого порушеного права на батьківство. Сторони у судове засідання зявилися. Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з наведених у позові підстав; Відповідач не заперечує проти визнання [PERSON] батьківства; Представник третьої особи висловив думку на задоволення позову. Згідно з частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України / далі - ЦПК України / у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини спору сторонами визнаються, а тому доказуванню у відповідності до положень статті 61 ЦПК України не підлягають. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. За матеріалами справи Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання визначення походження дитини і врегульовані нормами сімейного кодексу України /далі СК України/. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту викладених у позові та визнаних сторонами обставин спору вбачається, що 24 липня 2012 р. народилася [PERSON], місце народження: Україна, Сумська область, Краснопільський район, смт. Краснопілля, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області вчинено актовий запис про народження № 68 від 03 серпня 2012 року/ ас. 21-22, копія ас. 23/. Матір'ю дитини записана [PERSON], громадянка України, дата народження: 7 лютого 1983 р., місце проживання: Україна, Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Новоселівка, буд.53. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України за заявою матері [PERSON] - [PERSON], громадянин України / ас. 21-22/. 26.01.2017 у ході комісійного обстеження житлово побутових умов [PERSON] за місцем проживання: Україна, Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Новоселівка, буд.53встановлено, що останній з 2010 року проживає зі співмешканкою [PERSON], у 2012 році у них народилася донька [PERSON] /ас. 10/. За інформації Краснопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 13.02.2017 відповідач [PERSON] не зявилася до відділу реєстрації актів цивільного стану для подачі спільної заяви про визнання батьківства / ас. 11 /. Згідно з частинами першою та другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. Згідно до статті 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке приймається Судом, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд вважає позовну вимогу про визнання батьківства щодо малолітньої [PERSON] обґрунтованою і підставною до задоволення. Встановлення батьківства є підставою і для внесення відповідних змін у актовий запис про народження. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії паспорта позивача, позивач є: [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO] та зареєстрований за адресою: [INFO], місце проживання: [INFO]. За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір»», та стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 640 грн 00 коп. за подання позовної заяви.

Outcome: approved