Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2011 року на нього покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 12.09.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач вважає, що визначений за рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки на підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 22.12.2016 року на нього покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 22.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що такий розмір аліментів судом було визначено з урахуванням того, що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, на яких він сплачує аліменти та двоє непрацездатних батьків. В позові ставиться питання про зменшення розміру аліментів до 1\\6 частини заробітку позивача щомісячно. Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, наполягав на задоволенні вимог в повному обсязі.\~ Відповідач\~ в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2011 року на позивача покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 12.09.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст.ст.150,\~180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. \~\~\~Відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни\~\~матеріального\~\~або\~\~сімейного\~\~стану,\~\~погіршення\~\~або поліпшення\~\~ здоров'я\~\~ когось\~\~ із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2016 року на [PERSON] покладений обовязок сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 22.11.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач має на своєму утриманні непрацездатних батьків , матір- Бондарчук [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І групи «Б» «загальне захворювання зору» з 26.11.2014 року (а.с.5,41,58), та батька [PERSON] [INFO], який є інвалідом ІІІ групи з дитинства (а.с.6,59) \~Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода\~ в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи з цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних\~ у справі доказів. Вирішуючи позовні вимоги про\~ зменшення розміру аліментів, суд виходить з того, що за\~ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача, його матеріальний та сімейний стан, який змінився після постановлення рішення про стягнення аліментів, наявність на момент розгляду даної справи у нього на утриманні двох дітей та непрацездатних батьків. За таких обставин, враховуючи зазначене суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду\~ може бути зменшений до 1/6 частини з усіх видів доходу позивача на утримання доньки [PERSON], так як саме такий розмір, на думку суду, буде справедливим та розумним. \~\~\~На підставі ст.192 СК України,

Outcome: approved