Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 21 800,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а також кошти за правничу допомогу у розмірі 25 230,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач являється власником станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована у [ADDRESS] . 01.05.2020 до нього звернувся [PERSON] з проханням надати послуги з технічного обслуговування його автомобіля «Рено Трафік». Всі необхідні роботи було виконано, після чого 07.05.2020 відповідачу було висунуто на оплату рахунок-фактуру № 31 з переліком виконаних робіт, використаних матеріалів та замінених деталей на загальну суму 21 800,00 грн., який відповідач не оплатив. Таким чином відповідач має перед позивачем заборгованість у зазначеному розмірі. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію, яка залишилася незадоволеною. Крім зазначеної суми боргу позивач просить також стягнути з відповідача моральну шкоду, посилаючись на те, що змінився його звичний спосіб життя, змушений витрачати час і сили на вирішення даної ситуації. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач і звернувся з позовом до суду на захист своїх порушених прав. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників у судове засідання. 19.05.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем не було укладено жодної угоди чи договору на виконання робіт, відповідачу невідомо, чи належить станція технічного обслуговування позивачеві. Наданий до суду наряд замовлення № 31 не містить підпису відповідача, що спростовує факт укладення договору. Позивачем не надано доказів на обґрунтування вартості запчастин, їх ідентифікацію, тип, номер сертифікатів якості та інших відомостей, які б надали змогу встановити дійсну вартість зазначених деталей. Рахунок фактура № 31 також не містить підпису відповідача. Також позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди. Просив стягнути з позивача на свою користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначив про те, що між ним та відповідачем було укладено усний договір про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля «Рено Трафік», державний номерний знак [NUMBER] , який належить відповідачеві, що підтверджується нарядом-замовленням № 31. За виконані роботи 07.05.2020 відповідачу було висунуто на оплату рахунок-фактуру № 31 з переліком виконаних робіт, використаних матеріалів та замінених деталей на загальну суму 21 800,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є: найменування та місце розташування сторін за цим договором; перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання; вартість робіт та порядок розрахунків; перелік складових частин (матеріалів), використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу; перелік документів, який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту, та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В світлі ст. 81 ЦПК України, сторона позивача не довела суду обставин укладення договору технічного обслуговування транспортного засобу, узгодження обсягів робіт та їх вартість. Перевіривши та оцінивши надані позивачем вищевказані документи, суд дійшов висновку, що вони не є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт укладення між [PERSON] та [PERSON] договору про надання послуг з технічного обслуговування автомобіля. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що автомобіль «Рено Трафік», державний номерний знак [NUMBER] , належить відповідачеві. Також позивачем не надано доказів того, що він являється власником станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована у [ADDRESS] , оскільки з наданого до суду витягу з реєстру платників податків вбачається, що [PERSON] здійснює свою діяльність за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене, оскільки позивачем не доведено укладення вказаного договору, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають відшкодуванню також понесені позивачем витрати на правничу допомогу. Натомість у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені відповідачем витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved