Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У лютому 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до територіальної громади в особі [PERSON] міської ради, треті особи: Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON] міської ради, товарна біржа «Українська», [PERSON], [PERSON] «про визнання права власності», уточнив який, просили: - визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладений 31.03.1999 року на товарній біржі Українська» реєстраційний номер 49880; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку № 101 по вулиці Привітній в м. Камянське Дніпропетровської області, який має наступні технічні характеристики: А-1 житловий будинок, загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., Б-1 літня кухня, В-1 вбиральня, № 1 водопровід; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку № 101 по вулиці Привітній в м. Камянське Дніпропетровської області, який має наступні технічні характеристики: А-1 житловий будинок, загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., Б-1 літня кухня, В-1 вбиральня, № 1 водопровід; - визнати, що [PERSON] за життя на праві власності належала 1/6 частина житлового будинку № 101 по вулиці Привітній в м. Камянське Дніпропетровської області, який має наступні технічні характеристики: А-1 житловий будинок, загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., Б-1 літня кухня, В-1 вбиральня, № 1 водопровід. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON], що діяла від себе та від імені неповнолітнього сина [PERSON] та її чоловік [PERSON] 31.03.1999 року придбали 1/2 частину жилого будинку №101 по вулиці Куйбишева (після перейменування Привітна) у м.Дніпродзержинську, про що було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований на Товарній Біржі «Українська», реєстраційний номер 49880. 31 січня 2014 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з частки у спільній сумісній власності на житловий будинок №101 по вул. Куйбишева (Привітна) у м.Дніпродзержинську ([PERSON]). Для оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON], [PERSON] звернулась до нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], якою 06.08.2016 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.08.2016 року у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі «Українська» за реєстраційним номером 49880 від 31.03.1999 року нотаріально не посвідчений. Позивачі в судове засідання подали заяви, в яких просять провести розгляд справи за їх відсутності, на підставі поданих ними доказів, підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно [PERSON] міської ради в судове засідання подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, та винести рішення згідно чинного законодавства. Третя особа [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи товарної біржі «Українська» та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, суд вважає можливим розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], що діяла від себе та від імені неповнолітнього сина [PERSON] та її чоловік [PERSON] як покупці, 31.03.1999 року придбали 1/2 частину жилого будинку №101 по вулиці Куйбишева (після перейменування Привітна) у м.Дніпродзержинську у продавця [PERSON], про що було укладено договір купівлі-продажу нерухомості, зареєстрований на Товарній Біржі «Українська», реєстраційний номер 49880 (а. с. 22). Даний будинок було придбано у період перебування у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВГ № 340833 від 25.03.1975 року. Відповідно до п.11 Договору, він підлягав реєстрації у Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування об'єкта нерухомості, про що Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 06.04.1999 року зроблено запис в книзі 68 за реєстровим номером 10749. 31.01.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 162 (а. с. 6). Родинні стосунки позивачки [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу І-ВГ №340833 від 25.03.1975 року, відповідно до якого вона є його дружиною та свідоцтвом про народження ІІІ-КИ №411332 від 09.01.1982 року, відповідно до якого [PERSON] є їхнім сином. Для оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON], [PERSON] звернулась до нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], якою 06.08.2016 року винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.08.2016 року у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу, зареєстрований на товарній біржі «Українська» за реєстраційним номером 49880 від 31.03.1999 року нотаріально не посвідчений (а. с. 11). Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно до вимог ч.іст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.З ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності зі ст.41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, за вимогою сторони, що виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. З урахуванням вищевказаного, позов в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], укладений 31.03.1999 року на товарній біржі Українська» реєстраційний номер 49880, підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України, майно що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.4 ст.355 Цивільного кодексу України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Таким чином, [PERSON], [PERSON] та померлому [PERSON] належать по 1/6 частині житлового будинку № 101 по вулиці Привітній в м. Камянське Дніпропетровської області, який має наступні технічні характеристики: А-1 житловий будинок, загальною площею 63,8 кв. м., житловою площею 42,3 кв. м., Б-1 літня кухня, В-1 вбиральня, № 1 водопровід. Ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності по 1/6 частині спірного житлового будинку за кожним з них, а також, з урахуванням рівності часток кожного з співвласників житлового будинку, на 1/6 частину такого будинку, що за життя належала померлому [PERSON], також підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved