Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з зазначеним вище позовом до [PERSON] (надалі - відповідач-1), [PERSON] (надалі - відповідач-2), в якому просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля ВМW X5, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], вчинений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] відповідно до довідки-рахунку серії ВІА № 791952 від 27.11.2014 року, а також стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач та відповідач-1 перебували в шлюбі, який був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МУЮ в Житомирській області зроблено відповідний актовий запис за № 61 від 28.08.2014 року. 31.05.2011 року під час перебування в шлюбі вони придбали легковий автомобіль ВМW X5, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Проте, згідно листа Бердичівського ЦНППВАЗ за № 22 від 08.01.2015 року позивачу стало відомо, що відповідач-1 без його згоди згідно довідки-рахунку серії ВІА № 791952 від 27.11.2014 року продала спірний легковий автомобіль відповідачу-2 за ціною 77.800,00 грн. Вказана вище угода була укладена після відкриття провадження по справі про розподіл спірного майна подружжя, що вказує на бажання відповідача-1 приховати спільно нажите майно. Відтак, зазначений вище спірний легковий автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя, позаяк придбаний позивачем та відповідачем-1 в період шлюбу, відчужений відповідачем-1 самостійно без згоди позивача. Тобто, позивач стверджує, що не надавав письмової згоди на укладання договору купівлі-продажу спірного легкового автомобіля. Представник позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2015 року [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав, просив суд їх повністю задовольнити. Відповідач-1 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином згідно ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи, заперечень проти позову до суду не подавалися. Відповідач-2 у судове засідання не з'явилась, надала суду письмове заперечення на позов, просила суд розглядати справу без її участі та відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем вказаного спірного легкового автомобіля та набула права власності на підставах, що не заборонені законом (а.с.35-37). В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач-1 перебували в шлюбі, який був розірваний, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Бердичівського МУЮ в Житомирській області зроблено відповідний актовий запис за № 61 від 28.08.2014 року (а.с.6-7). Згідно з довідкою Бердичівського центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів МВС України в Житомирській області за № 22 від 08.01.2015 року станом на 06.01.2015 року ВМW X5, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] був зареєстрований 10.03.2011 року за гр. [PERSON] на підставі довідки-рахунку КІМ 553232 та свідоцтва про реєстрацію [NUMBER]. 13.11.2014 року даний легковий автомобіль був знятий з обліку для реалізації через комерційний магазин та проданий гр. [PERSON] на підставі Д/Р ВІА 491952 від 27.11.2014 року через товариство «Авто-Плюс». Оціночна вартість зазначеного легкового автомобіля становить 77.800,00 грн. (а.с.8). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.04.2015 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на легковий автомобіль ВМW X5, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу-2 на праві власності відповідно до довідки-рахунку серії ВІА № 791952 від 27.11.2014 року (а.с.23). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Щодо змісту ч.1 ст.64 ЦПК України, то письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Стаття 60 СК України містить підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 даної статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як передбачено ч.3 ст.65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. За ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, мас бути нотаріально засвідчена. Судом встановлено, що позивач не надавав письмової згоди на укладання договору купівлі-продажу вказаного легкового автомобіля. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного легкового автомобіля між відповідачем-1 та відповідачем-2 підлягають задоволенню Відповідно до ч.1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved