Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва, в порядку цивільного судочинства, з позовом, в якому поставлено питання про розірвання шлюбу з відповідачем, стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Також, у позовній заяві поставлено питання про визначення місця проживання дітей за місцем реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 18.02.2015 у справі №761/3881/15-ц (провадження №2/761/3357/2015) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей було роз'єднано. Виділено в окреме провадження позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; виділено в окреме провадження позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та передано до канцелярії Шевченківського районного суду м.Києва для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду у відповідності до ст.11-1 ЦПК України. Шляхом автоматичного розподілу у відповідності до ст.11-1 ЦПК України, цивільну справу №761/5103/15-ц (провадження №2/761/3614/2015) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано на розгляд судді Гриньковській Н.Ю. Ухвалою судді від 06.03.2015 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.09.2006 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис №1105. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що на сьогоднішній день, вони з відповідачем проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач самостійно здійснює виховання та утримання дітей, тоді як відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що зумовило позивача звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх доньок. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд, з підстав викладених у позові, його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні щодо сплати позивачу аліментів на дітей не заперечував, однак, заперечував в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини доходу, посилаючись на те, що, окрім малолітніх [PERSON] та [PERSON], він має ще одну малолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 57 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 20.09.2006 між сторонами у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва було зареєстровано шлюб, актовий запис №1105 (а.с.5). Від шлюбу мають доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.11.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №1862 (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 14.07.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1348 (а.с.6). З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що в силу сімейних обставин, вони з відповідачем, протягом тривалого часу, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, їхні малолітні діти залишилися проживати разом з нею. Позивач самостійно здійснює виховання та утримання дітей, сплачує кошти за навчання, лікування, розвиток тощо, а, також, здійснює інші витрати, пов'язані з їх утриманням та навчанням. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (далі- СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст.155 СК України, встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач офіційно працевлаштований, працює на постійній основі та може сплачувати аліменти на дітей і не заперечує проти цього. Водночас, у судовому засіданні встановлено, що відповідач, окрім малолітніх [PERSON] та [PERSON], має ще одну малолітню дитину, яка, знаходиться на його утриманні. Вказана обставина позивачем не заперечувалася. Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2015 та до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн.

Outcome: partial