overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

у лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі в розмірі 12 472 грн. 92 коп. та судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №CNXRF504020191 від 22.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7469 грн. 25 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 09.02.2017 року виникла заборгованість в розмірі 12\~472,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4152,26 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 0,97 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 313,71 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6935,84 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 570,14 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5). Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 12\~472,92 грн. та судовий збір в розмірі 1600 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 вересня 1992 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу, мають повнолітнього сина та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років, шлюбні відносини між ними стали поступово погіршуватися, що в результаті призвело до втрати почуттів любові. Підставою розпаду сімї стало те, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. При цьому зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки не повідомила. 14 квітня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходе на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 1992 року, який зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №\~761 (а.с. 3). Від шлюбу, подружжя мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Підставою розпаду сім`ї стало те, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, що призводило до сварок, в результаті були втрачені почуття любові та поваги один до одного. За час окремого проживання, шлюб зберегти не вдалося, сім`я розпалася остаточно. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач не має наміру, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що сімю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває. У відповідності до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.03.1979 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 372 між ним та [PERSON] посилаючись на те, що сімейне життя між ними фактично припинене з 2008 року у зв'язку з психічними розладами та психічною хворобою дружини. У судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити при розірванні шлюбу позивачу відновити його дошлюбне прізвище «[PERSON]». [PERSON] яка є опікуном недієздатної її матері [PERSON] у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09.03.1979 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 372 (а.с.8). 20 травня 2008 року Васильківським міськрайонним судом Київської області визнано [PERSON] недієздатною (а.с. 16). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При розірванні шлюбу позивач просить відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 вересня 1997 року він уклав шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 588. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON]. Сторони з 2012 року однією сімєю не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Хаврик». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 06 вересня 1997 року в Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя, актовий запис № 588. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON],[INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2012 році, на теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 1993 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб в відділі РАЦС Приморського райвиконкому, актовий запис № 300. Сторони однією сім'єю не проживають з 2012 року, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 квітня 1993 року в відділі РАЦС Приморського райвиконкому, актовий запис № 300. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 02 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 10. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Вказує, що спільне життя не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя, та з грудня 2015 року шлюбні стосунки сторін припинено та спільне господарство не ведеться, позивач проживає окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами по справі повністю втрачене почуття любові та поваги один до одного, що суперечить їх інтересам, неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Крім того, просить судові витрати, пов'язані з розглядом справи присудити порівну сторонам. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, наполягав на розірванні шлюб між ним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 02 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 10. Від вказаного шлюбу сторони дітей не мають. Спір про розділ майна відсутній. З грудня 2015 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Крім того, стягненню з відповідача підлягає частина судових витрат в розмірі 320 грн., сплачених позивачем при подачі до суду вказаної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з належного рухомого та нерухомого майна і заборону на його відчуження, накладені постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 15.11.2010 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-390/10, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 29.09.2010 року, про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 41 396 грн. 26 коп. 15.11.2010 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, з метою забезпечення виконання рішення суду, винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить [PERSON] на праві власності. Вказує, що 22.12.2016 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Позивач стверджує, що добровільно виконав рішення суду та сплатив борг в сумі 41 396 грн. 26 коп., а також суму виконавчого збору та витрат, у зв'язку із чим він і звернувся до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи, Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про виселення. В обґрунтування позову вказували, що в ході неодноразових перевірок інспекторами КП «Київжитлоспецексплуатація» було встановлено, що відповідачі самовільно зайняли нежилі приміщення в будинку [ADDRESS] загальною площею 102,1 кв. м. у т.ч.: 1 поверх МСК - 7,6 кв.м., підвал 62,9 кв.м., МСК - 31,6 кв.м. використовують їх для власних потреб та без відповідних розпорядчих документів. 24 жовтня 2017 року представниками КП «Київжитлоспецексплуатація» проведено повторне колективне обстеження щодо фактичного використання нежилих приміщень загальною площею 102,1 кв. та вставлено, що до зазначених приміщень є вільний доступ співробітниками КП «Київжитлоспецексплуатація». В судовому засіданні представник позивача подала заяву в якій вказує про задоволення відповідачами вимог після пред»явлення позову, зазначає, що не підтримує позов до [PERSON] та [PERSON] про виселення, однак просить стягнути із відповідачів понесені у справі судові витрати в розмірі 3200 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву. Відпоідач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву в якій проти позову заперечує вказуючи на те, що жодного відношення до площ, які належать КП «Київжитлоспецексплуатація» не має та особисто їх не використовує. [PERSON] в судове засідання з»явився, заяву представника позивача про часткову відмову від позову підтримав, не заперечував щодо сплати судового збору. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про виселення. В обґрунтування позову вказували, що відповідачі самовільно зайняли нежилі приміщення в будинку [ADDRESS] загальною площею 102,1 кв. м. у т.ч.: 1 поверх МСК - 7,6 кв.м., підвал 62,9 кв.м., МСК - 31,6 кв.м., використовують їх для власних потреб та без відповідних розпорядчих документів. З матеріалів справи вбачається, що після звернення до суду із вказаним позовом і до розгляду справи в суді відповідачами було звільнено нежилі приміщення в будинку [ADDRESS] загальною площею 102,1 кв. м. у т.ч.: 1 поверх МСК - 7,6 кв.м., підвал 62,9 кв.м., МСК - 31,6 кв.м., що підтверджується актом обстеження нежилих приміщень від 24.10.2017 року. У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред»явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Згідно квитанцій долучених до матеріалів справи, позивачем сплачено 3200 грн. 00 коп. судового збору. З огляду на зазначене, враховуючи, що позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред»явлення позову, суд вважає необхідним стягнути понесенині судові витрати із [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 09 вересня 2011 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 08 листопада 2016 року має заборгованість по кредитному договору у сумі 13 410, 10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4945,61 грн.; заборгованість по процентам 1578,56 грн.; заборгованість за пенею 5771, 16 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 614,77 грн. Загальна сума заборгованості становить 13410,10 грн. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13410,10 грн. У судове засідання позивач свого представника не направив, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. За письмовою згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи 09 вересня 2011 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У звязку з порушенням зобовязань за договором, відповідач станом на 08 листопада 2016 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 13 410, 10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4945,61 грн.; заборгованість по процентам 1578,56 грн.; заборгованість за пенею 5771, 16 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 614,77 грн. Загальна сума заборгованості становить 13410,10 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що позивач надає відповідачу, який проживає в квартирі [ADDRESS] послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків в частині оплати за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані йому послуги у розмірі 5 728,18 грн. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Управляюча компанія «КОМФОРТ СЕРВІС» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5 728,18 грн.; 2 223,55 грн. - індекс інфляції; 215,63 грн.-3 % річних від простроченої суми, всього 8 167,36 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається із матеріалів справи, позивач надає відповідачу, який є власником в квартири [ADDRESS] житлово-комунальні послуги Відповідач ігнорує виконання своїх обов'язків в частині оплати за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по оплаті за надані йому послуги у розмірі 5 728,18 грн.; 2 223,55 грн. - індекс інфляції; 215,63 грн.-3 % річних від простроченої суми, всього 8 167,36 грн. Відповідач добровільно не погоджуються сплачувати заборгованість та продовжує ухилятися від спати. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved