Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив,що між Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». Між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 17.07.2007 року було укладено кредитний договір №001-2900/756-0002, відповідно до якого позичальник отримав кредит на придбання майна в сумі 130000,00 швейцарських франків строком до 10.05.2029 року зі сплатою 8,95% річних за користування кредитом. 02.04.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору, якою сторони погодили зміну розміру плати за користування кредитом, підтвердили правомірність встановлення ставки за користування кредитом з 15.07.2008 року на рівні 10,95% річних, а також вирішили змінити розмір плати за користування кредитом: з 02.04.2009 року по 09.03.2010 року включно ставка 7,25% річних, з 10.03.2010 року по 09.03.2015 року - 11,69% річних, а починаючи з 10.03.2015 року - 10,95% річних. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №001-2900/826-0002-Р/1 від 17.07.2007 року,згідно якого остання зобов»язалась відповідати по зобов»язаннях [PERSON] 09.04.2014 року Оболонським районним судом м.Києва у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю: стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.07.2007 року в розмірі 152101,60 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2011 року складає 1318933,81 грн., стягнуто судові витрати в загальному розмірі 1700 грн., зустрічну позову вимогу про визнання недійсним кредитного догвоору залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили 11.06.2014 року. Даним рішенням суду було стягнуто з відповідачів за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 25.07.2013 року відсотки та підвищені відсотки. На підставі ст. ст. 625, 1050, 1054 ЦК України позивач заявиви позовну вимогу про стягнення з відповідачів солідарно на користь банку заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором від 17.07.2007 року за період з 13.12.2011 року по 05.02.2015 року в сумі 46420,06 швейцарських франків,що за курсом НБУ еквівалентно сумі 902066,23 грн. та вимогу про стягнення з відповідачів солідарно на користь банку суму боргу у вигляді курсової різниці за кредитним договором в розмірі 1636808,06 грн. та судового збору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала,просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачів за участю представника. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечувала,подала до суду заяву про застосуавння стрків позовної давності. Зазначила, що вимоги до поручителя є безпідставними, оскільки порука припинилась відповіднодо ч.4 ст. 559 ЦК України. Позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду від дня настання строку виконання основного зобов»язання з 09.04.2014 року. Вважає вимогу про стягнення курсової різниці безпідставною, оскільки такий захист прав та інтерсів не передбачений ні законодавством , ні договором кредиту. Крім того,зазначає, що з моменту набрання рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.04.2014 року законної сили,право банку на отримання процентів за кредитним договором припинилось. Стягненню підлягають виключно суми на підставі ст. 625 ЦК України. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази у справі,встановив наступне. Між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 17.07.2007 року було укладено кредитний договір №001-2900/756-0002, відповідно до якого позичальник отримав кредит на придбання майна в сумі 130000,00 швейцарських франків строком до 10.05.2029 року зі сплатою 8,95% річних за користування кредитом. 02.04.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору, якою сторони погодили зміну розміру плати за користування кредитом, підтвердили правомірність встановлення ставки за користування кредитом з 15.07.2008 року на рівні 10,95% річних,а також вирішили змінити розмір плати за користування кредитом: з 02.04.2009 року по 09.03.2010 року включно ставка 7,25% річних, з 10.03.2010 року по 09.03.2015 року - 11,69% річних, а починаючи з 10.03.2015 року - 10,95% річних. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №001-2900/826-0002-Р/1 від 17.07.2007 року,згідно якого остання зобов»язалась відповідати по зобов»язаннях [PERSON] 09.04.2014 року Оболонським районним судом м.Києва у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю: стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.07.2007 року в розмірі 152101,60 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2011 року складає 1318933,81 грн., стягнуто судові витрати в загальному розмірі 1700 грн., зустрічну позову вимогу про визнання недійсним кредитного договору залишено без розгляду. Рішення набрало законної сили 11.06.2014 року Даним рішенням суду було стягнуто з відповідачів за кредитним договором тіло кредиту, нараховані включно до 25.07.2013 року відсотки та підвищені відсотки. Відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Враховуючи, що строки позовної давності, передбачені ст.257 ЦК України, позивачем перервані зверненням до суду відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України та рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі про стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за договором кредиту від 17.07.2007 року ухвалено 09.04.2014 року, то саме з цієї дати підлягає обраховуванню шестимісячний строк, необхідний для звернення до суду з вимогами до поручителя. Звернувшись до суду з позовом до поручителя 12.02.2015 року позивачем пропущено встановлений строк звернення, отже суд прийшов до висновку про припинення поруки [PERSON] за договором поруки від 17.07.2007 року, оскільки кредитор не пред»явив позов до поручителя протягом 6 місяців від настання права вимоги. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В частині вимоги до кредитора банком не порушені строки позовнох давності,оскільки вони переривалися зверненням до суду з позовом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором,а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Підстави припинення зобов»язань зазначені у ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України та не передбачають можливості припинення зобов»язань у зв»язку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора про дострокове припинення зобов»язання. Рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі про стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за договором кредиту від 17.07.2007 року, що ухвалено 09.04.2014 року, боржником не виконано, правовідносини сторін по договору кредиту не припинилися, договір кредиту є дійсним, а отже і передбачені ним умови підлягають виконанню сторонами, наявність судового рішення не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє боржника від виконання грошового зобов»язання, до якого входять виплата відсотків та, поряд з цим, не позбавляє кредитора права на отримання сум ,передбачених ч. 2 ст. 625ЦК України. Враховуючи викладене,суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог банку про стягнення з [PERSON] заборгованості по відсотках за договором кредиту від 17.07.2007 року в розмірі 46420,06 швейцарських франки, що еквівалентно сумі 902066,23 грн. Позовну вимогу банку про стягнення солідарно з відповідачів суми боргу у вигляді курсової різниці за кредитним договором №001-2900/756-0002 від 17.07.2007 року у розмірі 1636808,06 грн. суд вважає безпідставною, такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Перелік захисту цивільних прав та інтересів визначений ч.2 ст. 16 ЦК України не включає в себе права стягнення курсової різниці, також таке стягнення не передбачено договором кредиту або поруки. П.8.5 договору кредиту, відповідно до якого : позичальник розуміє наслідки настання валютних ризиків закредитом в іноземній валюті та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов»язаних з конвертацією валюти , - не містить зобов»язання по сплаті курсової різниці. Крім того, слід зазначити, що курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися, як збільшуватися так і зменшуватися, однак ця обставина не дає стороні у зобов»язанні права пред»явлення вимоги без належно оформленого зобов»язання щодо цього сторін.

Outcome: partial