overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування у розмірі 31 123,26 грн., пеню у розмірі 5 494,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 059,30 грн., 3 % річних у розмірі 625,31 грн. На обґрунтування позову зазначає, що між [PERSON] та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 14.10.2013 року укладено договір добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків № 35-09/000016586/1.1.2.00. 30.01.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату суми страхового відшкодування. Згідно калькуляції № КА-0001241 від 24.04.2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 31 123,26 грн. Проте, жодних виплат не було здійснено, що стало підставою для позивача для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Позивач вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Судовим розглядом встановлено, що транспортний засіб марки «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER], згідно договору № 35-09/00016586/1.1.200 добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків, що укладений між ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та [PERSON], застрахований в ПАТ «УСК «Гарант-Авто». 30 січня 2014 року по вул. Якіра - вул. Дегтярівська в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER]. Згідно калькуляції № КА-0001241 від 24.04.2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Mazda» реєстраційний номер [NUMBER] становить 31 123,26 грн. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ПАТ «УСК «Гарант-Авто» взяті на себе зобов'язання за Договором добровільного страхування транспортного засобу та супутніх ризиків належним чином не виконує, тому позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суми страхового відшкодування у розмірі 31 123,26 грн., пені у розмірі 5 494,75 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 059,30 грн., 3 % річних у розмірі 625,31 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Зважаючи, що суд задовольняє позовні вимоги, а [PERSON] згідно Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 413,29 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що він є наймачем квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований, але не проживає з квітня 2000 року [PERSON] син дружини. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більше шести місяців, позивач просить визнати його таким, що втратив вправо користування квартирою на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України. У судовому засіданні позивач не зявився, повідомивши письмово про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення міськвиконкому Броварської міської ради від 21 квітня 1987 року № 455 [PERSON] на сімю у складі 4-х чоловік: дружина [PERSON] (померла 12.08.2014 року), дочка [PERSON], син дружини [PERSON], був виданий ордер № 367 від 19.05.1987 року на вселення в квартиру [ADDRESS] (нині Кирпоноса) в м. Бровари Київської області. Згідно акту складеного 10.02.2015 року депутатом Броварської міської ради [PERSON] на підставі свідчено сусідів [PERSON], [PERSON], відповідач не проживає в спірній квартирі з 2000 року. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на наведене та враховуючи, що відповідач не проживає у будинку більше шести місяців без поважних причин, доказів не проживання в квартирі з поважних причин суду не надано, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задовольнню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2010 року. У шлюбі у сторін [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю. З січня 2014 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. З вищевикладених підстав позивач просив суд розірвати шлюб, вважає примирення неможливим і небажаним для себе. Спір про розподіл спільного майна між сторонами відсутній, питання щодо проживання дочки та надання матеріальної допомоги на її утримання вирішено сторонами в позасудовому порядку. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, які не заперечують проти розгляду справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 22.10.2010 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., актовий запис № 1695, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). [INFO] року народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9), згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] З січня 2014 року сторонни не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому, суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною його сестру, [PERSON], [INFO], яка страждає на психічне захворювання, є інвалідом першої групи та перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері. В результаті хвороби сестра не може самостійно орієнтуватися в навколишньому середовищі та суспільстві, у неї відсутні навички самообслуговування. Просить призначити його опікуном сестри. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування виконкому Бердичівської міської ради у судове засідання не з'явився, у матеріалах справи наявна заява з проханням справу слухати за відсутності представника органу опуки та піклування. Дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник є рідним братом [PERSON], [INFO] ( а.с. 7, 9-11, 15). [PERSON] являється інвалідом першої групи з дитинства та перебуває на обліку у лікаря психіатра ( а.с. 6, 14). Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 87-2015 від 11 березня 2015 року [PERSON] з дитинства страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) внаслідок органічного ураження головного мозку. Діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання в 1997 році визнаний інвалідом І групи дитинства довічно. В силу наявних у неї психічних порушень (недорозвитку процесів мислення, пам'яті, мови, інтелекту, емоційно-вольової сфери) неспроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зважаючи, що згідно висновку експерта [PERSON] не спроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати, внаслідок психічних порушень, суд вбачає підстави для визнання її недієздатною. Відповідно до статей 60 та 63 ЦК України у разі визнання особи недієздатною суд встановлює опіку над фізичною особою і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна або піклувальника. Згідно подання органу опіки та піклування, виконком Бердичівської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON] у разі визнання її недієздатною. Суд не вбачає перешкод для призначення заявника опікуном. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним його брата [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що останній є інвалідом 2 групи у зв'язку з хронічним психічним захворюванням, внаслідок якого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного контролю та догляду, який здійснює заявник. Просить визнати [PERSON] недієздатним. В ході розгляду справи заявник [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про призначення його опікуном брата [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що заяву підтримує, просить задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви, визнання [PERSON] недієздатним та у випадку задоволення судом заяви вважає за доцільне призначити його опікуном рідного брата [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], являються рідними братами. Вказаний факт підтверджується даними їхніх свідоцтв про народження. Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 221 від 14.04.2015 року [PERSON], [INFO], страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії параноїчної форми, безперервного перебігу, з вираженим дефектом апато-абулічного типу. Наявний у [PERSON] хронічний стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опіку. Відповідно до Подання опікунської ради виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради про доцільність встановлення опіки № 02-17/440 від 26.05.2015 року з урахуванням положень ст. ст. 39, 40, 41, 55, 56, 60, 63 Цивільного кодексу України, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки, опікунська рада, в разі визнання [PERSON], 1973 року народження, вважає за доцільне встановити над ним опіку та призначити опікуном його брата [PERSON], 1979 року народження. А тому суд вважає за можливе передати недієздатного [PERSON] під опіку брату [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що розбіжності у написанні їх прізвищ перешкоджає йому реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Друга Київська державна нотаріальна контора явку свого представника не забезпечило, надало заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 6-8). Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] року народження, - заявника у справі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, та померлий [INFO] року [PERSON], [INFO] року народження, є сином та батьком, а дані факти підтверджуються документами по справі, не зважаючи на розбіжності у написанні прізвищ останніх, то на підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного, куруючись ст. ст. 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що у липні 2007 року померла його рідна сестра [PERSON] Після смерті сестри залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, але він не може скористатися правом на спадщину, так як відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між ним та померлою сестрою [PERSON], тому звернувся до суду. В судовому засіданні [PERSON] показав суду, що в нього було дві сестри, одна з яких - [PERSON] - ще до війни вийшла заміж за [PERSON], однак свідоцтво про шлюб не збереглося, тому він не може скористатися правом на спадщину. Представник заявника [PERSON] заяву [PERSON] підтримала, суду пояснила, що [PERSON] не може скористатися правом на спадщину після смерті сестри, так як не збереглося її свідоцтво про одруження, тому не може підтвердити факту родинних відносин між братом та сестрою. Просила суд встановити родинні відносини між [PERSON] та померлою [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], які до смерті піклувалися один про одного, проживали разом в одному господарстві. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с.Венеславівка Гадяцького району, його батьками були [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народилася [INFO] року в с. Середняки Гадяцького району, її батьками були [PERSON] та [PERSON] Згідно повідомлення відділу ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ Полтавської області актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON], за 1936 рік по Венеславівській сільській раді Гадяцького району не виявлено. Згідно Державного акту на право власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,47 га. [INFO] року в с. Венеславівка Гадяцького району [PERSON] померла. Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради на дату смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO] разом з братом [PERSON] За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] та померла [PERSON] є рідними братом та сестрою. Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між заявником та померлою [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, вказуючи, що 15 квітня 2007 року він поїхав на роботу до м. Києва. 17 квітня 2007 року подзвонив дружині [PERSON] і повідомив, що доїхав. З того часу ніяких відомостей про себе дружині не надавав. У зв'язку з цим [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Рішенням Гадяцького районного суду від 27 червня 2008 року [PERSON], [INFO] було визнано безвісно відсутнім. В грудні 2014 року [PERSON] повернувся додому, де йому дружина повідомила про прийняте судом рішення. На даний час [PERSON] має право на оформлення пенсії, але так як рішенням суду визнаний безвісно відсутнім, тому він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, пояснив суду, що він раніше проживав в м.Гадяч разом з своєю дружиною [PERSON] У квітні 2007 році поїхав до м. Києва на заробітки, з того часу рідним про своє місцезнаходження не повідомляв, бо не мав засобів зв'язку. При поверненні в грудні 2014 року додому, від дружини дізнався, що за рішенням суду визнаний безвісти відсутнім за заявою його дружини. Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі, Державна міграційна служби України УДМС України в Полтавській направили до суду заяви про розгляд справи без участі представників, проти задоволення заяви не заперечують. Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 червня 2008р., [PERSON], [INFO] визнаний безвісно відсутнім. На даний час [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Дані про його особу підтверджуються паспортом, військовим квитком та іншими документами, доданими до справи та оглянутими в судовому засіданні. Відповідно ст. 45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Оскільки на даний час [PERSON] з'явився, його місце знаходження є відомим, суд вважає, що рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 червня 2008 року, яким [PERSON], [INFO] був визнаний безвісно відсутнім підлягає скасуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що між ним та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 17 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні відносини з відповідачем він не підтримує. Шлюбні стосунки припинені у зв'язку з абсолютно протилежних поглядів на спільне життя. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сім'ї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість з'явитися в судове засідання відповідач суду не надавала. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved