overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що з 24 червня 2003 року по 18 січня 2013 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], а [INFO] року народилась [PERSON], батьками яких є сторони у справі (а.с.7,8). Діти мешкають разом з позивачкою в [ADDRESS] (а.с. 12). Діти перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Іллічівського району Маріупольської міської ради та отримують соціальну допомогу як діти інваліди, а саме: [PERSON] - з 21 грудня 2011 року у розмірі 1307,30 грн., а [PERSON] - з 21 вересня 2013 року у розмірі 949 грн. (а.с.10,11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, які є інвалідами, платника аліментів, який працює, інших осіб на утриманні не має, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментних на утримання непрацездатної матері позовні вимогу обґрунтовуючи тим, що Відповідач по справі є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Позивачка являється інвалідом другої групи (а.с.7), як пенсіонер вона перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Центрально - Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію, розмір якої становить 2503,86 грн (а.с.9), як стверджує позивач, пенсія є для неї єдиним джерелом доході і після смерті її чоловіка, [PERSON] - [INFO] (а.с.12) тих коштів, що вона отримує з пенсії не вистачає на повноцінне проживання: на лікування, харчування, придбання одягу. Таким чином, єдиною особою від якої [PERSON] має право вимагати матеріальної допомоги є її син - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засіданнявідповідач не з'явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка являється інвалідом другої групи, після смерті її чоловіка, [PERSON] пенсії, яку вона отримує не вистачає на проживання, в зв'язку з чим єдиною особою до якої вона має право звернутися для надання матеріальної допомоги є її син - [PERSON], який має стабільний дохід. В теперішній час Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання Позивачки. Інших доходів, окрім нарахованої пенсії у позивачки немає. Викладені вище фактичні обставини справи підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що він може і повинен утримувати позивачку до покращення її матеріального становища, оскільки у позивачки немає інших доходів, які б забезпечували її умови для життя та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 липня 2007 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON], однак спільне життя не склалося у зв'язку з недостойною поведінкою відповідача у родині, який неодноразово застосовував фізичну силу до неї, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дітей участі не приймає. Шлюбні відносини між сторонами припинені вже більше трьох років, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожен окремо надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 27 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5), [INFO] року народилася дочка [PERSON], [INFO] року - дочка [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей, однак за період спільного життя створити міцної родини не змогли, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач також просив шлюб розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу та визнання позову відповідачем не порушуватиме прав, інтересів третіх осіб та дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 серпня 1998 року. Позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], однак спільне життя не склалося у зв'язку зі зловживанням відповідачем спиртними напоями, його небажанням влаштуватися на роботу, постійними зрадами та сварками, які ставлять під загрозу здоров'я позивачки та доньки. Шлюбні відносини фактично припинені з грудня 2013 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожен окремо надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка свої позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що 29 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5), [INFO] року в них народилася дочка [PERSON] (а.с. 6). Згідно зі ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на їх вільній згоді. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дочку, однак за період спільного життя створити міцної родини не змогли, разом не проживають з грудня 2013 року, спільне господарство не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач також просив шлюб розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що почуття любові та поваги між сторонами утрачено, вони спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження сім'ї не можливе, розірвання шлюбу та визнання позову відповідачем не порушуватиме прав, інтересів третіх осіб та дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 643 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця в розмірі 450 гривень. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що згідний сплатити аліменти на утримання дитини в розмірі 450 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється та підтверджується довідкою Чорнівської сільської ради Новоселицького району № 10 від 09 січня 2014 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю та позов визнав, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 20 лютого 2014 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що з 26.08.2006 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який з моменту припинення шлюбних відносин проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, через що шлюбні відносини фактично припинені в січні 2013 року, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.00 коп. щомісяця до його повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, при цьому уточнила позовні вимоги, просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.00 коп. щомісяця до його повноліття. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.00 коп. щомісяця до його повноліття. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 23 березня 2000 року і по даний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від останнього народжено їх спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та нею утримується. Відповідач добровільно грошових коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість (щомісячно отримує пенсію за вислугою років, у шлюбі перебуває вперше, інших дітей не має), а позивачка самостійно забезпечити повне утримання її дочки не взмозі. Просила суд щомісячно стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільної дочки аліменти в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру аліментів, визначеного законом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про підтримання позову в понвному обсязі та про розгляд справи у її відсутність. Відповідач подав суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглянути дану заяву у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено факт перебування сторін по справі у шлюбі з 23 березня 2000 року і по 04 лютого 2014 року включно. У шлюбі від відповідача позивачка народила дочку [PERSON], [INFO] року, яка перебуває на її утриманні (позивачки по справі) (а.с.5-7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки, суд виходить з наступного. - позивачка є працездатною особою, є суб'єктом підприємницької діяльності і щомісячно отримує прибуток, є заміжньою; - відповідач є особою працездатного віку, у шлюбі перебуває вперше, має постійне місце проживання в с.Подільки, отримує пенсію за вислугою років, яка йому призначена довічно (а.с.15). На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає інтересам спільної дитини сторін, тому з відповідача необхідно щомісячно стягувати аліменти на утримання його дочки у розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше їх мінімального розміру, встановленого законом. Крім цього, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка Лук»яненко О.А. звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вона є спадкоємицею за заповітом. Однак, в передбачений законом термін не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки їй завадила хвороба та скрутне матеріальне становище. Позивач прохала суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю. Представник відповідача сільський голова Світлогірської сільської ради в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.6). Позивач є спадкоємицею за заповітом (а.с.12). Згідно довідки Сітлогірської сільської ради [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті по [ADDRESS] (а.с. 13). В зв'язку з хворобою, що підтверджується довідкою та випискою із історії хвороби, позивачка пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори (а.с.15-16). Згідно з ст.1272 ч.3 ЦК України позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У лютому 2014 року позивач пред'явила дійсний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], матір якого позбавлена батьківських прав щодо нього. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утримані, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини доходів на утримання дитини щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач до суду не з'явилась, заперечень проти позову не представила, була повідомлена належним чином. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача заочно, згідно до ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: З свідоцтва про народження дитини, рішення Артемівського районного суду м.Луганська від 22.05.2013 р., рішення Виконавчого комітету Артемівської районної у м.Луганську ради № 67/2 від 09.07.2013 р., довідки про склад сім'ї від 12.04.2014 р., довідки УПФУ в Артемівському районі м.Луганська № 93/03-37 від 12.02.2014 р. встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] і [PERSON], [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо свого малолітнього сина, малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, опікуном над малолітнім [PERSON] призначено бабусю [PERSON], малолітня дитина проживає разом з [PERSON], остання є пенсіонером і перебуває на обліку в УПФУ в Артемівському районі м.Луганська, загальна сума отриманого нею доходу - пенсії за період з жовтня 2013 р. по лютий 2014 р. склала 5135,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. Відповідач є працездатною, принаймні іншого не довела. Не подала заперечень проти визначення аліментів у вказаному розмірі. Суд вважає можливим стягнути аліменти у вказаному розмірі 1 / 4 частки від доходів, що відповідає інтересам дитини і не порушить прав відповідача. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183 СК України, п. 1. ч. 1 ст. 367, ст.88 , ст. 213, 214, 224-225 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved