overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] стверджуючи, що відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання їхнього сина, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка на з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач теж в судове засідання не з'явився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Стан здоров'я й матеріальне становище дитини та відповідача задовільні. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності зі ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі спору розмір аліментів визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. При таких обставинах позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд вважає, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 09 вересня 1993 року Відділом запису актів громадянського стану міста Києва Палац одруження «Дарницький», про що складено відповідний актовий запис за № 1848. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб та сімю. Між ними постійно виникають сварки та суперечки, що негативно впливає на її психологічний стан. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 вересня 1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 181922 виданим 08 листопада 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Із пояснень позивача вбачається, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом з грудня 2013 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 09 грудня 1995 року Семиполківською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 29. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися через схильність відповідача до азартних ігор. В результаті чого чоловік матеріально сім'ю не забезпечує, так як всі гроші які в нього є він програє. Все це негативно впливає на її психологічний стан та негативно впливає на фізичний та моральний розвиток їхніх дітей. Тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Від шлюбу мають: сина - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 грудня 1995 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 09 грудня 1995 року Семиполківською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області. Із пояснень позивача вбачається, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не проживають разом з вересня 2013 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між - [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 10 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 948. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, організацію сімейного побуту, права та обов'язки подружжя. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали і лайки. На її пропозиції змінити свою поведінку він адекватно не реагує. Все це призвело до розладу сімейних відносин та припинення подружніх стосунків. З грудня 2013 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сторонам надавався термін на примирення, але примирення не відбулося. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 листопада 2007 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з січня 2014 року. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд стягує з другої сторони понесені й документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 11 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 326. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, організацію сімейного побуту, права та обов'язки подружжя. Це призвело до розладу сімейних відносин та припинення подружніх стосунків. З лютого 2013 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, примирення між ним та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 липня 2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 липня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства з лютого 2013 року. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], зареєстрованого 30 вересня 1995 року у Малосевастянівській сільській раді Христинівського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9. В обгрунтування вимог посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, організацію сімейного побуту, права та обов'язки подружжя. Це призвело до розладу сімейних відносин та припинення подружніх стосунків. З 2010 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, примирення між ним та позивачем не можливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 вересня 1995 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30 вересня 1995 року, виданим Малосевастянівською сільською радою Христинівського району Черкаської області. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо та не ведуть спільного господарства з березня 2011 року. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася з заявою до суду у якій просила визнати брата, [PERSON] померлим з 11.02.2014 року. У заяві зазначила, що її брат [PERSON], [INFO] пішов з дому 22.12.2010 року та до теперішнього часу не повернувся. Звернення до міліції щодо його розшуку не дали результатів. Рішенням Новосанжарського районного суду від 13.03.2012 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім, з того періоду жодної інформації щодо нього не надходило, тому у [PERSON] виникла необхідність звернутися до суду із заявою про визнання його померлим з метою оформити спадщину, що залишилася після нього. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району в судове засідання не з'явився, надавши суду у якій прохав заяву розглядати у їх відсутність, проти заяви не заперечував. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки від 11.02.2014 року №1047 виданої Новосанжарським РВ УМВС України у Полтавській області, що [PERSON] розшукується органами міліції як безвісти зниклий з 22.11.2010 року. Розшукові заходи результату не дали (а.с. 19). Стаття 46 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Місцем проживання фізичної особи, відповідно до ст.29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання [PERSON] було домоволодіння в [ADDRESS] за якою про нього немає відомостей протягом більш ніж три роки, згідно довідки виконкому Сраосанжарської сільської ради від 22.01.2014 року та акту обстеження житлово-побутових умов від 10.02.2014р. (а.с. 7-8). Задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим має для неї юридичне значення - можливість оформлення спадщини після брата [PERSON] Частина 3 статті 46 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про оголошення [PERSON] померлим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася із вказаним позовом до [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука у судове засідання не з'явився. на адресу суду направив клопотання про слухання справи без його участі, при розгляді справи просив врахувати права та інтереси малолітньої [PERSON] та узяти до уваги рішення виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука № 102 від 10.04.14 року «Про надання суду висновку органу опіки та піклування Автозаводського району м. Кременчука щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON]». Прокурор Тютюнник Я.Л. вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з осені 2011 року. В 2013 році фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено. Донька сторін, [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] з дитиною не спілкується, вихованням доньки не займається, не піклується про стан її здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток; допомоги дитині не надає. 13.02.2014 року відповідачем було складено нотаріально посвідчену заяву, зареєстровану в реєстрі за № 482, в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Питання про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 10.04.2014 року за № 102 суду надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася у суд з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 01 листопада 2003 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 144. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Вказала, що нормальні сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, від чого подружжя весь час сварилося. На даний час шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просила вказаний шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Просив розглядати справу у його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 листопада 2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 144 (а.с. 6). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] ( а.с.10). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя останнім часом сварилося, відсутність у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, зареєстрований 29 травня 1999 року. Вимоги мотивувала тим, що збереження сім'ї неможливе, оскільки з відповідачем сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями. Спільного господарства та бюджету вони не мають, подружніх стосунків не підтримують хоча і проживають в одному будинку. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що зберегти сім'ю не бажає, понесені судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач позов не визнав, пояснив, що не бажає розлучатися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29 травня 1999 року вбачається, що сторони з 29 травня 1999 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Козлиничівською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 3. З пояснень сторін встановлено, що вони спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Спільні неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з позивачем. Наданий судом шестимісячний строк для примирення не приніс результату для збереження сім'ї - позивач не бажає зберегти сім'ю, наполягає на розірванні шлюбу. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн., підлягає стягненню з відповідача у користь позивача. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved