Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

У провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору купівлі-продажу № б/н від 11 вересня 2019 року в сумі 15546 грн. 41 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідач звернувся фізичної особи-підприємця [PERSON] , у зв`язку з чим 11 вересня 2019 року уклав договір купівлі-продажу. Згідно договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на вісім пластикових вікон. Згідно договору, строк виготовлення та доставки продукції складає двадцять один календарний день з моменту внесення передоплати. Відповідач отримав продукцію 19 вересня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , про що є виїзний лист доставки вікон, тобто в строки, передбачені договором. Відповідно до Договору, відповідач зобов`язався сплатити вартість виробів, згідно з «Графіком погашення платежів», тобто повинен був сплатити 11 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року по 7500 грн., які сплатив частково. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 11 травня 2020 року за відповідачем наявна заборгованість за договором в розмірі 15546 грн. 41 коп., яка складається з наступного: - 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, з них: - 10860 грн. 00 коп. - нарахована пеня; - 686 грн. 41 коп. - нарахована пеня 24 % річних. Позивач зазначає, що на даний час заборгованість відповідачем не погашена, тому змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по Договору. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до поданої суду позовної заяви позивач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи . Відповідно ч. 5 ст. 278 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням(викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу метало пластикових виробів. (а. с. 7-9). Згідно договору, строк виготовлення та доставки продукції складає двадцять один календарний день з моменту внесення передоплати. Відповідач отримав продукцію 19 вересня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , про що є виїзний лист доставки вікон, тобто в строки, передбачені договором. Відповідно до Договору, відповідач зобов`язався сплатити вартість виробів, згідно з «Графіком погашення платежів», тобто повинен був сплатити 11 жовтня 2019 року та 11 грудня 2019 року по 7500 грн., які сплатив частково. 22 квітня 2020 року позивач надіслав відповідачеві лист з вимогою погасити наявну заборгованість. 29 квітня 2020 року позивач надіслав відповідачеві лист з вимогою погасити наявну заборгованість, однак станом на час звернення до суду відповідач наявну заборгованість не погасив. Відповідно до п. 7.5 Договору, відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. До матеріалів справи долучено розрахунок процентів за користування коштами та розрахунок за несвоєчасне виконання зобов`язань, тому станом на 11 травня 2020 року за відповідачем наявна заборгованість за договором в розмірі 15546 грн. 41 коп., яка складається з наступного: - 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, з них: - 10860 грн. 00 коп. - нарахована пеня; - 686 грн. 41 коп. - нарахована пеня 24 % річних. (а. с. 5-6). Правовідносини, що виникли регулюються положеннями Цивільного кодексу України, та Договором купівлі-продажу метало пластикових виробів. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати із договорів та інших правочинів, чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст. 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду доказів того, що заборгованість відсутня, а тому суд вбачає докази надані позивачем достатніми для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved