Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2 000 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 8 червня 2015 року щомісячно. 03 лютого 2015 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. Він не відмовляється від виховання та утримання їхнього сина, який на даний час проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], однак не в змозі сплачувати аліменти у призначеному розмірі 2000 грн. щомісячно. Під час розгляду справи про стягнення аліментів, він зазначав, що працює в якості водія та має мінливий дохід, який становить близько 8000 грн., винаймає житло вартістю 4500 грн. щомісячно, витрати на їжу складають близько 3000 грн.. За вказаних обставин він може сплачувати аліменти у розмірі не більше 1000 грн. щомісячно та допомагати купувати дитині сезонні речі. З 01 жовтня 2015 року його було звільнено з роботи і він втратив більшу частину своїх доходів. На даний час його дохід становить близько 4500 грн. щомісячно, що підтверджується декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця. Через погіршення матеріального становища він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно, тому змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з 2000 грн. до 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 жовтня 2015 року. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі з 2000 грн. до 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання цього позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21 грудня 2007 року по 03 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2015 року позов [PERSON]до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 червня 2015 року, у решті позову відмовлено. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2015 року. Відповідно до наданої позивачем податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за ІІІ квартал 2015 року, [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, загальна сума доходу за звітний період складає 13485,00 грн.. У позовній заяві позивач зазначив, що на даний час його матеріальне становище погіршилось, з 01 жовтня 2015 року він звільнений з роботи, у зв'язку з чим втратив основний дохід. У судовому засіданні позивач стверджував, що на даний час його дохід є нестабільним і становить 4500 -5000 грн. щомісячно. Також [PERSON]зазначив, що винаймає житло і витрачає кошти на його оренду, а також на харчування та ремонт автомобіля, а тому не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно. Крім того позивач зазначив у позовній заяві, що все майно, яке було придбане за час спільного проживання з [PERSON] залишилось у неї, та на підтвердження даної обставини надав копію шлюбного договору від 02 серпня 2013 року, який був укладений між ним та [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору оренди квартири від 01 серпня 2014 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON], вбачається, що відповідно до умов даного договору [PERSON], як орендар прийняв у тимчасове користування 2-х кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до умов п. п. 4, 5 даного договору строк оренди встановлено з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2016 року, з можливістю продовження при згоді обох сторін. Строк оренди може бути змінений тільки по взаємній згоді обох сторін. Орендна плата за користування квартирою становить 4500 грн.. Однак, станом на даний час договір припинив свою дію, та доказів про те, що він є продовженим, позивачем не надано, а також не надано доказів про те, що вказаний договір пройшов відповідну реєстрацію відповідно до вимог законодавства, та що позивач дійсно поніс і несе витрати на проживання за вказаним договором. Згідно пояснень позивача, його матеріальне становище погіршилось у зв'язку з тим, що він був звільнений з роботи і на даний час постійного доходу не має, а тому не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. На виконання вимог ухвали суду від 30 березня 2016 року з Приватного підприємства «Плай» Служба «Еліт - Таксі» надійшла відповідь про те, що договір № 466/1 про надання інформаційних послуг від 15 січня 2015 року, укладений між ПП «Плай» Служба «Еліт - Таксі» та суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON] станом на 30 березня 2016 року є дійсним. У період з 01 червня 2015 року по 30 березня 2015 року ПП «Плай» Служба «Еліт - Таксі» було надано СПД [PERSON] 2 118 замовлень загальною вартістю 220 418 грн., що підтверджується витягом з електронної програми фіксації замовлень. Надана позивачем угода про розірвання договору до договору № 466 на надання інформаційних послуг від 15 січня 2015 року не свідчить, що змінилось його матеріальне становище та зменшився його дохід, оскільки спростовується вищевказаним договором № 466/1, який діє між позивачем та ПП «Плай» Служба «Еліт - Таксі», відповідно до якого позивач отримує доходи. Також в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на його утриманні знаходиться непрацездатний батько, який потребує лікування та догляду, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки належних доказів про перебування батька на утриманні позивача [PERSON] суду не надано. До матеріалів справи долучена довідка ТОВ «РТ Електронікс» про заробітну плату [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] працює на посаді директора ТОВ «РТ Електронікс» і її заробітна плата за останні шість місяців складає 18 000 грн., щомісячна заробітна плата становить 3000 грн.. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках. Відповідно до положень вказаної статті можливо змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось і з членів родини, та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, у разі погіршення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, зменшено) за позовом платника аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б підтвердили зміну його матеріального становища та неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed