overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

У лютому 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій визнала позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

У лютому 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2018 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки, в якій визнав позов в повному обсязі. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року, в сумі 112 200 грн. 27 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 17.08.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-6). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість - 112 200 грн. 27 коп., яка складається з: -2977,67 грн. - заборгованість за кредитом; -98264,06 грн. - відсотки за користування кредитом; -5139,48 грн. - пеня та комісія; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -5319,06 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 112 200 грн. 27 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.08.2012 року, в сумі 112 200 грн. 27 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 квітня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір № б/н за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобовязання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 31 грудня 2017 року в неї виникла заборгованість перед банком на загальну суму 27263,03 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 641,71 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 21146,89 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3700,00 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1274,43 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року. Ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22 березня 2018 року. 22 березня 2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області виніс ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16 квітня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала на те, що у неї не має коштів на погашення кредиту. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 лютого 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір № б/н за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач свої зобовязання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 31 грудня 2017 року в нього виникла заборгованість перед банком на загальну суму 30413,58 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 493,52 грн., заборгованості по процентами за користування кредитом в розмірі 23995,60 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4000,00 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 1424,46 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року та призначено підготовче засідання на 22 березня 2018 року. Представник позивача в підготовче засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Тож, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнав повністю і сторони проти такого вирішення справи не заперечували. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

У лютому 2018 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за централізоване опалення у розмірі 16 762 грн. 00 коп. та з постачання гарячої води у розмірі 50 967 грн. 53 коп. за період з січня 2015 року по 01.01.2018 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд з такою вимогою. Судом встановлено та вбачається з розрахунку заборгованості, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» просить стягнути з боржника заборгованість, починаючи з січня 2015 року по січень 2018 року, що становить 67 729 грн. 53 коп. При цьому, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на січень 2015 року у [PERSON] вже є заборгованість за спожиту гарячу воді та центральне опалення перед заявником, яка становить 6 015 грн. 67 коп. З огляду на зазначене, беручи до уваги неточності розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку, що із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право щодо стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення та постачання гарячої води за період з січня 2015 року по січень 2018 року у розмірі 67 729 грн. 53 коп., що потребує додаткового дослідження в порядку позовного провадження. Положеннями ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу. З огляду на зазначене та враховуючи той факт, що із заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

У лютому 2018 року ПАТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 15.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладеного договір №2635502722364 банківського рахунку, на підставі Договору пакетного обслуговування, згідно з якими та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

у лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. З вересня 2017 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони з вересня 2017 року не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач не змінювала своє прізвище. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 10.06.2016 року зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1012. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 10.06.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1012. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось через несумісність характерів та відсутність взаємопорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За твердженням позивача тривалий час подружжя намагалося налагодити стосунки, однак це жодним чином не допомогло збереженню сім'ї. Зважаючи на те, що негативні відносини між подружжям існують вже протягом тривалого часу, позивач вважає, що це суттєво суперечить його інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 17 червня 2000 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 256. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. В сім»ї постійно виникали сварки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися в червні 2014 року, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 17.06.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 256. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 червня 2000 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 256. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, 11 липня 2003 року. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, відсутності взаєморозуміння між ними, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. В сім»ї постійно виникали сварки. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися в червні 2014 року, сім'ю зберегти не бажають. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved