Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] борг в сумі 39148,50 грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 25 квітня 2015 року між сторонами укладено письмовий договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] грошові кошти в сумі 2000 доларів США строком до 25 квітня 2017 року, проте в установлений строк остання повернула лише частину коштів (500 доларів США), чим відповідач порушив взяті зобов'язання. Станом на 30 червня 2017 року Національним банком України встановлений офіційний курс гривні щодо долара США на рівні 26,099 грн. А тому сума боргу що підлягає стягненню з відповідача становить 39148,50 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідач належних доказів поважної причини неявки до суду не представив. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з позикою грошей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пунктів 1,2 договору позики від 25 квітня 2015 року, укладеного між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником), позикодавець надав, а позичальник отримала у позику грошові кошти у розмірі 2000 доларів США строком до 25 квітня 2017 року та вказана грошова сума передана [PERSON] до підписання цього договору. Свої зобов'язання перед позичальником [PERSON] порушила, повернувши лише частину коштів у розмірі 500 доларів США, що підтверджується відповідними записами в договорі. Відповідно до положень ст.545 ЦК України доказами належного виконання боргового зобов'язання є розписка кредитора, повернення ним боргового документа боржнику, внесення боргу в депозит нотаріуса (ст.537 ЦК України) тощо. З матеріалів справи слідує, що боргового документа або інших передбачених законом допустимих доказів, які б підтверджували належне виконання боржником свого боргового зобов'язання перед кредитором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved