Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У поданій 02 листопада 2018 року заяві позивач [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, які стягуються згідно судового наказу від 26 вересня 2018 року, та стягувати з нього на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що за наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року, який отримав 19 жовтня 2018 року, він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, і до повноліття. З визначеною судом сумою стягуваних з нього аліментів він не погоджується, оскільки цей розмір є непосильним, він ніде не працює та єдиним джерелом його доходу є пенсія. З 2012 року він хворіє та неодноразово проходить курси лікування, на що витрачає значні кошти на придбання медикаментів, а тому позбавлений можливості виконувати судове рішення. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов не подавала. Згідно поданого відповідачем клопотання позовні вимоги не визнає, просить розглянути справу без її участі. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 вересня 2018 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов'язку. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч.5 ст.183 СК України). Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом про зменшення на підставі ст.192 СК України розміру стягуваних з позивача аліментів за судовим наказом від 26 вересня 2018 року, який є особливою формою судового рішення, позивач фактично просить змінити спосіб їх стягнення з частки на тверду грошову суму в розмірі 500 грн. А відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Здійснюючи правосуддя, суд відповідно до ст.5 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів (ст.1 СК України). Указані вище положення ч.3 ст.181 СК України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавалися. Аналіз наведених вище норм свідчить, що правом на зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, наділений лише одержувач аліментів, тобто відповідач, що узгоджується з положеннями ст.181 СК України, якому закон і надає право вибору способу стягнення аліментів, а не платнику аліментів. Крім того, відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З представленої позивачем довідки Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2019 року вбачається, що [PERSON] [INFO] отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1497 грн. станом на 01 лютого 2019 року. Присуджена за судовим наказом до стягнення з платника аліментів ј частка від отримуваного ним розміру пенсії грошовому виразі становить 374 грн. 25 коп. та не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» на час виникнення спірних правовідносин (920 грн.20 коп.). З огляду на викладене суд дійшов висновку, підстави для зменшення розміру частки заробітку (доходу) позивача, яка стягується за рішенням суду як аліменти на дитину, та зміни способу стягнення аліментів відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed