Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У лютому 2021 року позивач, акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором. Як підставу зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 03.06.2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим станом на 30.11.2020 року має заборгованість у розмірі 31 631,44 грн., яка складається з наступного: 1 190,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25 284,35 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 4 847,12 грн. - нарахована пеня; 309,60 грн. - нараховано комісії. Позивач звертає увагу на те, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином , заборгованість до стягнення становить 26 814, 32 грн., яка складається з наступного: 1 190,37 грн. - заборгованість за кредитом; 25 284,35 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 30,00 грн. - нарахована пеня; 309,60 грн. - нараховано комісії. Представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за договором від 03.06.2008 року у розмірі 26 814,32 грн. та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. 24.02.2021 року судом направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача [PERSON] . Відповідь на запит до суду надійшла 03.03.2021 (а.с. 41). Ухвалою суду від 04.03.2021 провадження по справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 15.04.2021 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідачу надіслані судові повістки за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Повідомлення повернуто 22.03.2021 та 16.04.2021 з відмітками не проживання відповідача за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач належним чином повідомленний про дату, час та місце розгляду справи. Крім цього, згідно з ч.11 ст. 128 ЦПК України виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб - сайт Шевченківського районного суду Харківської області). Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] звернувся до акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Анкету-заяву б/н від 03.06.2008 року /а.с. 17/. При підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг /а.с. 19 - 24/, що підтверджується підписом відповідача у заяві /а.с. 17/. Відповідачем 27.06.2008 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» в цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». /а.с. 18/. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується підписом у заяві /а.с. 17-24/. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний або інший інтернет/SМS-ресурс. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепт) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Одночасно з приєднанням до угоди відповідача дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей, тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку /а.с. 11 - 14/ та розрахунку заборгованості /а.с. 6 - 10/, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Отже, підписавши заяву між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок /а.с. 16/ та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку /а.с. 15/. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку (номери та строк дії отриманих карток зазначені у довідці про отримання картки /а.с. 16/. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1 600,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с. 15). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2 та 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В процесі користування кредитом Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором /а.с. 6 - 10/ а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. /а.с. 11 - 14/. Таким чином, в порушення умов Договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст.ст. 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі, встановленому договором. В порушення умов договору та вимог закону відповідач зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 30.11.2020 року має заборгованість, яка підлягає стягненню у сумі 26 814, 32 грн., яка складається з наступного: 1 190,37 грн. - заборгованість за кредитом; 25 284,35 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 30,00 грн. - нарахована пеня; 309,60 грн. - нараховано комісії /а.с. 6 - 10/. З огляду на викладене, сума заборгованості за договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved