Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 21.10.2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу\~мають дитину\~-\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Вказує,\~що спільне\~життя сторін\~не склалося,\~у зв`язку\~з різними\~поглядами на\~побутові та\~особисті справи,\~з березня\~2019\~року вони\~припинили фактичні\~шлюбні відносини,\~з цього\~часу мешкають\~окремо один\~від одного,\~шлюбні відносини\~не поновлювали.\~Дитина мешкає\~разом з\~матір`ю.\~ Фактично\~позивач констатує\~про несумісність\~характерів та\~способу життя\~з відповідачем.\~Подальше збереження\~шлюбу та\~примирення неможливе,\~суперечить інтересам\~як позивача,\~так і\~відповідача,\~тому в\~судовому порядку\~шлюб просить\~розірвати. Ухвалою суду від 22.11.2019 року в справі призначено підготовче засідання. У підготовче\~засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, наполягала на розірванні шлюбу між нею та відповідачем. У підготовче\~засідання відповідач також не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, вказав, що заявлені вимоги визнає, претензій не має, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову\~відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] ,\~зареєстрували\~шлюб\~21.10.2014\~року у \~ Торецькому\~міському відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Донецькій області\~(актовий\~запис за\~№178\~від 21.10.2014\~року),після реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, чого між сторонами у справі немає та, враховуючи те, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, строк на примирення не є необхідним. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved