overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 20.10.2007 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 145, зареєструвала шлюб з відповідачем . Від спільного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Спільне проживання припинили у травні 2014 року. Позивачка разом із неповнолітньою донькою проживають окремо від відповідача. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери , через що в сім'ї виникають часті сварки. Тому позивачка прохала суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що спільне проживання з відповідачем припинили в травні 2014 року. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.10.2007 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 145 (а.с.3). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO] (а.с.4). Шлюбні і сімейні відносини припинили у травні 2014 року. Примиритись сторони не бажають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві вказує, що знаходиться у шлюбі з відповідачем , зареєстрованому 06.02.2015 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.02.2015 року в відділі РАЦС Кобеляцького РУЮ Полтавської області (а.с.6). Мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 20.05.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в смт. Білики по вул.Пролетарська, після перейменування Надворсклянська, 5 Кобеляцького району Полтавської області, яке вона успадкувала за законом, але не оформила, після померлого 20.09.2013 року свого чоловіка [PERSON]. Позивачка є спадкоємицею за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні первинна реєстрація на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала Представник Білицької селищної ради Кобеляцького району в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 20.05.2014 року померла [PERSON] (а.с.4). Позивачка є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження (а.с. 6,7). 20.09.2013 року помер [PERSON] ( а.с.5). [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем в спадковому будинку., що підтверджується довідкою Білицької селищної ради (а.с.17). Із технічного паспорту вбачається, що за [PERSON], який помер 20.09.2013 року, значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Пролетарська,5 (Надворсклянська) в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, який відповідно до довідки Білицької селищної ради розташований на неприватизованій земельній ділянці(а.с 9-11,15). Даний будинок придбано шляхом забудови в 1988 році (а.с.9-11). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно не здійснена в звязку з тим, що не була передбачена в сільській місцевості законодавством на момент створення нерухомого майна. Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом після померлої [PERSON]М, яка успадкувала житловий будинок, але документи не оформила, після смерті [PERSON], то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. У позовній заяві вказує, що знаходиться у шлюбі з відповідачем , зареєстрованому 07.12.2013 року в відділі РАЦС Новосанжарського РУЮ Полтавської області, актовий запис (№99). Від спільного проживання мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивачка [PERSON] прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги і прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку, її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.12.2013 року в відділі РАЦС Новосанжарського РУЮ Полтавської області (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні . Відповідач не надає матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, суд вважає стягувати з відповідача аліменти на корись позивачки на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 28 серпня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №312. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між нею та відповідачем поступово погіршились. На даний час між ними взагалі відсутнє порозуміння. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивачка вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини більше не базуються на почуттях взаємної любові, взаємодопомоги і підтримки. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме як її інтересам та інтересам відповідача, так і інтересам дитини. На підставі зазначеного позивачка просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року між позивачкою та [PERSON] у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №312. 04 квітня 2013 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 12 травня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 228. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька проживає окремо, але після розірвання шлюбу дитина буде жити з позивачкою. Життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та різних поглядів на сімейне життя, що стали причиною розбіжностей і на цьому ґрунті виникають сварки, які негативно впливають на дитину. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. 10 березня 2016 року відповідач надав до суду заяву, в якій він просить надати строк для примирення з позивачкою у два місяця, оскільки має намір зберегти родину. На підставі цього 10 березня 2016 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалено, розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкласти, надавши сторонам строк для примирення у два місяці. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги не визнає. Судом встановлено, що 12 травня 2012 року між позивачкою та [PERSON] у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №228. [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, за час, наданий судом для примирення, у відносинах між сторонами нічого не змінилось, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 24 грудня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №485. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. З вересня 2015 року позивачка з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 24 грудня 2005 року між позивачкою та [PERSON] у Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №485. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі. Вирішуючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України при розгляді справи суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Так як подружні відносини між сторонами припинені, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, при таких обставинах шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 13 листопада 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений запис за №304. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем проживають разом, але відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. У зв'язку з цим позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2010 року між позивачкою та [PERSON] у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №304 (а.с.6). [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є сторони по справі (а.с. 5). Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18 лютого 2016 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO] та чоловіком [PERSON] (а.с. 8). Відповідач станом на теперішній час не працює, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (а.с.9-10). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Позивачкою заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. У позові позивачка посилалася на те, що вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстровані позивачка та її брат, що є відповідачем по справі. Однак, відповідач з 2011 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має. З урахуванням викладеного, просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Позивачка надала суду заву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання у справі не зявлявся, про час і місце їх проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані за адресою: [INFO]. Однак, відповідач з 2011 року у спірній квартирі не проживає, особистих речей в квартирі не має. Згідно довідки КВЖРЕП Індустріального району від 08.02.2016 року в спірній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач. Відповідач з початку 2011 року в квартирі не проживає, особистих речей у спірній квартирі не має, що підтверджується заявою сусідів. Факт реєстрації відповідача у спірній квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки остання оплачує низку комунальних послуг (поставку гарячої та холодної води та ін.) виходячи з кількості осіб, зареєстрованих у спірній квартирі, у звязку з чим несе невиправдані додаткові витрати. Відповідно до ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням. Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved