overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що перебуває з відповідачем в цивільному шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дітей та постановлення рішення на стадії попереднього розгляду справи. Суд, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці на надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів, і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2015 року народження в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 19.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №562. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з серпня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №562, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від вказаного неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сім'ї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2009 року уклала шлюб з відповідачем в Виконкомі Оленівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 18. З лютого 2013 року сторони спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 28 липня 2009 року в Виконкомі Оленівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 18. Фактично шлюбні відносини сторони припинили у лютому 2013 року та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім'єю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулась з позовом до Державного підприємства «Бар*єр» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона працювала у відповідача дозиметристом з квітня 2004 року. З роботи звільнилась 05 грудня 2014 року за угодою сторін. При звільненні їй за період з квітня по грудень 2014 року відповідач не виплатив заробітну плату. Заборгованість по її виплаті складає 19.721 гривню 97 копійок, яку і просить стягнути з відповідача на її користь. Представник відповідача у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суду про причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд важає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.115 КЗпП України: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів» У судовому засіданні було встановлено, що позивачці заробітна плата вчасно не виплачувалась та її заборгованість, згідно наданої відповідачем довідки, складає 19.721 гривню 97 копійок, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Одначасно суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що з 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в них народилася дочка [PERSON], відповідач коштів на утримання неповнолітньої дитини добровільно не надає тому, просила вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила постановити рішення, яким зобов'язати відповідача до сплати аліментів. Відповідач в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, про день час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що мається розписка . Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі встановлено. Сторони з 2010 р. перебувають в шлюбних відносинах, від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.4). Дитина на повному утриманні позивачки. Ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що аліменти слід стягувати відповідно до вимог ст.182, 183 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, постійного заробітку немає, заперечень щодо позову не надав, відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини, до досягнення дочкою [PERSON] [INFO] трьох років, тобто до [INFO]., посилаючись на те, що з 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в них народилася дочка [PERSON], відповідач коштів на її та неповнолітньої дитини утримання добровільно не надає тому, просила вирішити питання про стягнення коштів в судовому порядку. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача до сплатити кошти на її утримання. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, про день час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що мається розписка . Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі встановлено. Сторони з 2010 р. перебувають в шлюбних відносинах, від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON] [INFO] (а.с.4). Дитина на повному утриманні позивачки. Ненадання відповідачем матеріальної допомоги на її утримання ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Право на утримання дружини виникає на підставі ст. 84 СК України, де зазначено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, постійного заробітку немає, заперечень щодо позову не надав, зобов'язаний утримувати свою дружину, до досягнення їхньою спільною дочкою трьох років. Судовий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на розірвання шлюбу та сплату аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року і від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.5,16/. Як пояснила позивачка в судовому зсіданні і відповідач визнав позов, сімейне життя у сторін не склалося, на даний час вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, судза заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач частково визнав позов, погодившись на сплату аліментів на користь позивачки на утримання сина у розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на що позивачка в судовому засіданні не заперечувала, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з 10 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позивачкою не надано суду доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, суд вважає за необхідне в іншій частині в позові відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка [INFO] досягла повноліття, але продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, але відмовився робити це добровільно. З урахуванням змін до позовної заяви, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з 03 лютого 2015 року і до закінчення дочкою навчання та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 250 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] дочка [PERSON] та відповідача [PERSON] на утримання якої він був зобов'язаний сплачувати аліменти до досягнення донькою повноліття, що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про шлюб, копією виконавчого листа (а.с.7-10). З 01 вересня 2012 року [PERSON] навчається у ВП НУБіП України Немішаївському агротехнічному коледжі, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с.11). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини його доходів, щомісяця, починаючи з 03 лютого 2015 року на час навчання [PERSON] Враховуючи, що відповідач як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 250,00 грн. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на у тримання дітей у розмірі 33% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 21.11.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Сім'я за останній рік спільного життя повністю розпалася. Відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає, приховує своє місце роботи. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та просила справу розглядати бей її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав та просив справу розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Допомогу на утримання малолітніх дітей відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 05 лютого 2003 року у Полтавському міському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції, зареєстрували шлюб, актовий запис №103. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки шлюб розпався по причині постійних сварок і непорозумінь на побутовому грунті, втратили один до одного почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу не можливе, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 05 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Полтавському міському відділі РАЦС Полтавського обласного управління юстиції , актовий запис №103. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майновий спір з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя буде вирішуватися в окремому провадженні. Згода про визначення місця проживання дитини між позивачкою та відповідачем досягнута - після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір»ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 22.09.2007 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №594. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття поваги та взаєморозуміння, сім»я перестала існувати, примирення досягти не можливо, а тому позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та його необхідно розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причину своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, враховуючи думку позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України справу розглянув без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №594. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] залишається проживати з позивачкою. Як вбачається з позовної заяви, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved