Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У листопаді 2020 року заявник [PERSON] , заінтересована особа Маневицька селищна рада Маневицького району Волинської області, звернувся із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 травня 2020 року, виданого Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 3222485801:01:026:5110, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири та гаражу за адресою: [ADDRESS] . За життя його мати заповіту на майно не склала. Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом є він, її син. Протягом шестимісячного строку, встановленого законодавцем про прийняття спадщини, він звернуся до нотаріуса із заявою, що підтверджено матеріалами спадкової справи (зареєстровано у Спадковому реєстрі № 65806391), що знаходиться у Маневицькій державній нотаріальній конторі Волинської області. Проте, отримати на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно він не має можливості, оскільки у його свідоцтві про народження у графі «Мати» вказано « [PERSON] », а не « [PERSON] , і, відповідно, він не може надати нотаріусу беззаперечні докази його родинних відносин. Дані обставини виникли після розлучення його покійної матері [PERSON] з його батьком [PERSON] .. Так як свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 24 лютого 1987 року, видане відділом ЗАГСу Маневицького райвиконкому Волинської області , було видано одноособово [PERSON] без присутності [PERSON] , то графу свідоцтва щодо присвоєння прізвища після розірвання шлюбу його покійній матері [PERSON] не було заповнено. Той факт, що прізвище його покійної матері [PERSON] - [PERSON] , підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026357739 від 15 травня 2020 року, де у графі «відомості про дружину» зазначено прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно якого у актовому записі № 5 від 29 лютого 1956 року виконавчого комітету Вільшанської ради Романівського району Житомирської області, у графі «Відомості про дитину» зазначено [PERSON] , копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 11 січня 2000 року, виданого на ім`я його матері [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, заявник [PERSON] просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, від заявника надійшла заява, у якій [PERSON] просив справу розглядати у його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Маневицької селищної ради Маневицького району Волинської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, не заперечував проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05 травня 2020 року. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер 3222485801:01:026:5110, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлових будівель та господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири та гаражу за адресою: [ADDRESS] . За життя його мати заповіту на майно не склала. Спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом є він, її син. Протягом шестимісячного строку, встановленого законодавцем про прийняття спадщини, він звернуся до нотаріуса із заявою, що підтверджено матеріалами спадкової справи (зареєстровано у Спадковому реєстрі № 65806391), що знаходиться у Маневицькій державній нотаріальній конторі Волинської області. Проте, отримати на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно він не має можливості, оскільки у його свідоцтві про народження у графі «Мати» вказано « [PERSON] », а не « [PERSON] » і, відповідно, він не може надати нотаріусу беззаперечні докази його родинних відносин. Дані обставини виникли після розлучення його покійної матері [PERSON] з його батьком [PERSON] .. Так як свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 24 лютого 1987 року, видане відділом ЗАГСу Маневицького райвиконкому Волинської області , було видано одноособово [PERSON] без присутності [PERSON] , то графу свідоцтва щодо присвоєння прізвища після розірвання шлюбу його покійній матері [PERSON] не було заповнено. Той факт, що прізвище його покійної матері [PERSON] - [PERSON] , підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026357739 від 15 травня 2020 року, де у графі «відомості про дружину» зазначено прізвище до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, згідно якого у актовому записі № 5 від 29 лютого 1956 року виконавчого комітету Вільшанської ради Романівського району Житомирської області, у графі «Відомості про дитину» зазначено [PERSON] , копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 11 січня 2000 року, виданого на ім`я його матері [PERSON] . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. У відповідність до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства » ) . В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Враховуючи те, що представлені заявником докази на підтвердження факту родинних відносин в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, а також відсутні інші спадкоємці крім заявника, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню та, оскільки, іншим чином підтвердити факт родинних відносин між спадкодавцем та заявником неможливо, а його встановлення має юридичне значення для останнього у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини, суд вважає доведеним факт родинних відносин [PERSON] , як сина [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved