Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

у листопаді 2019 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та надає зазначені послуги в тому числі і відповідачу за адресою: будинок [ADDRESS] , в якому відповідач є власником квартири [ADDRESS] згідно реєстраційного посвідчення та є споживачем житлово-комунальних послуг, та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Таким чином, позивачу, як виконавцю послуг, належить право грошової вимоги щодо стягнення зі споживача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. З моменту набуття права власності на квартиру відповідач отримує від ТОВ «Теплопостачсервіс» комунальні послуги, від вказаних послуг не відмовляється, на їх якість не скаржиться,та фактично споживає їх. ТОВ «Теплопостачсервіс» відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1 875-1V підготовлено Договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води розроблений на основі типового Договору, після чого неодноразово розміщувало оголошення про необхідність укласти з виконавцем послуг вищевказаний договір. З яких причин споживач не укладає з ТОВ «Теплопостачсервіс» договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води позивачу невідомо. Відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за період з 01.11.2016 по 31.08.2019 складає: за гаряче водопостачання 5 123, 68 грн; за централізоване опалення 20 083, 27 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Крім того, за правилами ст. 625 ЦК України відшкодувати 3 % річних та втрати від інфляції, а саме: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 1757,62 грн.; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 956,77 грн.; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 313,26 грн.; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 203,62 грн., а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102, 00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу був встановлений десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві. На момент розгляду справи відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву у справі. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення. Послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в буд. [ADDRESS] надаються ТОВ «Теплопостачсервіс». Будь яких скарг, зауважень, листів, повідомлень про неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від відповідача на адресу позивача не надходило. Відповідно до ст. ст. 151, 156 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення та типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Судом встановлено, що [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] , не виконує своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 20 083,27 грн. та постачання гарячої води у розмірі 5 123,68 грн. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»/ на момент виникнення спірних правовідносин у редакції Закону України № 1875-IV від 24 червня 2004 року/житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Частиною 1 ст.13 Закону визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом1 ч.3 ст.20 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За змістом ст.29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до пункту 8 Правил послуг надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на підставі типового договору. Відповідач від послуг опалення та постачання гарячої води не відмовлявся, від вказаних мереж не відключався. відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч.1 ст.509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Тобто, згідно ст. 625 ЦК України позивач має право на відшкодування 3 % річних та втрати від інфляції, а саме: інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 1757,62 грн.; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 313,26 грн.; 3 % річних нараховані на суму грошової заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 956,77 грн.; 3 % річних нараховані на суму заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 203,62 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач до суду не надав жодних доказів на спростування доводів позивача та виконання ним грошового зобов`язання. Отже, вирішуючи спір по суті, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підставв для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1 921,00 грн.

Outcome: approved