Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

у позовній заяві, як надійшла до суду 06 серпня 2019 року, [PERSON] вказала, що з відповідачем вони перебувають в шлюбі з 19 березня 2011 року. З січня 2017 року сторони разом не мешкають. Позивач залишила відповідача і почала самостійно мешкати по [ADDRESS] . Сторони не мають спільних поглядів на сімейне життя. Позивач [PERSON] вважає, що збереження сім`ї не можливе, просить розірвати шлюб з відповідачем та залишити їй прізвище [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. До суду надав заяву про розгляд справу в його відсутність, проти позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Частиною 1 ст. 197 ЦПК України передбачено, що підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 46 від 10 листопада 2016 року. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 197 від 26 травня 2011 року. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між подружжям Ніфонтових підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов`язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Також, вбачається за можливе залишити позивачці прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу.

Outcome: approved