Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

У лютому 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховану але не виплачену заробітну плату у розмірі 5191 грн. 68 коп. та суму компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати (вимушеного прогулу) за 75 днів у розмірі 28845 грн. 00 коп., посилаючись на ті підстави, що що працював у Публічному акціонерному товаристві «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» на посаді секретаря корпоративного відділу з 01.11.2011 по 15.02.2016. 15.02.2016 р. Наказом № 8/7 к ПАТ «НДІ ЕМП» звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день його звільнення відповідачем в порушення вимог законодавства України, була нарахована але не виплачена заробітна плата за період з 01.11.2015 по 15.02.2016 у розмірі 23513 грн. 15 коп. До якої входить не виплачена основна заробітна плата, лікарняні та компенсація за невикористану відпустку, що становить 11372 грн. 35 коп. У ході судового розгляду справи позивач підтримав уточнені позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. У судове засідання з'явився представник відповідача по справі, з позовними вимогами не погодилвся та пояснив, що на рахунки підприємства накладено арешт 14.12.2015, крім того позивачу невірно в довідці про заробітну плату застосовано індексацію і відтак і невірний розрахунок по заробітній платі, оскільки наказом скасовано довідки №9 та №10. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що що 01.11.2011 Наказом №1/26к позивача було прийнято на роботу в ПАТ «Науково-дослідний інститут електромеханічних приладів» на посаду секретаря корпоративного відділу (а.с. 8-16). 15.02.2016 Наказом № 8/7к ПАТ «НДІ ЕМП» позивача звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. (а.с.8-15, 18). Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Разом з тим, позивачу на момент подачі позову до суду 22.02.2016 не була виплачена нарахована заробітна плата за період роботи з 01.11.2015 по 15.02.2016, до якої входить не виплачена заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку та лікарняні. Згідно довідки №224 від 21.04.2016 станом на 19.04.2016 заборгованість відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку виплачена у розмірі 18321 грн. 47 коп. (а.с. 53). Відповідачем надано суду наказ ПАТ «НДІ ЕМП» 42/1 від 17.02.2016 згідно якого у відповідності до службової записки від 17.02.2016 з метою виправлення помилок , виявлених при нарахуванні заробітної плати працівникам ПАТ «НДІ ЕМП» довідки від 15.02.2016 № 1-14 вважати анульваними (а.с. 50). Даний наказ ніким не скасований , не оспорювався, чинний на підприємстві, а тому у суду немає підстав не застосовувати його при нарахуванні заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати працівникові . У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» містяться роз'яснення, відповідно до яких, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно з п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до п. 3 роз. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8.02.1995, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, у разі виникнення спору про розміри належних звільненому працівникові сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь працівника або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Згідно довідки 306 від 13.07.2016 сума заборгованності по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку у зв'язку із звільненням, що належить до виплати позивачу на день звільнення становить 18321 грн. 47 коп., яка складається з: заробітної плати нарахованої до оподаткування, заробітної плати до виплати, відпускних, лікарняних, а саме, у листопаді 2015 р. - до виплати 4119 грн. 99 коп., грудні 2015 р. - 3991 грн. 21 коп., січні 2016 р. - 3126 грн. 85 коп., лютому 2016 р. - 7083 грн. 42 коп. До розрахунку середньої заробітної плати береться сума 5264 грн. 80 коп. Фактично відпрацьовані дні за цей період становить у грудні 2015 р. 15 днів і у січні 2016 р. 8 днів, а разом 23 (5264,80/23)=228 грн. 90 коп. середньоденна заробітна плата (а.с. 61-63). Станом на день винесення рішеня відповідачем не вповному обсязі проведено розрахунок з позивачем. Тобто з 01.11.2011 по 15.02.2016 період затримки виплати становить 75 дні та відповідно компенсація заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати становить 228 грн. 90 коп. помножено на 75 днів = 17167 грн. 50 коп. П. 4 роз. 3 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у даній справі пропорційно до задоволених вимог у розмірі 500 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial