Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У провадженні Троїцького районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Привілля» про розірвання договорів оренди землі, скасування їх державної реєстрації та стягнення заборгованості за орендну плату, в обґрунтування позовних вимог якої зазначено, що позивачі є власниками відповідних земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області. 10 жовтня 2013 року між позивачами та відповідачем було укладено аналогічні за змістом договори оренди належних позивачам земельних ділянок строком на 5 років. Позивачі вважають, що строк дії договорів відраховується з моменту їх підписання та закінчується 10 жовтня 2018 року, так як державна реєстрація договорів була проведена невчасно з вини відповідача. Також, позивачі вказують, що відповідач не сплачує їм належним чином орендну плату за користування землею за 2017-2018 роки, що є підставою для розірвання спірних договорів у судовому порядку. Позивачі просять суд розірвати спірні договори оренди землі, скасувати їх державну реєстрацію та стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати. Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів надав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути вказану справу без його участі. Від представників відповідача [PERSON] та [PERSON] надійшла до суду спільна заява, згідно якої останні просять суд справу розглянути без їх участі за наявними матеріалами справи. Вважають, що на даний час відсутній предмет спору, оскільки строк спірних договорів закінчився і земельні ділянки на даний час не перебувають у користуванні відповідача. Також до суду було направлено відзив, згідно якого представники відповідача посилалися на те, що згідно норм діючого законодавства договори оренди землі набули чинності з моменту їх державної реєстрації, а тому строк оренди слід відраховувати саме з моменту державної реєстрації. При цьому, заборгованість по договорам оренди землі відповідача перед позивачами відсутня, а тому підстав для розірвання договорів оренди землі не вбачалося. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041841 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 10,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0063) (т.1, а.с. 11). Згідно договору оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) [PERSON] надав в оренду ПСП «Агрофірма Привілля» земельну ділянку площею 10,42 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0063) ( т.1, а.с. 8). На підставі Договору було складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 жовтня 2013 року та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10 жовтня 2013 року (т.1, а.с. 9). Державну реєстрацію Договору було проведено 01 липня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 40218674 від 07 липня 2015 року (т.1, а.с. 10). Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 5 років. Згідно п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, що складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення Договору складає 5656 гривень 47 копійок, із якої вираховується податок з доходів Орендодавця згідно Податкового кодексу України. 08 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою про виплату йому орендної плати згідно Договору за 2017 рік (т.1, а.с. 12-13). 10 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою від 08 серпня 2018 року про повернення земельної ділянки орендодавцю по закінченню договору оренди землі у зв`язку з несплатою ПСП «Агрофірма Привілля» орендної плати за 2017-2018 роки, відраховуючи строк дії договору оренди з моменту його підписання (т.1, а.с. 15-16). ПСП «Агрофірма Привілля» 13 березня 2018 року направила [PERSON] листа № 333, в якому повідомила про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати (т. 1, а.с. 14). 22 серпня 2018 року ПСП «Агрофірма Привілля» направила [PERSON] листа № 1188, в якому повідомила про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати, а також те, що строк оренди за Договором підприємством відраховується з моменту проведення державної реєстрації Договору і такий Договір є чинним до 01 липня 2020 року (т.1, а.с. 17-18). Згідно розрахунку, наданого [PERSON] , заборгованість ПСП «Агрофірма Привілля» по виплаті орендної плати складає 13648 гривень 99 копійок (т.1, а.с. 19). Згідно розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати відповідно до умов п. 4.1 Договору ПСП «Агрофірма Привілля» не має заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] (т.1, а.с. 56). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041845 [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 10,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0067) (т.1, а.с. 86). Згідно договору оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) [PERSON] надала в оренду ПСП «Агрофірма Привілля» земельну ділянку площею 10,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0067) ( т.1, а.с. 83). На підставі Договору було складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 жовтня 2013 року та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10 жовтня 2013 року (т.1, а.с. 84). Державну реєстрацію Договору було проведено 30 червня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 40114641 від 06 липня 2015 року (т.1, а.с. 85). Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 5 років. Згідно п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, що складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення Договору складає 5656 гривень 47 копійок, із якої вираховується податок з доходів Орендодавця згідно Податкового кодексу України. 08 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою про виплату їй орендної плати згідно Договору за 2017 рік (т.1, а.с. 87-88). 10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою від 08 серпня 2018 року про повернення земельної ділянки орендодавцю по закінченню договору оренди землі у зв`язку з несплатою ПСП «Агрофірма Привілля» орендної плати за 2017-2018 роки, відраховуючи строк дії договору оренди з моменту його підписання (т.1, а.с. 90-91). ПСП «Агрофірма Привілля» 13 березня 2018 року направила [PERSON] листа № 334, в якому повідомила про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати (т. 1, а.с. 89). 22 серпня 2018 року ПСП «Агрофірма Привілля» направила [PERSON] листа № 1189, в якому повідомила про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати, а також те, що строк оренди за Договором підприємством відраховується з моменту проведення державної реєстрації Договору і такий Договір є чинним до 30 червня 2020 року (т.1, а.с. 18-19). Згідно розрахунку, наданого [PERSON] , заборгованість ПСП «Агрофірма Привілля» по виплаті орендної плати складає 13648 гривень 99 копійок (т.1, а.с. 95). Згідно розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати відповідно до умов п. 4.1 Договору ПСП «Агрофірма Привілля» не має заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] (т.1, а.с. 131). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 038355 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:11:002:0094) (т.1, а.с. 161). Згідно договору оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) [PERSON] надав в оренду ПСП «Агрофірма Привілля» земельну ділянку площею 7,40 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:11:002:0094) ( т.1, а.с. 158). На підставі Договору було складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 жовтня 2013 року та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10 жовтня 2013 року (т.1, а.с. 159-160). Державну реєстрацію Договору було проведено 04 грудня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4402706622018 від 18 грудня 2018 року (т.1, а.с. 162). Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 5 років. Згідно п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, що складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення Договору складає 5656 гривень 47 копійок, із якої вираховується податок з доходів Орендодавця згідно Податкового кодексу України. 24 липня 2017 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою про відсутність наміру продовжувати строк дії Договору (т.1, а.с. 165). 31 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою про розірвання договору оренди землі, відраховуючи строк дії договору оренди з моменту його підписання (т.1, а.с. 167). ПСП «Агрофірма Привілля» 01 листопада 2018 року направила [PERSON] листа № 1606, в якому повідомила про відсутність намірів для розірвання договору оренди землі, а також те, що строк оренди за Договором підприємством відраховується з моменту проведення державної реєстрації Договору і такий Договір є чинним до 04 грудня 2020 року (т.1, а.с. 168). Згідно розрахунку, наданого [PERSON] , заборгованість ПСП «Агрофірма Привілля» по виплаті орендної плати складає 13648 гривень 99 копійок (т.1, а.с. 169). Згідно розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати відповідно до умов п. 4.1 Договору ПСП «Агрофірма Привілля» не має заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] (т.1, а.с. 208). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 041825 [PERSON] набув у порядку спадкування у власність земельну ділянку площею 8,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0047) (т.1, а.с. 237). Згідно договору оренди землі від 10 жовтня 2013 року (далі Договір) [PERSON] надав в оренду ПСП «Агрофірма Привілля» земельну ділянку площею 8,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області (кадастровий номер земельної ділянки 4425485000:07:004:0047) ( т.1, а.с. 234). На підставі Договору було складено акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 10 жовтня 2013 року та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10 жовтня 2013 року (т.1, а.с. 235). Державну реєстрацію Договору було проведено 07 жовтня 2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 45598413 від 13 жовтня 2015 року (т.1, а.с. 236). Згідно п. 3.1 Договору, договір укладено строком на 5 років. Згідно п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі, що складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладення Договору складає 5656 гривень 47 копійок, із якої вираховується податок з доходів Орендодавця згідно Податкового кодексу України. 22 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ПСП «Агрофірма Привілля» із заявою від 08 серпня 2018 року про повернення земельної ділянки орендодавцю по закінченню договору оренди землі у зв`язку з несплатою ПСП «Агрофірма Привілля» орендної плати за 2017-2018 роки, відраховуючи строк дії договору оренди з моменту його підписання (т.1, а.с. 243-244). 18 вересня 2018 року ПСП «Агрофірма Привілля» направила [PERSON] листа № 1313, в якому повідомила про відсутність заборгованості по виплаті орендної плати, а також те, що строк оренди за Договором підприємством відраховується з моменту проведення державної реєстрації Договору і такий Договір є чинним до 07 жовтня 2020 року (т.1, а.с. 245). Згідно розрахунку, наданого [PERSON] , заборгованість ПСП «Агрофірма Привілля» по виплаті орендної плати складає 13648 гривень 99 копійок (т.1, а.с. 246). Згідно розрахунку нарахованої та виплаченої орендної плати відповідно до умов п. 4.1 Договору ПСП «Агрофірма Привілля» не має заборгованості по виплаті орендної плати перед [PERSON] (т.2, а.с. 52). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до положень ст. 1 Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону передбачено, що договір оренди земліце договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону, орендна плата за землюце платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ч. 1ст. 24 Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору. Судом установлено, що позивачі отримали переплату по договорам оренди землі в 2014-2016 роках кошти за орендну плату, яка є більшою, ніж обумовлена сторонами в договорі, а тому є підстави прийти до висновку, що вказані суми коштів включають в себе, і орендну плату за 2017-2018 роки. Згідно зі ст.531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди. Із суті орендних зобов`язань така заборона також не випливає, так само як і зі звичаїв ділового обороту. Отже, якщо договором оренди землі не встановлена така заборона, то сплата орендної плати наперед узгоджується з нормами права. Умовами договору передбачена відповідальність орендаря за прострочення виконання зобов`язання щодо виплати орендної плати, у вигляді зобов`язання орендаря сплатити орендодавцеві неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період прострочення, від суми простроченого зобов`язання, за кожний календарний день прострочення. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати позивачам орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в період щорічно, у якому здійснюється таке користування, або має право достроково сплатити орендну плату, у будь-який час починаючи з часу набрання договором чинності. З огляду на викладене, несплата орендарем орендної плати до кінця поточного року, у якому він користувався земельною ділянкою, буде порушенням умов договору за виключенням випадків, коли орендна плата сплачена авансом у попередні періоди (роки). Враховуючи вищевикладене, суд уважає, що сума коштів, яка сплачена відповідачем на користь позивачів у 2014 - 2016 роках в якості орендної плати за користування земельними ділянками перевищує відповідний розмір, передбачений умовами укладених договорів, та повинен враховуватися сторонами при проведенні розрахунків в рахунок майбутніх платежів. Доказів того, що до договору оренди земельної ділянки сторонами вносилися письмові зміни (чи укладалися додаткові договори) про збільшення розміру орендної плати суду не надано. Доказів того, що позивачі зверталися до відповідача з пропозицією внесення змін до договору оренди землі про збільшення орендної плати і сторони дійшли такої згоди, позивачами не надано. За таких обставин немає підстав вважати, що виплата відповідачем орендної плати у 2014-2016 роках у більшому розмірі, здійснена відповідно до внесених змін до договорів про збільшення орендної плати. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати позивачам орендної плати так, як своє грошове зобов`язання за 2017-2018 роки відповідач виконав достроково, що не суперечить вимогам закону та умовам договору. За таких обставин доводи позивачів про несплату відповідачем орендної плати за 2017-2018 роки є безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому їх вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі не можуть бути задоволені, у зв`язку з чим спірні договори не підлягають розірванню з цих підстав. При цьому, згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Як вбачається з п. 13.1 Договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача об`єктів оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Разом з тим, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Таким чином, виходячи з положень ст. 638 ЦК України, статтею 125, 126 ЗК України, договір оренди землі набуває чинності з дня проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. Так, 01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року №1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов`язковість державної реєстрації договорів оренди землі. При цьому, законодавцем не була виключена норма про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. У Договорі позивачами та відповідачем передбачена обов`язкова умова набуття ним чинності - підписання сторонами та державна реєстрація (п. 13.1). ПСП «Агрофірма Привілля» виконало передбачений договором та законом обов`язок щодо проведення державної реєстрації права оренди землі, а тому договори оренди землі від 10 жовтня 2013 року набули чинності саме з моменту їх державної реєстрації. Отже, строк дії договорів оренди землі на момент виникнення спірних правовідносин починається після набрання ними чинності, а не з моменту їх укладення. Згідно із ч.1 ст.631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Отже, строк оренди земельної ділянки (існування права оренди земельної ділянки) не може починатися раніше за строк дії договору оренди такої земельної ділянки. Строк дії договору земельної ділянки починається після набрання таким договором чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року №532/384/16-ц. Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про оренду землі» однією з підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічне положення закріплено у п.11.2.1 Договору оренди землі. Таким чином, право оренди землі згідно Договору підлягало державній реєстрації, а тому до проведення реєстрації речового права на підставі Договору він не породжував ніяких прав та обов`язків між сторонами, і перебіг строку дії Договору почався з моменту набуття ним чинності, тобто проведення державної реєстрації. Таким чином, підсумовуючи усе вищезазначене, судом не вбачається обґрунтованих підстав, за яких позов може бути задоволеним, а тому вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того, на момент винесення рішення судом строк дії спірних договорів закінчився і належні позивачам земельні ділянки вибули із користування відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного, Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 11, 203, 526, 531, 629, 631, 638, 792 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: dismissed