Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

У лютому 2018 року позивач КВП КМР «Тепломережі» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] «про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання», просив суд стягнути з [PERSON] суму боргу\~ у розмірі 14469,47 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] має заборгованість за період з листопада 2007 року по листопад 2017 року на суму 14469,47 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: м. Камянське, вул. 9 Травня, 13 - 50, яку в позасудовому порядку сплачувати відмовляється. Від позивача КВП КМР «Тепломережі»\~ надійшла заява, в якій він просив провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї № 3/41695, виданої ТОВ «ЄРЦ КП» від 08.12.2017 року (а. с. 6), відповідач [PERSON] є квартиронаймачем квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. 9 Травня, 13 - 50. Відповідно до виписки з особового рахунку по розрахункам за послуги з централізованого опалення від 18.12.2018 року, наданого КП КМР «Тепломережі», розмір заборгованості за адресою відповідача становить 14469,47 грн. (а. с. 7 8). Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачання організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, заборгованість відповідача за послуги з централізованого опалення у розмірі 14469,47 грн. підлягає стягненню на користь позивача КП КМР «Тепломережі». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 919 ПАТ «Креді Агріколь банк» від 23.01.2018 року (а. с. 1). Таким чином, понесені КВП КМР «Тепломережі» судові витрати у розмірі 1762 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь підприємства. \~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved