Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

У листопаді 2020\~року позивач звернувся до\~суду із\~позовом про \~розірвання шлюбу з [PERSON] , в обґрунтування якого вказав, що він 03 листопада 2001 року зареєстрував шлюб із відповідачкою у Кегичівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 63. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на права та обов`язки подружжя, що призвело до того, що спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинились з 15 травня 2020 року, сторони спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що примирення і збереження шлюбу між ним та відповідачкою неможливе, оскільки це буде суперечити його інтересам. Позивач просив суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03 листопада 2001 року у Кегичівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 63. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 21, 24 Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03 листопада 2001 року між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстровано шлюб у Кегичівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 63, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 листопада 2001 року. Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції 14 грудня 2016 року. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідачкою не зазначено та не надано доказів на заперечення обставин, викладених позивачем в позовній заяві, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до частини 2 статті\~104, частини 3 статті\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією № 0.0.1901153192.1 від 11 листопада 2020 року про сплату судового збору у сумі 840,80 грн. Тому, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved