Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому місяці 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який обґрунтовує його тим, що 29 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/172/2/14617 від 29 квітня 2008 року за умовами якого банк надав позичальнику кошти в сумі 50 000 доларів США строком до 28 квітня 2028 року включно із сплатою відсотків за користування кредитними коштами із сплатою процентів в розмірі 12.5 5 річних. В забезпечення виконання зобов»язань за цим кредитним договором між ВАТ «Есрте банк», [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки № 014/1722/214617/3. Позивач вважає, що порука припинилась внаслідок наступного. Відповідно до умов укладеного договору поручитель зобов»язується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання позичальником зобов»язань, що випливають з кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього. Згідно пункту 3.3.1 договору поруки від 29.04.2008 року кредитор зобов»язаний до припинення цього договору не змінювати умов кредитного договору без попередньої письмової згоди поручителя, якщо внаслідок цього збільшується обсяг його відповідальності. Проте, 29 серпня 2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та позичальником [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору відповідно до якої сторони внесли зміни до пункту 9.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, що передбачені цим договором. Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі 0,1 % від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту (його частини). сплати нарахованих відсотків, інших платежів. При цьому згоди поручителя [PERSON] на таку зміну умов кредитного договору одержано не було. Пунктом 1.3 договору поруки № 014/1722/2/14617/3 від 29.04.2008 року визначено, що зобов»язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором не потребують. Просить визнати укладений договір поруки припиненим. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги уточнили та просять поруку за кредитним договором вважати припиненою за наведених підстав у зв»язку із збільшенням обсягу відповідальності на яку письмової згоди позивач не давав. Представники ПАТ «Фідобанк» в судовому засіданні заявлених вимог не визнав, вважає, що укладений договір поруки підписаний поручителем, відповідає закону, і підстав для припинення поруки немає. В наступне судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник [PERSON] заявлений позов визнала та вважає, що він підлягає задоволенню. Суд, заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що 29 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк», правонаступником всіх прав та обов»язків якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 014/1722/2/14617 згідно умов якого позичальнику надано кредит на суму 50 000 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитними коштами 12,5% на рік строк повернення кредиту до 28 квітня 2028 року. В забезпечення його виконання із позивачем 29.04.2008 року був укладений договір поруки, погоджений із позичальником [PERSON], підписаний сторонами у передбаченому законом порядку. Доводи позивача [PERSON] про те, що укладенням додаткової угоди із позичальником [PERSON] 28 серпня 2009 року та зміною пункту 9 кредитного договору є нічим іншим, як збільшенням обсягу його відповідальності, оскільки відсутнє його волевиявлення як учасника правочину на його укладення, і він не може відповідати як поручитель за кредитними зобов'язаннями [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Так, із укладеної додаткової угоди слідує, що за порушення строків повернення кредиту (в тому числі частково), сплати нарахованих відсотків, інших платежів, що передбачені цим Договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день осирочення, а також штраф в розмірі 0,1 % від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту (його частини), сплати нарахованих відсотків, інших платежів. Таких умов кредитний договір, укладений позичальником 29 квітня 2008 року не містить. Умови, викладені в додатковій угоді від 28.08.2009 року свідчать про збільшення обсягу відповідальності поручителя, і є підставою для припинення поруки. Тому є підстави вважати поруку припиненою, оскільки в додатковій угоді до кредитних договорів, укладених без згоди поручителя, закладені умови, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшують обсяг відповідальності поручителя. На підставі викладеного та

Outcome: approved