overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 травня 2002 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 2. Від шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на шлюб та сімейне життя. В сімї періодично виникали сварки стосовно прийняття участі позивача у вихованні та утриманні його дітей від першого шлюбу. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 18 травня 2002 року, Виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 2. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18 травня 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 195220, видане 18 травня 2002 року Виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Володарського району Київської області, актовий запис № 2. Від шлюбу дітей вони не мають. 29 листопада 2017 року за заявою [PERSON] судом було надано строк для примирення з позивачем [PERSON], що не дав позитивних результатів. 29.12.2017 року [PERSON] подала до суду заяву в якій вказала, що позов не визнає та заперечує проти його задоволення, вважає, що сімю зберегти можливо. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на шлюб та сімейне життя. В сімї періодично виникали сварки стосовно прийняття участі позивача у вихованні та утриманні його дітей від першого шлюбу. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 листопада 2008 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 303. Від шлюбу дітей вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, почуттів поваги один до одного та взаємного порузуміння. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають з 2016 року, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 25 листопада 2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 303. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 25 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 303. Від шлюбу дітей вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18 травня 2010 року, серії [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 303. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, почуттів поваги один до одного та взаємного порузуміння. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають з 2016 року. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 жовтня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 471. Від шлюбу вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 26 жовтня 2007 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 471. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане 26 жовтня 2007 року Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 471. Від шлюбу вони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05 жовтня 2000 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння. Вказує, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи зайого відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва І-НО №479919, виданого повторно, сторони 05 жовтня 2000 року зареєстрували шлюб у Приморському районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 197 та видано свідоцтво про шлюб Серії І-НО №479919. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20 вересня 1997 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися з причин відсутності взаєморозуміння, проживають окремо. Вказує, що подальше проживання з відповідачем неможливе. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та про місце проживання дітей не має. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи зайого відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва І-НО №000577 сторони 20 вересня 1997 року зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 791 та видано свідоцтво про шлюб [PERSON] І-НО №000577. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №205098, виданого 11.01.2001 року Відділом реєстрації громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №25, 14.11.2000 року народився [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО №168342, виданого 15.11.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1359, 10.11.2007 року народилася [PERSON] Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сімї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сімю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 1997 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинилися, проживають окремо. У 2014 році відповідач залишила позивача з неповнолітнім на той момент сином, та переїхала до м.Маріуполя до співмешканця. У відповідача [PERSON] у 2016 році народилася дитина, позивач написав відмову від дитини, оскільки не є її батьком. Вказує, що коштів на утримання їхнього сина [PERSON] не надає На даний момент остання проживає зі своїм співмешканцем та їх малолітньою дитиною. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва, серії [NUMBER] від 07.08.2012 року,виданого повторно, сторони 25 жовтня 1997 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Кальчицької сільської ради Володарського району Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 09 та видано свідоцтво про шлюб. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.11.1990 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинилися з травня 2016 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Просить шлюб, укладений між ним та відповідачем, розірвати. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 29.11.1990 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 29 листопада 1990 року зареєстрували шлюб у Палаці одруження м.Маріуполя Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 3567 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище після укладення шлюбу - [PERSON]. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд також враховує, що справа у провадженні суду знаходиться з 01 листопада 2017 року, але сторони за цей час не примирилися. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що підстав для збереження сім'ї немає, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають спільних інтересів та бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилась дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, у відповідність до вимог ст. 76 ЦПК Укрїни. В судове засідання 29.11.2017 року відповідач [PERSON] не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.23). В судовому засіданні 28.11.2017 року відповідач [PERSON] заявлені вимоги визнав частково у розмірі 1/4 частини, посилаючись на те, що він повторно одружений та його дружина вагітна. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). На теперішній час дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, що не оспорюється сторонами. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру суми аліментів суд виходить з того, що теперішня дружина відповідача [PERSON] вагітна, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №480524 (а.с.16) та довідкою №1207 від 03.09.2017 року (а.с.17) про перебування на обліку [PERSON] у звязку з вагітністю. У звязку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з грудня 2004 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказував, що кожен з подружжя живе своїм життям. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 30 липня 1983 року, сторони зареєстрували шлюб у Помічнянському міськвиконкомі Добревеличківського району Кіровоградської області, актовий запис 48 (а.с.3). Шлюб укладено між сторонами вперше (а.с.3). Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. [PERSON] таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved