Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що подружні стосунки фактично припинено через поведінку дружини. Вона поводить себе негативно, учиняє безпідставні сварки, керується порадами своєї рідні або чужих людей, обговорює з ними подружнє життя, висловлює образи в присутності дітей. Взаєморозуміння не досягнуто, мають різні погляди на життя, вжиті для добровільного примирення заходи, в тому числі, роздільне проживання строком до півроку, виявились марними. Через це вважає, що сімя фактично розпалась та не існує. В судове засідання позивач не зявився, однак подав письмове клопотання про розгляд позову за його відсутності. При цьому свої вимоги підтримав; заявив, що примирення не відбулось і підстав для відкладення розгляду не вбачає. Відповідач позов не визнала і пояснила, що певний розлад шлюбних відносин має місце. Однак для цілей збереження повноцінної сімї, де діти мають батька і матір, належного матеріального забезпечення і виховання дітей вважає такі обставини незначними, через що не вбачає підстав для розірвання шлюбу. За наданий судом строк примирення не відбулось, хоча намагалась відновити нормальне спілкування з чоловіком. Проте він не бажає такого примирення, тому єдиним результатом була відсутність сварок та конфліктів. Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище Терещук) [PERSON] уклали шлюб 28.02.2006 року у відділі РАЦС Шацького районного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за №7, що стверджено свідоцтвом серії 1-ЕГ №008824. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх сина [PERSON]: [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що встановлено із свідоцтв серії 1-ЕГ №039802, І-ЕГ №214958. Сторони проживаю разом з дітьми в будинку №18 по вулиці Незалежності в місті Любомлі Волинської області, що вбачається із позовної заяви та пояснень в судовому засіданні відповідачки. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 28.12.2017 року сторонам надався 2-місячний строк для примирення. Воно не відбулось, про що свідчить заява позивача та пояснення в судовому засіданні відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на фактичних обставинах, які свідчать про формальність шлюбу між сторонами. При цьому такі взаємовідносини сторін мають тривалий і постійний характер. Заперечення відповідача, які грунтуються на питаннях спільної власності подружжя, виходять за межі змісту позовних вимог і не можуть впливати чи мати визначальне значення в даній справі. Вжиті судом заходи по примиренню сторін позитивного результату не дали. Таким чином, оскільки згідно із законом суд не вправі примушувати позивача до перебування у шлюбі, заявлені ним вимоги підлягають задоволенню. Від відшкодування судових витрат позивач у позовній заяві відмовився, тому ці питання суд не вирішує.

Outcome: approved