Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач відмовляється виконувати умови укладеного кредитного договору № 23/2013 від 07.03.2013 року, внаслідок чого утворилась заборгованість. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між сторонами був укладений кредитний договір №23/2013 від 07.03.2013 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 108 715 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.7 %, з кінцевим терміном повернення 06.03.2018 року. Станом на 02.10.2018 року заборгованість складає: 98712,20 грн.: нараховані та не сплачені відсотки за користування кредитом в період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 рік 15946,73 грн.; заборгованість за кредитом 82712,20 грн.. Відповідачі не виконали своїх обов`язків перед позивачем за вказаним договором, а тому представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги повністю, стягнути вказану суму заборгованості з відповідачів солідарно та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. Підсудність розгляду справи визначена за ухвалою Київського апеляційного суду від 02.11.2018 року, на підставі статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Ухвалою судді від 13.11.2018 року позовну заяву залишено без руху, з підстав невідповідності вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України . 29.01.2019 року, після усунення заявником недоліків, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23/2013 від 07.03.2013 року відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти в сумі 108 715 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17.7 %, з кінцевим терміном повернення 06.03.2018 року, а відповідач зобов`язаний був повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором. В якості забезпечення зобов`язання за кредитним договором того ж дня, між банком та [PERSON] , було укладено договір поруки за умовами якого відповідач зобов`язаний в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за невиконання [PERSON] кредитних зобов`язань. Відповідно до умов кредитного договору п. 1.3.1. строк повернення коштів до 06.03.2018 року. Процентна ставка за користування кредитом 17.7% річних, відповідно п.1.4.1 Кредитного договору. Пунктом 1.4.2. Кредитного договору передбачено процентну ставку в розмірі 22.7% річних, за користування кредитними коштами що не повернуті у терміни передбачені договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] , кредит у сумі 108 715 грн. (п. 1.1. кредитного договору) Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, зокрема ст. ст. 526, 1054 ЦК України. Погіршення матеріального стану відповідача та не можливість погашати кредит не звільняє його від взятих на себе зобов`язань за договором. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, станом на 02.10.2018 року заборгованість складає у загльній сумі 98 712,20 грн.: нараховані та не сплачені відсотки за користування кредитом в період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 рік 15 946,73грн.; заборгованість за кредитом 82 712,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, враховуючи невиконання [PERSON] договірних зобов`язань, передбачених кредитним договором, банк звернувся до суду за захистом порушеного права у спосіб, визначений ч. 1 ст. 16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості солідарно з відповідачів (боржника та поручителя). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів у рівних часинах підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 1 762 грн.

Outcome: approved