Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення дитиною навчання. В обґрунтування позивачка зазначає, що з відповідачем вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Наразі донька є повнолітньою та навчається в Університеті імені [PERSON] на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Політологія» на контрактній основі. Стипендію не отримує. Термін навчання до 30.06.2022 року. Відповідач від надання матеріальної підтримки доньці ухиляється, хоча має змогу допомагати. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. 29 березня 2019 року від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він зазначає, що він дійсно є батьком повнолітньої [PERSON], яка наразі навчається та проживає разом з позивачкою. Після припинення шлюбних відносин він продовжував утримувати доньку та сплачував половину суми за її навчання за рік у добровільному порядку, кошти на навчання надавав особисто в руки. Гроші на утримання доньки, в основному перераховував на картку доньки без зазначення призначення платежу. Він не заперечує, що донька навчається, потребує матеріальної допомоги, однак у розмірі, який він може сплачувати, оскільки на його утриманні на теперішній час знаходиться непрацездатна матір [PERSON], з якою після розірвання шлюбу він проживає, яка в силу свого похилого віку часто хворіє, і витрачає на ліки майже всю свою маленьку пенсію. Доньку, до речі, повинна також із ним утримувати й позивачка. Позивачка не навела ніяких доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу саме у розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно, а донька потребує матеріальної допомоги саме в такому розмірі, враховуючи, що вона вже є повнолітньою. Слід відмітити, що він не ухиляється від сплати аліментів, як зазначає позивачка, та переговорів щодо врегулювання спору з ним не проводили. Тому, просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/8 частини з його доходів. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ № 166370, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 120. [PERSON] навчається на першому курсі Університету імені [PERSON], на денній формі навчання за спеціальністю «Політологія». Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи можливість відповідача та необхідність в забезпеченні [PERSON], з урахуванням матеріального становища позивачки, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів та інших обставин, суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову, а саме: з 19 лютого 2019 року, і до закінчення навчання, але не більше ніж до 17 лютого 2024 року. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial