Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 03.03.2003 року по 30.11.2009 року та з 07.05.2010 року по 08.10.2010 року працювала у ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» на посаді бригадира бригади № 4. Внаслідок невиплати їй заробітної плати в день звільнення існувала заборгованість з виплати заробітної плати, у зв'язку з чим 19.07.2011 року було видано судовий наказ про стягнення з підприємства заборгованості в сумі 1768,26 грн. Однак заборгованість залишається невиплаченою в повному обсязі, тому просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з жовтня 2010 року по 10.01.2014 року в сумі 13608,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце рогляду справи була повідомлена належним чином повідомлена та подала до суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутності, а також просить стягнути з відповідача середній заробіток в сумі на день ухвалення рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце рогляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим його місцем знаходження, про зміну місця знаходження відповідач суд не повідомляв, тому згідно ст. 77 ЦПК України судова повістка вважається доставленою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 (із змінами) «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивача у періоди з 03.03.2003 року по 30.11.2009 року та з 07.05.2010 року по 08.10.2010 року вона працювала у ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» на посаді бригадира бригади № 4. У день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку і заборгованість по заробітній платі, починаючи з червня 2010 року по жовтень 2010 року становить 1768,26 грн., що підтверджується довідкою, виданою відповідачем 10.06.2011 року за № 161 (а.с. 6). Судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.07.2011 року за заявою [PERSON] про видачу судового наказу стягнуто з ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 1768,26 грн. (а.с. 5). Відомостей про сплату відповідачем позивачу заборгованості із заробітної плати на виконання судового наказу матеріали справи не містять. За таких обставин суд стягує з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 09.10.2010 року по 14.07.2014 року (на день ухвалення рішення) в сумі 14007,54 грн. за вирахуванням податків та обов'язкових платежів з розрахунку: 639,29 грн. : 43 дні = 14,87 грн.; 942 дні х 14,87 грн. = 14007,54 грн., де 639,29 грн. - розмір заробітної плати позивача за два повні останні місяці роботи (серпень, вересень 2010 року), 43 день - сумарна кількість робочих днів за серпень, вересень 2010 року, 14,87 грн. - середньоденна заробітна плата позивача, 942 - сумарна кількість робочих днів за період з 09.10.2010 року по 14.07.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved