Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому районну звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 4991,52 гривень. Представник позивача до початку судового засідання подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 4791,52 гривень та заяву про слухання справи за її відсутністю. Відповідач до початку судового засідання подав заяву, в якій з позовними вимогами УПСЗН ЗМР по Хортицькому району про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у сумі 4791,52 гривень згоден, просить слухати справу за його відсутністю. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що згідно заяви [PERSON] від 12.08.2015 р. та відповідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 (зі змінами) йому призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як уповноваженому представнику сімї, непрацездатній особі, на період з 12.08.2015 р. по 11.02.2016 р. в сумі 884,00 грн., щомісячно за фактичним місцем проживання [INFO]. Відповідно до п.2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.5 Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в встановленому порядку поточного рахунка, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги ( у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві зазначаються відомості про всіх членів с сімї, які презентують на отримання грошової допомоги (п. Порядку). Грошова допомога [PERSON] призначена на період з 12.08.2015 р. по 11.02.2016 р., як непрацездатній особі та розрахована у сумі 884,00 грн., щомісячно (рішення від 09.10.2015 р). За заявою [PERSON] від 16.02.2016 року виплата грошової допомоги подовжена на період з 16.02.2016 року по 10.08.2016 року відповідачу, як пенсіонеру в сумі 884,00 гривень щомісячно (рішення від 29.03.2016 р.). За заявою [PERSON] від 10.08.2016 року виплата грошової допомоги подовжена на період з 10.08.2016 року по 09.02.2016 року відповідачу, як пенсіонеру в сумі 884,00 гривень щомісячно (рішення від 12.08.2016 р.). На підставі Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування №136 від 18.02.2016 року, було проведено верифікацію стосовно інформації отриманої від фізичних осіб під час призначення, нарахування та/або виплати усіх видів соціальної допомоги. Згідно інформації, наданої Мінфіном та за результатами перевірки справи [PERSON] зясовано, що він в період отримання грошової допомоги з 12.08.2015 року по 11.02.2016 рік був відсутній за фактичним місцем проживання в м.Запоріжжі понад 60 днів. Звернення [PERSON] щодо причини відсутності для можливості продовження строку відсутності за місцем проживання понад 60 днів до управління не надходило. Тобто, [PERSON] 12.08.2015 року подав заяву про призначення виплати грошової допомоги та 18.09.2015 року повернувся до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, де фактично проживав понад 60 днів, а саме 151 день. Крім того, на підставі Порядку здійснення контролю за призначенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування та за результатами контролю і інформації Держприкордонслужби від 06.02.2017 року виявлено, що [PERSON] в період отримання грошової допомоги з 10.08.2016 року по 09.02.2017 рік був відсутній за фактичним місцем проживання: [INFO] понад 60 днів. Відповідач 10.08.2016 року подав заяву про продовження виплати грошової допомоги, а 13.10.2016 року виїхав до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, де фактично проживав понад 60 днів, а саме 68 днів. Звернення [PERSON] щодо причини відсутності для можливості продовження строку відсутності за місцем проживання понад 60 днів до управління не надходило. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» відсутність понад 60 днів особи за місцем проживання дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщення особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Обґрунтованими підставами вважаються дані, отримані з відповідних державних реєстрів. Відповідно до п. 12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації. Факт надміру виплачених коштів підтверджується довідкою від 31.05.2017 року № 3156 та № 3155 від 31.05.2017 року про виплачені кошти помісячно та актами перевірки від 01.11.2016 р., від 09.03.2017 року і рахунком надміру виплачених коштів. Надміру виплачені кошти за періоди: з 18.09.2015 року по 10.02.2016 року на загальну суму 4223,90 гривень; з 13.10.2016 року по 19.12.2016 рік на загальну суму 1967,62 гривень. З метою повернення надміру виплачених бюджетних коштів [PERSON] 22.12.2016 року вручена особисто вимога від 22.12.2016 року № 01-08/12209 про повернення грошової допомоги у сумі 4223,90 гривень до 20.02.2017 року. Крім того, 06.04.2017 року за місцем фактичного проживання, надіслано поштою рекомендованим повідомленням вимогу від 04.04.2017 р. № 02-08/3135, яка отримана відповідачем 10.04.2017 року. 01.08.2017 року відповідачем до державного бюджету повернуто 1200,00 гривень; 15.09.2017 року 200,00 гривень. Загальна сума неповернутих коштів складає 4791,52 гривні. Відповідно до п.11 Порядку у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до ст. 177 ЦК України обєктами цивільної прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Управлінням було встановлено факт подання [PERSON] недостовірної інформації актами перевірки від 01.11.2016 року та від 09.03.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищенаведене, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п.20 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи праці та соціального захисту населення за поданням позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги, компенсацій, виплат та доплат, установлених законодавством. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 14 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», відповідач є інвалідом ІІ групи, та також звільнений від оплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved