Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У лютому 2019 року представник позивача [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно монтажна компанія «Софіївська» (далі - ТОВ БМК «Софіївська»), приватне акціонерне товариство «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар»), про визнання договору недійсним. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , є співвласником квартири за зазначеною адресою, а отже є співвласником даного багатоквартирного будинку. На початку лютого 2018 року ПрАТ «Київстар» без відома та згоди власників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі- багатоквартирний будинок) розпочало роботи по встановленню обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар» на даху вищевказаного житлового будинку. 08 лютого 2018 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких було одноголосно проголосовано проти встановлення будь-якого обладнання ПрАТ «Київстар» на даху вищевказаного будинку. Проте, як зазначено в позовній заяві, у вересні 2018 року, протизаконно, без згоди мешканців, та порушуючи рішення загальних зборів власників квартир, в нічний час, на даху багатоквартирного будинку було встановлено обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар». 03 жовтня 2018 року ініціативна група співвласників багатоквартирного будинку звернулось з заявою до ТОВ БМК «Софіївська» в якій просили надати роз`яснення щодо встановлення обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар» на даху вищевказаного будинку, а також просили надати технічну документацію та дозвіл на встановлення будь-яких конструкцій. 02 листопада 2018 року ТОВ БМК «Софіївська» надало відповідь вих. № 02/11-1 на звернення ініціативної групи співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до якої зазначило, що дозвіл на встановлення обладнання стільникового зв`язку комунікаційної служби ПрАТ «Київстар» на даху житлового багатоквартирного будинку ТОВ «БМК «Софіївська» за адресою: [ADDRESS] не надавало. 27 листопада 2018 року представник співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , звернувся зі скаргою вх. 12276-18 до ПрАТ «Київстар» щодо незаконного встановлення на даху багатоквартирного будинку обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар» та з вимогою негайно демонтувати встановленні без дозволу конструкції, вивезти все обладнання та відновити цілісність покрівлі будинку чи будь-яких інших конструктивних елементів будинку цілісність яких порушена у будь-який спосіб під час монтажу або демонтажу. Також, 27 листопада 2018 року представник співвласників багатоквартирного будинку [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , звернувся до голови Софіївсько-Борщагівської сільської ради вх. № я-1496 з проханням розглянути звернення щодо порушення прав власників багатоквартирного будинку та звернутись до ПрАТ «Київстар» щодо відновлення порушених прав мешканців. Софіївсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, розглянувши заяву вх. № Я-1496 від 27.11.2018 надала відповідь за вих. № 1496, зазначивши, що в ході перевірки виявлено що ПрАТ «Київстар» та ТОВ БМК «Софіївська» уклали договір про встановлення базової станції та передавальних систем стільникового радіотелефонного зв`язку. 10 грудня 2018 року вих. № 24698/05 ПрАТ «Київстар» у відповідь на звернення мешканців 27.11.2018 надало роз`яснення про встановлення обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар» на даху житлового будинку, а саме, що: рішення щодо розміщення вказаного обладнання було прийнято компанією ПрАТ «Київстар» у зв`язку із значною кількістю скарг від мешканців даного мікрорайону на низьку якість стільникового зв`язку та надання послуг швидкісного мобільного інтернету і на підставі проведеного ретельного аналізу стану покриття в цілому, а також враховуючи факт стрімкої забудови із значним збільшенням населення в зазначеній територіальній локації, в зв`язку із чим була підписана цивільно-правова угода з ТОВ «БМК «Софіївська». 21 січня 2019 року ініціативною групою співвласників багатоквартирного будинку, в особі [PERSON] була отримана відповідь вих. № 13 від ТОВ «БМК «Софіївська» на запит про отримання публічної інформації від 17.01.2019, в якій зазначено, що дозвіл на встановлення обладнання базової станції мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» на даху житлового багатоквартирного будинку ТОВ «БМК «Софіївська» за адресою: с. Софіївська Борщагівка, вул. Л. Українки, 19, надавався в серпні 2018 року; дозвіл від мешканців багатоквартирного будинку ТОВ «БМК «Софіївська» не повинна отримувати, оскільки такий дозвіл отримується лише від ОСББ; ПрАТ «Київстар» та ТОВ «БМК «Софіївська» підписали договір № UA 5962 про встановлення сервітуту від 28.08.2018. Крім того, представником позивача зазначено, що згідно рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 51 від 23.10.2014 ТОВ «БМК «Софіївська» визнана виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за будинком по [ADDRESS] . Представник позивача просив суд визнати договір на встановлення сервітуту, укладеного між ТОВ «БМК «Софіївська» та ПрАТ «Київстар» недійсним; зобов`язати ПрАТ «Київстар» демонтувати встановлене обладнання стільникового зв`язку комунікаційної мережі встановленого на даху житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з відновленням пошкоджених конструкцій; стягнути солідарно з ТОВ БМК «Софіївська» та ПрАТ «Київстар» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. 25.03.2019 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі. 15.04.2019 директор ТОВ «БМК «Софіївська» подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 14327, відповідно до якого зазначив, що ТОВ «БМК «Софіївська» згідно рішення № 151 від 15 травня 2018 року «Про визнання виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території» є виконавцем послуг з утримання будинку, в тому числі по [ADDRESS] . 28 серпня 2018 року ТОВ «БМК «Софіївська» уклало договір про встановлення сервітуту № UA5962 з ПрАТ «Київстар» згідно якого встановлено на платній основі сервітут на частину даху житлового будинку загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , для обладнання базової станції мобільного зв`язку. Отримані за таким договором кошти ТОВ «БМК «Софіївська» витрачає на утримання вищевказаного будинку. Також, ТОВ «БМК «Софіївська» отримало відповідь від ПрАТ «Київстар» від 07.11.2018 за вих. № 22033/05, в якій останнє повідомило та документально підтвердило, що встановлене обладнання сертифіковане, на нього отримані всі необхідні дозволи державних органів. Базова станція встановлена самостійно ПрАТ «Київстар» та надано робочий проект щодо розміщення базової станції, санітарний паспорт базової станції та протокол проведення випробувань електромагнітного поля. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, позивач не надав належних доказів про позбавлення його вільного та безперешкодного користування спільною власністю дахом, також не надано доказів, що внаслідок встановлення відповідного обладнання руйнуються стіни, двері під`їзду, ліфт тощо. ТОВ «БМК «Софіївська» вважає, що твердження [PERSON] про шкідливе випромінювання спростовується відповідними документами: висновком робочого проекту розміщення базової станції, санітарним паспортом базової станції та протоколом проведення випробувань електромагнітного поля. Відповідач не вбачав законних підстав для визнання недійсним договору встановлення сервітуту № UA 5962 від 28.08.2018, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 23.04.2019 представник ПрАТ «Київстар» подав до Києво-Святошинського районного суду Київської області відзив на позовну заяву за вх. № 15622, відповідно до якого зазначив, що посилаючись на порушення права власності, позивач не зазначила підстав набуття нею права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не надала правовстановлюючого документу на квартиру, що посвідчує її право власності. Крім того, [PERSON] надала копії звернень, а саме: звернення співвласників будинку від 14.02.2018, заява ініціативної групи співвласників будинку від 03.10.2018, скарга співвласників багатоквартирного будинку. Проте, позивач не надав доказів проведення зборів, не зазначив ким із власників та коли були проведені збори, не надав доказів наявності права власності у осіб, якими були проведені збори. Представник відповідача зазначив, що встановлення та експлуатація базової станції, яка розташована за вищезазначеною адресою здійснювалось з дотриманням усіх вимог законодавства України, супроводжувалось отриманням усіх необхідних дозвільних документів, а саме: санітарним паспортом джерела випромінювання електромагнітної енергії базової станції ПрАТ «Київстар» № 1810001; протоколом проведення випробувань електромагнітного поля № 4202-15 від 06.01.2017; дозволом на експлуатацію радіоелектронного засобу цифрового стільникового радіозв`язку GSM 1800 від 22.06.2018; дозволом на експлуатацію радіоелектронного засобу цифрового стільникового радіозв`язку IMT-2000 (UMTS) від 12.04.2018. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . 06.05.2019 представник ТОВ «БМК «Софіївська» подав до канцелярії суду доповнення на відзив за № 16773, аналогічні за змістом до відзиву представника ПрАТ «Київстар». 07.10.2019 представник ТОВ «БМК «Софіївська» подав до суду пояснення по справі за вх. № 37717, зазначивши при цьому, 01.04.2012 року між [PERSON] , який на той момент був власником будинку в особі уповноваженого ним [PERSON] , який діяв на підставі доручення № 3652 від 10.12.2010 та ТОВ «БМК «Софіївська» в особі в.о. директора Павлюченко С.В. було укладено Договір про надання послуг з управління будинком, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - договір від 01.04.2012). Даний Договір є типовим та затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 № 484 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд». Умовами вищезазначеного договору передбачено, що управитель (ТОВ «БМК «Софіївська») зобов`язується надавати замовникові ( [PERSON] ) послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника (п. 1 договору від 01.04.2012 ). На моменту укладення договору від 01.04.2012 [PERSON] , був власником всіх житлових та нежитлових приміщень в будинку по [ADDRESS] , а отже був наділений правом на підписання типового договору про надання послуг з управління будинком, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.04.2012. Відповідно до пп. 1 п. 11 договору від 01.04.2012, управитель має право в тому числі від свого імені вчиняти щодо об`єкта правочини, необхідні для дотримання правил управління будинком, укладати правочини з третіми особами, в тому числі договори оренди, договори про встановлення сервітуту. 23.10.2014 рішенням 19 сесії VII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 51 «Про визнання виконавцем послуг з обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій» визнано виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за будинками в тому числі по [ADDRESS] ТОВ «БМК «Софіївська». Як зазначив представник відповідача, ТОВ «БМК «Софіївська» на даний час є управителем будинком, розташованого за адресою по [ADDRESS] на підставі договору від 01.04.2012, останній недійним не визнавався та є діючим. Більше того, ТОВ «БМК «Софіївська» на підставі рішення № 51 від 23.10.2014 є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Отже, визнання будь-яких договорів на встановлення сервітуту укладених між ТОВ «БМК «Софіївська» (управителем) та іншою стороною - недійсними, не має під собою жодних підстав, так як ТОВ «БМК «Софіївська» діяла на підставі укладеного договору від 01.04.2012 року, а отже в межах повноважень наданих їй таким договором. Також, витяг з протоколу № 1 зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не відповідає вимогам ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та. житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 року №203 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку» (в частині складення протоколу згідно типової форми). 11.10.2019 представник ПрАТ «Київстар» подав до суду письмові пояснення, аналогічні за змістом до пояснень представника ТОВ «БМК «Софіївська». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2019 було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2020 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача до участі у справі було залучено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лесі 19» (далі - ОСББ «Лесі 19»). В судове засідання 25.09.2020 учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне. У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 01.04.2012 між [PERSON] , який на той момент був власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в особі уповноваженого ним [PERSON] , який діяв на підставі доручення № 3652 від 10.12.2010 та ТОВ «БМК «Софіївська» в особі в.о. директора Павлюченко С.В. було укладено договір про надання послуг з управління будинком, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд. Даний Договір є типовим та затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 484 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд». Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору управитель (ТОВ «БМК «Софіївська») зобов`язується надавати замовникові ( [PERSON] ) послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі, коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника. 23.10.2014 рішенням 19 сесії VII скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 51 «Про визнання виконавцем послуг з обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій» визнано виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за будинками в тому числі по [ADDRESS] ТОВ «БМК «Софіївська». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» № 417-VII, у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом. 28 серпня 2018 року ТОВ «БМК «Софіївська», як управитель багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] уклало договір про встановлення сервітуту № UA5962 з ПрАТ «Київстар» згідно якого встановлено на платній основі сервітут на частину даху житлового будинку загальною площею 6,0 кв.м. за вищезазначеною адресою для обладнання базової станції мобільного зв`язку телекомунікаційної мережі Сервітуарія (ПрАТ «Київстар»). Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України). Встановлення сервітуту на підставі договору означає, що сторони висловлюють свою згоду на встановлення права користування чужим майном шляхом погодження умов договору. Вважаючи вищезазначений договір про встановлення сервітуту № UA5962, укладений між ТОВ «БМК «Софіївська» та ПрАТ «Київстар», [PERSON] звернулась із позовом до суду про визнання останнього недійсним. Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до приписів статей 368, 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою усіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений такою особою без повноважень або з перевищенням повноважень, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника. Таким чином, передача будь-якого допоміжного приміщення чи конструктивних елементів таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, конструктивні елементи покрівлі вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень, сходові марші і т. ін.) у володіння і користування одного або декількох співвласників зачіпає інтереси інших мешканців будинку, оскільки призведе в подальшому до обмеження прав у користуванні інших співвласників. Проте, як вбачається із договору про надання послуг з управління будинком, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.04.2012, укладеному між [PERSON] , як власником вищезазначеного багатоквартирного будинку та ТОВ «БМК «Софіївська», власник будинку на час вчинення правочину наділив управителя від імені ТОВ «БМК «Софіївська» вчиняти щодо багатоквартирного будинку правочини, необхідні для дотримання правил управління будинком, зокрема укладати правочини з третіми особами, в тому числі договори оренди, договори про встановлення сервітуту. Даних, що вищезазначений договір від 01.04.2012 припинив свою дію чи був визнаний недійним або нікчемний матеріали справи не містять. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст. 4 вищезазначеного Закону України об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Як вбачається із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.02.2020 було зареєстровано ОСББ «Лесі 19», яке стало управителем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . 30 квітня 2020 року між ТОВ «БМК «Софіївська» («Управитель»), ПрАТ «Київстар» («Сервітуарій») та ОСББ «Лесі 19» («Новий управитель») було укладено додаткову угоду № 2 до договору про встановлення сервітуту № UA 5962 від 28.08.2018, відповідно до якої у зв`язку зі зміною управителя, сторони домовились про заміну сторони Управителя (ТОВ «БМК «Софіївська») на Нового управителя (ОСББ «Лесі 19») з 03.03.2020. Відповідно до п.п. 3, 6 вищезазначеної додаткової угоди починаючи з 03.03.2020 року, всі посилання на Управителя розуміються сторонами як посилання на ОСББ «Лесі 19»; умови даного договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, а саме з 03.03.2020. Тобто, підписуючи дану додаткову угоду новий управитель майна, який по суті є представником всіх співвласників багатоквартирного будинку щодо питань забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку; надання необхідного рівня та якості житлових послуг співвласникам та іншим індивідуальним споживачам, не заперечував проти передання частини даху в користування на підставі сервітуту. Більш того, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Натомість звертаючись із даною позовною заявою, [PERSON] не надала до суду безальтернативних доказів, що остання являється співвласником квартири [ADDRESS] , і як наслідок є співвласником допоміжних приміщень чи конструктивних елементів вищезазначеного багатоквартирного будинку, тобто, є особою, права якої можуть зачіпатись укладенням договору про встановлення сервітуту. Так, до матеріалів справи додано копію відомостей з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно від 03.05.2019, відповідно до яких власником квартири № 246 за вищезазначеною адресою є [PERSON] з 23.08.2013. Надана копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 21.01.2012 не надає суду права безспірно стверджувати що вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю, оскільки дане питання є не предметом розгляду даної справи (враховуючи, що дані особи могли вже не перебувати у шлюбі на час отримання квартири, могли мати відповідний шлюбний договір і т.д.) Стверджуючи про порушення власних прав, позивач не надала суду копію паспорта з відміткою про реєстрацію за вищезазначеною адресою, також відсутній її підпис у списках осіб - власників квартир у вищезазначеному багатоквартирному будинку, які заперечують проти встановлення на даху житлового будинку № 19 базової (ретрансляційної, будь-якої) станції мобільного зв`язку, чи інших об`єктів. Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, як це передбачено діючим законодавством. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15, 16, 368, 369, 382 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,

Outcome: dismissed