Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив на його користь стягнути з відповідача-1 [PERSON] 500,00 грн. франшизи та 2000,00 грн. моральної шкоди; стягнути з відповідача-2 Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 45013,68 грн. заподіяної матеріальної шкоди; стягнути з відповідачів пропорційно від задоволених позовних вимог витрати пов`язані з проведенням незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу висновок № 074/18 від 14 вересня 2018 року в сумі 1500 грн. та понесені ним витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 10 січня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення - провадження № 3/742/1/19 єдиний унікальний № 742/3628/18, відповідно до якої позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та справа була закрита у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. Але позивач вказує, що [PERSON] рухаючись зі швидкістю 50 та 70 км/год., мав технічну можливість своїми одноосібними діями уникнути зіткнення з його автомобілем. Отже, позивач вважає, що встановлена його спільна вина у зіткненні транспортних засобів, але він вважає, що частка його вини в даній ДТП становить лише 1 відсоток, оскільки 99 відсотків становить частка вини [PERSON] - відповідача-1 у справі. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС». У зв`язку із неприбуттям протягом більш ніж 10 днів після письмового повідомлення позивача про настання страхового випадку аварійного комісара страхової компанії Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та неповідомленням розміру шкоди заподіяної у зв`язку із пошкодженням автомобіля позивач був змушений звернутись до суб`єкта оціночної (експертної) діяльності СПД [PERSON] , який склав висновок № 074/18 від 14 вересня 2018 року відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику CHEVROLET ЕРIСА в результаті його пошкодження в ДТП від 27.08.2018 року становить 45468,40 грн. За складання висновку № 074/18 від 14 вересня 2018 року суб`єкту оціночної діяльності експерту - автотоварознавцю [PERSON] було сплачено 1500,00 грн. Для звернення до суду із цим позовом був укладений договір із адвокатом Жданом В.В. про надання правової допомоги та сплачені кошти. Під час пошкодження при ДТП належного позивачеві автомобіля CHEVROLET ЕРІСА йому була заподіяна моральна шкода, яка полягала у його душевних стражданнях з приводу пошкодження належного йому майна та порушенням із неможливістю тривалий час користуватись автомобілем та порушенням звичайного порядку життя, як інваліда другої групи, для якого автомобіль є вкрай необхідним щоденно, тому за його внутрішнім переконанням завдана моральна шкода становить 2 000, 00 грн. Ухвалою судді від 20.02.2019 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального (позовного) провадження. Відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача-2 АТ «СГ «ТАС» направив на адресу суду відзив на позов, в якому вказав, що доводи позову є безпідставними, необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають, оскільки саме позивач в силу ст. 1188 ЦК України є відповідальним за заподіяння збитку внаслідок ДТІІ у зв`язку з чим AT «СГ «ТАС» не має підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки по дорожньо-транспортній пригоді не виникла цивільно-правова відповідальність [PERSON] . Ухвалою від 01.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просить постановити рішення яким повністю задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення майнової та моральної шкоди у зв`язку із визнанням відповідачем-1 позову, розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без присутності його представника. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 січня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення (провадження № 3/742/1/19, єдиний унікальний № 742/3628/18), яка набрала законної сили 22.01.2019, відповідно до якої позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі ст. 38 КУпАП справа закрита у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказаною постановою встановлено, що 27 серпня 2018 року, близько 16 год. 45 хв., в м.Прилуки по вул.Київська, гр. [PERSON] , керуючи т.з. CHEVROLET EPICA д.н.з. [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч не надав перевагу в русі т.з. YAMAHA YZF д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.4 ПДР. За вказане правопорушення передбачена адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Як вказано в постанові згідно висновку експерта №060-11(Д)/18 від 05.11.2018 року, яким встановлено, що в обставинах даної пригоди водій мотоцикла YAMAHA д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись зі швидкістю 50 та 70 км/год, мав технічну можливість своїми одноосібними діями уникнути зіткнення з автомобілем CHEVROLET EPICA д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з моменту виникнення небезпеки для руху - початку виконання автомобілем маневру лівого повороту від середини проїзної частини. Згідно даної постанови показання свідка [PERSON] про те, що останній рухався зі швидкістю близько 80 км/год та висновок експерта № 060-11(Д)/18 від 05.11.2018 року, в якому зазначено, що водій мотоцикла YAMAHA д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , рухаючись зі швидкістю 50 та 70 км/год, мав технічну можливість своїми одноосібними діями уникнути зіткнення з автомобілем CHEVROLET EPICA д.н.з. [NUMBER] , не спростовують винуватості [PERSON] у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а лише свідчать про порушення водієм мотоцикла [PERSON] п.12.4 Правил дорожнього руху, в якому зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Дані обставини можуть бути враховані судом під час розгляду справи про відшкодування збитків для визначення ступеня винуватості кожного учасника в дорожньо-транспортній пригоді (а.с.4-8). Згідно копії висновку №074/18 від 14.09.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику CHEVROLET ЕРIСА д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП від 27.08.2018 року становить 45468,40 грн. (а.с.12-23,25-29). Транспортний засіб CHEVROLET ЕРIСА д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.24). За складання висновку №074/18 від 14 вересня 2018 року суб`єкту оціночної діяльності експерту - автотоварознавцю [PERSON] позивачем сплачено 1500,00 грн. (а.с.32-33). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. На підставі ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оскільки відповідач-1 визнав свою вину у ДТП у частці 99%, а отже повністю визнав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити, тому позов підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі позовних вимог до відповідача-1. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача-2 Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 45013,68 грн. заподіяної матеріальної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не можливо підтвердити взаємовідносини відповідача-1 та відповідача-2, а саме, укладення договору страхування, отже суд не може встановити чи настав страховий випадок згідно договору, так як в матеріалах справи такий договір відсутній. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Крім того, у відповідності зі ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду ордер на надання правової допомоги, договір про надання правничої допомоги з додатком, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, квитанцію прибуткового касового ордера (а.с.93-97). Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, так як опису робіт (наданих послуг), розрахунку таких витрат не надано.

Outcome: partial