Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 25 січня 2008 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір № K3F1GK15006719, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 59700 доларів США терміном повернення 25 січня 2023 року та зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. У звязку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, станом на 22.01.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 201\~363,36 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом 49\~097,98 доларів США, за процентами 45\~803,43 доларів США, пені 95\~451,07 доларів США, штрафу 15,86 доларів США (фіксована частина), штрафу 9\~587,98 доларів США (процентна складова). У звязку з наведеним позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 201363,36 доларів США. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на пропуск строку позовної давності, оскільки позивач у 2009 році звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором, тому про порушення прав позивачу було відомо ще у 2009 році, а з позовом до суду він звернувся у 2015 році, тобто після спливу позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № K3F1GK15006719, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 59700 доларів США на придбання нерухомості, терміном повернення - 25 січня 2023 року та зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановленим кредитним договором. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 741,78 доларів США згідно графіку погашення кредиту (додаток 2 до договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісій (п. 8.1). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 25.01.2008 року був укладений договір іпотеки, згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме6 квартира [ADDRESS], загальною площею 28,5 кв.м, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу. У звязку з невиконання відповідачем умов кредитного договору, у 2009 році позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на майно, виселення та зняття з реєстраційного обліку. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2010 року, позов задоволено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25.01.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], в розмірі 70\~185,20 доларів США звернуто стягнення на квартиру № 35 по вул.. Братиславській. 18 в м. Києві, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Приватбанком з наданням йому всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та виселено [PERSON] з квартири зі зняттям із реєстраційного обліку. Кошти в сумі 29\~395,45 доларів США, виручені від реалізації квартири, були зараховані на погашення заборгованості, а саме: 18\~708,90 доларів США зараховано 12.05.2014 року на погашення пені, 10\~686,55 доларів США - 12.05.2014 року на погашення простроченої заборгованості. У звязку з подальшим порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, станом на 22.01.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 201\~363,36 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом 49\~097,98 доларів США, за процентами 45\~803,43 доларів США, пені 95\~451,07 доларів США, штрафу 15,86 доларів США (фіксована частина), штрафу 9\~587,98 доларів США (процентна складова). Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, розрахунком заборгованості, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2009 року, яке набрало законної сили 08.09.2010 року. У відповідності з нормами ЦК України, за кредитним договором кредитодавець (банк або інша фінансова установа) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статей 1046-1053 ЦК), якщо інше не встановлено цим параграфом, і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК). Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 50 000 доларів США. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, витікають з умов кредитного договору та договору іпотеки, які не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідачем відповідно до вимог ст.. 60 ЦАК України не надано належних доказів на спростування розрахунку заборгованості. Суд також вважає безпідставними посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності, виходячи з того, що кошти, виручені від реалізації предмету іпотеки є недостатніми для погашення заборгованості, про що позивачу стало відомо у 2014 році після реалізації квартири, а тому суд вважає, що з цього часу й починається перебіг позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: partial