Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів по оплаті комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2000 року [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] в розмірі ј частки квартири. Оскільки відповідача з 2006 року не брате участі в оплаті комунальних послуг, з цього часу комунальні послуги вона сплачує самостійно, а відповідачка відмовляється вносити плату за комунальні послуги та відшкодовувати їй свою частку витрат, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь сплачені нею послуги по оплаті комунальних послуг за період з 2010 року по 2018 рік на загальну суму 18 246 грн. 61 коп. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Мохненко В.П. позовну заяву підтримав, просив вимоги позову задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.2000 року, квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а.с. 6). Згідно платіжних квитанцій витрати з утримання цієї квартири пов`язані з оплатою комунальних послуг несе [PERSON] (а.с. 12-91). Згідно наведеного позивачкою розрахунку частка [PERSON] у документально підтверджених витратах на утримання квартири (1/4) становить 18 246 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 151 ЖК України передбачено обов`язок власника по забезпеченню схоронності жилого будинку (квартири), проведення за свій рахунок поточного та капітального ремонту, утримання в порядку прибудинкової території. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Вказані норми встановлюють правові наслідки виконання обов`язку одним із боржників. Такий боржник набуває права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти боржників у рівній частці (інше може бути встановлено договором або законом) за вирахуванням частки, яка припадає на нього. При реалізації боржником, який виконав солідарний обов`язок, права на зворотну вимогу відбувається трансформація (перетворення) зобов`язання, а саме основне зобов`язання перетворюється на регрес, а боржник, який виконав обов`язок за основним зобов`язанням, набуває статусу кредитора по відношенню до інших боржників за регресним зобов`язанням. Оскільки відповідач, як співвласник квартири повинен нести витрати по забезпеченню схоронності жилого приміщення, до яких судом віднесено комунальні послуги за спожитий природний газ, витрати за централізоване постачання холодної, гарячої води та водовідведення, а також витрати, пов`язані із утриманням будинків та прибудинкових територій, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки частки, що припадає на відповідачку, за вказані витрати підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судом стягується судовий збір з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved