Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 07.04.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №120966а7км, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Рено» д.н. [NUMBER] . 08.06.2017 о 14 год. 40 хв. в м.Києві , вул. Лугова, 16 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «Део Ланос» д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Рено» д.н. [NUMBER] , що був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 120966а7км від 07.04.2017 року. Згідно довідки № 3017214 3017163664691071 про ДТП та постанови Оболонського районного суду м.Києва від 29.06.2017, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 2.3 б, 13.1 ПДР (ст.124 КУпАП). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події , що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА 2212786 від 14.06.2017 та умов Договору страхування №120966а7км від 07.04.2017, розмір страхового відшкодування склав 9891,37 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. Зазначають, що до АТ СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Рено» (д.н. [NUMBER] - [PERSON] ), оскільки відповідальність не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ). З метою досудового врегулювання спору позивачем 07.08.2018 було направлено на адресу відповідача претензію за вих.. № СУ/ 004202/4-1, що підтверджується копією чеку про відправку рекомендованого листа. Однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Посилаючись на ст.ст. 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України просили суд стягнути з відповідача на свою користь 9891 грн. 37 коп. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір 2102 грн. Ухвалою суду від 06.03.2020 по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. В судове засідання призначене на 18.06.2020 та в судове засідання призначене на 07.10.2020 сторони не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач про вищевказані судові засідання повідомлявся, як шляхом направлення судової повістки, так і шляхом оголошення на сайті судової влади, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Також суд при наявності письмової згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд без участі відповідача. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 08.06.2017 року [PERSON] о 14 год. 40 хв. в м.Києві по вул.Луговій (електроопора 86), керуючи автомобілем марки «Део Ланос», д.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено», д.н. [NUMBER] , що рухався попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п.13.1, 2.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 29.06.2017 року [PERSON] притягнуто до відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 07.04.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 120966а7км, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Рено» д.н. [NUMBER] . Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА 2212786 від 14.06.2017 та умов Договору страхування №120966а7км від 07.04.2017, розмір страхового відшкодування склав 9891,37 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення. Відповідно до п.3 ст.30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином до АТ СК «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Рено» (д.н. [NUMBER] - [PERSON] ), оскільки відповідальність не була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ). З урахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 9891 грн. 37 коп. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved