overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що починаючи з 30.10.1976р. перебуває у шлюбі з відповідачкою. Шлюб зареєстровано Гірницьким ВРАЦС Макіївського МУЮ у Донецькій області, про що зроблено актовий запис №621. Від шлюбу з відповідачкою неповнолітніх дітей немає. Також зазначив, що шлюбні відносини між ним та відповідачкою фактично були припинені у 1998р. у зв'язку з тим, що вони втратили відчуття взаєморозуміння, довіри, дружби та взаємодопомоги. Вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї неможливо. З урахуванням викладеного просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 30.10.1976р. сторони зареєстрували шлюб у Гірницькому ВРАЦС Макіївського МУЮ у Донецькій області, про що в зроблено відповідний актовий запис за № 621. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 27 березня 2010 року він знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 98. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати разом з [PERSON] Сторони фактично з січня 2014 року припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 27 березня 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 98. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 27 березня 2010 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 98. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати разом з [PERSON] (а.с. 5) Сторони фактично з січня 2014 року припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 06 серпня 1994 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Майновий спір відсутній. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння. З 2012 року сторони проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. [PERSON] вказує, що на примирення не згоден. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Спору стосовно виховання дитини та розподілу майна між нею і позивачем немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 1994 року у палаці одруження «Центральний», актовий запис № 1197 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.08.1994 року). Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка позов визнала, обидві сторони бажають розірвати шлюб та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 14 квітня 2007 року він з відповідачкою знаходиться у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду із вказаним позовом стали різні погляди на сімейне життя та різні характери. З вересня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. [PERSON] вказує, що шлюб існує формально, його збереження є неможливим та суперечить його інтересам. Спори про місце проживання дитини та поділ майна відсутні. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 квітня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 223 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2014 року). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2007 року). Спір про місце проживання дітини відсутній. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 25 жовтня 2003 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року вони з відповідачкою шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, через втрату порозуміння між собою та внаслідок несумісності характерів. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 157. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З березня 2011 року сторони подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 16 липня 2004 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 261. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, вони мають різни погляди на життя та сім'ю, в результаті чого часто виникають сварки. Сторони подружні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше життя подружжям не має майбутнього. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Проти надання строку для примирення заперечував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Не заперечувала проти розірвання шлюбу, вважала недоцільним надання строку для примирення. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 16 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 261 (а.с.6). Від спільного шлюбу [INFO] року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.7). Крім того, було встановлено, що сторони з листопада 2013 року шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч.2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначив, що 02.09.2005 він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось внаслідок різних характерів та поглядів на життя. На ґрунті цього в них виникали сварки, непорозуміння, які загострювали їхні стосунки. Сім'я їхня існує формально. Примирення між ними виключається, вони фактично чужі люди так, як у відносинах між ними втрачено ті почуття, що єднали їх однією сім'єю. З січня 2014 року вони припинили подружні відносини. Просить шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання надіслала заяву про те, що справу просить розглянути в її відсутність, позовні вимоги визнала, на розірванні шлюбу наполягає, просить строк на примирення не давати тому, що позивач її постійно обзиває, принижує, виганяє її з дитиною з квартири, такі дії негативно впливають на психічний розвиток дитини, яка боїться свого батька. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у тому числі права та інтереси дитини, оскільки проживання дитини в сім'ї, де відсутні любов, злагода, взаєморозуміння і взаємоповага, є сварки і взаємна неприязнь між батьками гірше впливають на дитячу психіку, ніж проживання дитини з одним із батьків, і примус батьків до спільного проживання всупереч їх волі та обставинам, що склалися, приведе до порушення прав дитини на належні умови життя, що є важливішим, ніж збереження шлюбу батьків. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 02 серпня 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області, актовий запис за № 25. Від спільного подружнього життя дітей не мають, тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення з [PERSON] не згідний, їхній шлюб існує лише формально і збереження шлюбу суперечить його інтересам, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, та просив справу розглядати у його відсутності, судові витрати залишити за ним. Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю, згідна на розірвання шлюбу, і просила справу розглядати без її участі. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 02 серпня 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Люблинецькою селищною радою Ковельського району Волинської області, актовий запис за № 25 (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони разом тривалий час не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем у зв'язку з відповідним його клопотанням. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 січня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя спільних дітей не мають. Позивач зазначає, що їхнє подружнє життя не склалось. Вони з відповідачем зовсім різні люди, в них різні погляди на життя, моральні та духовні цінності. Відповідачка не бажала вести домашнє господарство, на цій підставі в них постійно виникали сварки й непорозуміння. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиці у Київській області зроблено відповідний актовий запис за № 15. Від вказаного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засідання позивач просила відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved