Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому посилається на те, що з 19.11.2000 року з відповідачем знаходяться у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 7, за цей час у них народився син - [PERSON], [INFO]. Син мешкає з позивачкою, зі свого боку вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу, взуття, лікування у разі хвороби ті інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати неповнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому для захисту прав неповнолітньої дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, до суду надійшла заява (а. с. 14), згідно якої вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а. с. 13). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 19.11.2000 року позивачка - [PERSON], [INFO] (а. с. 3) з відповідачем - [PERSON], [INFO] (а. с. 5) знаходяться у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 7 (а. с. 5), за цей час у сторін народився син - [PERSON], [INFO] (а. с. 6), який мешкає з позивачкою (а. с. 7). Позивачка прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє останній повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу, взуття, лікування у разі хвороби ті інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати неповнолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому для захисту прав неповнолітньої дитини вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку (а. с. 1). В силу ст.ст. 180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, однак мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини вказані у ст. 182 СК України, а саме враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також положення ст. 191 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в судовому порядку, починаючи стягнення з 13 лютого 2015 року, тобто з моменту звернення позивачки до суду. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним і інших осіб на його утримані не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved