Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «КБ «Приватбанк» про зняття арешту з майна та визнання застави майна припиненою, треті особи Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказував, що на підставі договору купівлі-продажу йому на праві власності належить автомобіль марки «BMW 528», який [PERSON] має намір відчужити. Проте, як виявилось, вказаний транспортний засіб знаходиться під арештом та заставою. Як зазначає позивач, він не має ніякого відношення щодо виконавчого провадження, у рамках якого на належне йому майно було здійснено обтяження, у звязку з чим [PERSON] звернувся із даною позовною заявою до суду. Відповідач [PERSON] правом подачі відзиву не скористалась, відзив на позов на адресу суду не надходив. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що застава зберігає силу, якщо майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи, у звязку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в прядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у відкрите судове засідання не зявився, але від представника банку надійшла заява, у якій сторона заперечувала проти заявлених вимог, з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в прядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Представник Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області у відкрите судове засідання не зявився, відділ повідомлявся про час та місце проведення судового засідання, причини неявки представника суду не відомі. Представник Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у відкрите судове засідання не зявився, підприємство повідомлося про час та місце проведення судового засідання, причини неявки представника суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази у їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №084016 від 28 квітня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу 00436/02/5142/2016 від 13 квітня 2016 року [PERSON] є власником автомобіля марки «BMW 528», 1996 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі WBADD610X0BR22977. Вказаний автомобіль зареєстрований у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №54202650 від 02 грудня 2017 року, вказане майно обтяжено заставою, накладеною Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 26 червня 2008 року, та арештом, накладеним Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 12 грудня 2012 року. Відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2012 року по справі №2/0417/5210/2012, зокрема, звернуто стягнення на рухоме майно за кредитно-заставним договором, а саме: автомобіль BMW, модель 528і, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий № кузова шасі WBADD610X0BR22977, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] для задоволення грошових вимог ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитно-заставним догором №KIN0АЕ0000102560 від 13 червня 2008 року у розмірі 272\~911,87 гривень. Як вбачається із матеріалів справи, вказане рішення набрало законної сили у встановленому законом порядкує 03 жовтня 2012 року ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська вказане рішення розяснено щодо порядку його виконання, а саме наявності права ПАТ КБ «Приватбанк» вимагати передачу у заклад Банку шляхом вилучення у [PERSON] належний їй автомобіль BMW, модель 528і, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий № кузова шасі WBADD610X0BR22977, реєстраційний номер [NUMBER] з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також права вимагати надання ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно з договором купівлі-продажу 00436/02/5142/2016 від 13 квітня 2016 року, зокрема, [PERSON] купив вказаний автомобіль у [PERSON] Як вбачається із вказаного договору [PERSON] була власником вказаного автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22 березня 2016 року, виданого підрозділом МВС Ц-Д 5142. Згідно із ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В той же час, відповідно до ст. 319 ч.ч.1,2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст.\~321\~ЦК України\~право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа\~може бути\~позбавлена права\~власності або\~обмежена у\~його здійсненні\~лише у\~випадках і\~в порядку,\~встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. У силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як зазначено в п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Судом розяснено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1 (див. Broniowski v. Poland, № 31443/96, пар. 98). Згідно із ст. 330 ч.1 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 388 ч. 1, 2, 3 ЦК України, якщо майно\~за відплатним\~договором придбане\~в особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно: 1)\~було загублене\~власником або\~особою,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 2)\~було викрадене\~у власника\~або особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння; 3)\~вибуло з\~володіння власника\~або особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння,\~не з\~їхньої волі\~іншим шляхом. Майно\~не може\~бути витребувано\~від добросовісного\~набувача,\~якщо воно\~було продане\~у порядку,\~встановленому для\~виконання судових\~рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Таким чином, з огляду на викладене, [PERSON] є добросовісним набувачем вказаного ТЗ. У силу ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 593 ч. 1 п. 3 у разі реалізації предмета застави, право застави припиняється. Виходячи із вищевказаної норми закону, суд доходить висновку, що у даному випадку право застави банку на автомобіль припинено. Таким чином, суд погоджується з позицією сторони позивача, що станом на теперішній час відсутні підставі для обтяження майна [PERSON], у звязку з чим суд доходить висновку про задоволення даного позову.

Outcome: approved