Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У лютому 2017 року ПАТ «Київметробуд» звернулось в суд з позовом до [PERSON], Солом'янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 01 лютого 1983 року [PERSON], який з 20 серпня 1982 перебував у трудових відносинах з Будівельно-монтажним управлінням № 3 ПАТ «Київметробуд», було надано дозвіл на проживання на ліжко-місці в гуртожитку [ADDRESS]. Зазначений гуртожиток є власністю ПАТ «Київметробуд» та стоїть на балансі товариства. Зазначено, що 21 липня 2009 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням. Згідно довідки № 10 від 20 жовтня 2016 року та Картки прописки (Форма) відповідач був зареєстрований на ліжко-місце в гуртожитку 02.02.1988 і проживав в ньому до 09.03.2006. У зв'язку з його виселенням оплата за проживання [PERSON] не нараховується з березня 2006 року. Позивач посилався на те, що з моменту самостійного виселення (09.03.2006) по теперішній час відповідач жодного разу не з'являвся у гуртожитку № 2 з наміром вселення і проживання, відповідно не здійснює її утримання та не сплачує за користування нею та комунальними послугами; через прохідну гуртожитку не проходив. Цей факт підтверджується актами обстеження зазначеного житлового приміщення від 20.08.2015, 26.10.2015, 27.12.2015, 28.03.2016, 29.06.2016, 26.09.2016, 26.12.2016, 24.01.2017. Ухвалою судді від 03 березня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді від 20 червня 2018 року замінено первісного відповідача Соломянський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві на належного відповідача Центр надання адміністративних послуг Солом'янської районної державної адміністрації в м. Києві. Представник позивача у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник Центру надання адміністративних послуг Солом'янської районної державної адміністрації в м. Києві у судове засідання не з'явився. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що гуртожиток [ADDRESS], перебуває на балансі ПАТ «Київметробуд», що підтверджується довідкою № 237 від 27 грудня 2016 року. Згідно наказу від 20 серпня 1982 року № 131-к, [PERSON] прийнятий на роботу до Будівельно-монтажного управління № 3 ПАТ «Київметробуд» Встановлено, що 21 липня 2009 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням наказом від 21 липня 2009 року № 69 о/с. Згідно довідки № 10 від 20 жовтня 2016 року та Картки прописки (Форма) відповідач був зареєстрований на ліжко-місце в гуртожитку 02.02.1988 і проживав в ньому до 09.03.2006. У зв'язку з його виселенням оплата за проживання [PERSON] не нараховується з березня 2006 р. Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в гуртожитку [ADDRESS]. Позивач на підтвердження заявлених вимог посилається на акти від 20 серпня 2015 року, 26 жовтня 2015 року, 27 грудня 2015 року, 28 березня 2016 року, 29 червня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 26 грудня 2016 року, 24 січня 2017 року, 29 червня 2017 року, 27 листопада 2017 року та 21 березня 2018 року, з яких вбачається, що [PERSON] в гуртожитку [ADDRESS], не проживає. Через прохідну гуртожитку не проходить. Оплату за проживання не здійснює. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає у спірному гуртожитку більше шести місяців без поважних причин, а тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню. Вимога про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає 1600,00 гривень судового збору.

Outcome: partial