Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на її користь, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з 17 вересня 2010 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 191. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та повністю перебуває не її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. На даний період часу вона ніде не працює у зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину. Місце роботи відповідача їй не відомо Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим слухати спаву у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач не надає. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в ході судового розгляду від сторін не надходили. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізично здорова та працездатна людина, не працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у встановленому законом розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 07 лютого 2014 року.

Outcome: approved