overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 12 серпня 2006 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №355. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, між ними часто виникають сварки, конфлікти, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони не мешкають разом з серпня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 12 серпня 2006 року між нею та [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2006 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №355 (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.8), та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.9). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом з серпня 2015 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання не повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що сім'я розпалась, відповідач з сім'єю не проживає і не надає будь-якої матеріальної допомоги,необхідної для утримання і виховання спільної дитини. Неповнолітня донька - [PERSON], залишилась проживати з нею. Зважаючи, що вданий час вона самостійно утримує доньку, а відповідач добровільно не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, позивач просила суд стягти з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м . Полтави від 30 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб від якого сторони мають не повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що приблизно з січня 2016 року між нею та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з цього ж періоду позивач та відповідач не ведуть спільного господарства. Позивач наголошує, що подальше збереження шлюбу є неможливим,оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття любові та поваги. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1343. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернувся до суду з заявою слухати справу у його відсутність. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 1343, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 12 вересня 2008 року. Спільне життя між сторонами не склалося.У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки приблизно з січня 2016 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2012 року. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. До судового засідання відповідач надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 25.03.1994 року у Відділі ЗАГСУ Мінського району м. Києва, актовий запис № 491. Від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ майна. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом з позовом [PERSON] подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою неможливість виконання рішення суду про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS]/ Вивчивши заяву про забезпечення позову, документи долучені до неї та позовну заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про поділ майна. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року відкрито провадження у справі. Разом з позовом [PERSON] подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на квартиру [ADDRESS] та машиномісце [NUMBER], площею 18,70 кв. м., яке розташоване в м. Києві у підземному паркінгу по [ADDRESS] з забороною відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переоформлення, передачі, обміну або розпорядження іншим чином вказаним нерухомим майном. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою неможливість виконання рішення суду про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить визнати за ним право власності на ? частини квартири [ADDRESS] та ? частини машиномісця [NUMBER], площею 18,70 кв. м., яке розташоване в м. Києві у підземному паркінгу по [ADDRESS]. Вивчивши заяву про забезпечення позову, документи долучені до неї та позовну заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] та машиномісце [NUMBER], площею 18,70 кв. м., яке розташоване в м. Києві у підземному паркінгу по [ADDRESS] з забороною відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження, переоформлення, передачі, обміну або розпорядження іншим чином вказаним нерухомим майном. Такі заходи забезпечення позову є достатніми для захисту прав та інтересів позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що 07.06.2009 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Зазначає про свої підозри стосовно подружньої зради відповідача, з листопада 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просять такий задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов визнали, просять шлюб, зареєстрований між відповідачем та позивачем розірвати. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2009 року. Від подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалося, з листопада 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття любові та поваги. З урахуванням наведеного вище, визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 04 січня 2001 року виконкомом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №1. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що у шлюбі прожили біля 13 років. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили восени 2014 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тобто на сьогодні їх шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди на життя, різні інтереси, відсутність взаєморозуміння та довіри. Строк на примирення просить не надавати, оскільки наміру зберегти сім'ю вони не мають, в теперішній час відповідачка проживає з іншим чоловіком, тому збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам. В органах РАЦС розірвати шлюб не представляється можливим, оскільки відповідач туди не з'являється, у зв'язку з чим, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 04 січня 2001 року виконкомом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] актовий запис за №1. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень позивача, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні восени 2014 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить їх обопільним інтересам, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 05.10.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №435. Пояснив, що на теперішній час однією родиною не проживають, у зв'язку з тим, що у кожного є інша сімя. На підставі наведеного бажає розірвати шлюб. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до судового засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується підписом про вручення судової повістки повістки на повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходили. Згідно відповіді з Іллічівського РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС в Донецькій області №26-1062 від 17.02.2016 року, яке надійшло на адресу суду 19.02.2016 року відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 05.11.2007 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №435, 05.11.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. . Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у серпні 1994 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований в Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне життя не склалося, збереження шлюбу та примирення сторін неможливо. За таких обставин, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Представника позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис №418. Від шлюбу з відповідачем у позивача народився син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. Намір розірвати шлюб підтверджується заявами сторін, посвідченими нотаріально. Відтак, суд доходить висновку про задоволення позову.

Outcome: approved