Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] у м. Сніжне, смт. Андріївка, Донецької області померла його мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України. Заявник зазначав, що на підтвердження смерті матері, йому на окупованій території, а саме відділом записів актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 22 червня 2021 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Стверджував, що при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про державну реєстрацію смерті матері [PERSON] , йому було відмовлено, оскільки видане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Зазначав, що в даний час він позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно йому для державної реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть. Посилаючись на дані обставини, заявник просив суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Слов`янськ, Донецької обл., громадянки України, яка померла [INFO] на території України - в м. Сніжне, смт. Андріївка, Донецької області у віці 73 років. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надав через канцелярію суду заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та розглянути заяву за його відсутності (а.с. 30). Представник заінтересованої особи Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 29). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6 звор.). Встановлено, що [INFO] у в м. Сніжне, смт. Андріївка, Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №258 від 22 червня 2021 року (а.с. 7 звор.). З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2021 року на окупованій території, а саме відділом записів актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с. 8). Судом встановлено, що листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24 листопада 2021 року, [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, оскільки видане на тимчасово окупованій території України (а.с. 16). Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків. Відповідно до указу Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», м. Єнакієве в Донецькій області на сьогодні визначається тимчасово окупованою територією у Донецькій області. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] в органах РАЦС, оскільки видане йому на окупованій території свідоцтво про смерть його матері є недійсним і не має ніякої юридичної сили. Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. За приписами ст. 9 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Згідно ст. 18Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами. Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті матері. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія лікарського свідоцтва про смерть, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] . Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Слов`янськ, Донецької обл., громадянки України, яка померла [INFO] на території України - в м. Сніжне, смт. Андріївка, Донецької області у віці 73 років. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved