Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом, який уточнили, та просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з неї аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі ј частини з усіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття та питання подальшого влаштування дитини покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька у свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 17.02.2020 від [PERSON] до Управління надійшла інформація про те, що малолітня [PERSON] з своїм молодшим братом [PERSON] залишені матір`ю у своїх знайомих на тривалий час без особистого нагляду і місце перебування її невідоме. В подальшому дітей передали у сім`ю колишнього співмешканця відповідачки [PERSON] , який є батьком молодшої дитини [PERSON] . Під час обстеження умов проживання дітей 18.02.2021 за адресою проживання [PERSON] - [ADDRESS] , з`ясовано, що відповідач [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, постійного місця проживання не має, належну увагу своїм малолітнім дітям не приділяє та часто залишає їх без нагляду. 24.02.2021 відповідачка прийшла по запрошенню Управління та з нею була проведена профілактично-попереджувальна бесіда щодо належного виховання дітей та їх повернення у сім`ю. Мати пообіцяла за два тижні працевлаштуватися і вирішити питання з житлом, а тому діти залишилися проживати у [PERSON] . Проте, за визначений термін відповідачка умови для повернення дітей не створила. 02.03.2020 [PERSON] взята Управлінням на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. 10.03.2020 відповідачка [PERSON] написала заяву про тимчасове влаштування доньки [PERSON] до державного закладу, а її син [PERSON] залишився проживати у сім`ї батька [PERSON] . 11.03.2020 [PERSON] влаштована до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, де і перебуває на даний час. Мати жодного разу не відвідала доньку, лише декілька раз телефонувала дівчинці, матеріальної допомоги не надавала та відмовилася від співпраці з фахівцями Сумського міського центру соціальних служб щодо подолання складних життєвих обставин для повернення дитини у сім`ю. На даний час термін перебування [PERSON] у державному закладі закінчився, а відповідачка за власною ініціативою по вирішенню повернення доньки у сім`ю жодного разу не звернулася, самоусунувшись від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У судове засідання представник позивача не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися - від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктами 2-5 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 3,4). [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Юнаківської сільської ради Сумського району (а.с. 36). 17.02.2020 до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернувся [PERSON] з заявою про те, що [PERSON] , [INFO] , залишила своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , місце перебування матері невідоме (а.с. 9). На підставі вказаної заяви з метою з`ясування обставин та проведення відповідної роботи щодо захисту прав дітей начальником та спеціалістами відділу Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради 18.02.2020 проведено обстеження умов проживання за адресою : [ADDRESS] , та з`ясовано, що [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, постійного місця проживання не має, належну увагу своїм малолітнім дітям не приділяє та часто залишає їх без нагляду (а.с. 10). 24.02.2020 [PERSON] прийшла по запрошенню Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради та з нею була проведена профілактично-попереджувальна бесіда щодо належного виховання дітей та їх повернення у сім`ю (а.с. 12). У письмових поясненнях від 24.20.2020 [PERSON] зазначила, що своїх дітей [PERSON] та [PERSON] вона передала на виховання та утримання [PERSON] , який є батьком [PERSON] . У місті Суми в неї немає постійного місця проживання та на даний час вона не працює. Вказала, що за два тижні знайде роботу та забере дітей на виховання та в разі невиконання даних обов`язків попереджена, що діти будуть перебувати в державному закладі (а.с. 13). Відповідно до наказу Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради № 21 від 02.03.2020 [PERSON] , [INFO] , яка перебуває за адресою: [ADDRESS] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 7). 10.03.2020 [PERSON] звернулася з заявою до Служби у справах дітей СМР про влаштування доньки [PERSON] до державного закладу, а сина [PERSON] просила тимчасово залишити проживати у сім`ї батька [PERSON] (а.с. 14) Згідно акту прийому дитини від 11.03.2020 [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, причина влаштування - мати [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями; дитину залишила на свого колишнього співмешканця, який не є біологічним батьком дитини (а.с. 15). З інформації Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.09.2020 №951, наданої на засідання комісії з питань захисту прав дитини, вбачається, що з травня 2020 року родина [PERSON] перебуває на обліку Центру. 25.05.2020 відвідано сім`ю за місцем проживання: [ADDRESS] та здійснено оцінку потреб сім`ї, під час візиту з`ясовано: [PERSON] не має постійного місця проживання, офіційно не працює, має статус одинокої матері та отримувала державні соціальні виплати на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та одиноким матерям. Перша дитина жінки [PERSON] , який проживав з бабусею в [ADDRESS] , виїхав до тимчасово окупованої території (зі слів [PERSON] ). Друга дитина [PERSON] з 11.03.2020 перебуває в Хоружівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей області. За інформацією з листа закладу від 26.05.2020, до [PERSON] мати телефонувала два рази, з адміністрацією закладу не спілкувалася, участі в матеріальному забезпеченні дитини не брала. Третя дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] , який встановив батьківство над дитиною. За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» СМР станом на 28.05.2020 декларацію мати для [PERSON] не заключила. 25.06.2020 здійснено повторне відвідування родини за місцем проживання її сестри [PERSON] : [ADDRESS] , фахівцем надано рекомендації щодо звернення до Центру та проведено соціально-профілактичну бесіду. У зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків 26.06.2020 було організовано соціальний супровід сім`ї [PERSON] та запрошено для підписання документів. Після зустрічі жінка продемонструвала відсутність бажання співпрацювати, а тому вважають, що вона не зацікавлена у вихованні власних дітей, не виявляє намірів утримувати їх, не піклується про їх фізичний та психічний розвиток, а тому вважають, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, соціальний супровід родини є не можливим через те, що жінка уникає спілкування та не вживає заходів для зміни складних життєвих обставин, в яких опинилася вона та її діти (а.с. 17,18-19,20). Відповідно до повідомлення на ім`я начальника управління «Служба у справах дітей» СМР від 17.07.2020 №177 [PERSON] , [INFO] , є вихованкою КЗ СОР Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області з 11.03.2020. За час перебування в закладі мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідувала [PERSON] та не підтримувала матеріально (але з 12.03.2020 запроваджений карантин та відвідування дітей заборонено). Мати декілька раз телефонувала дівчинці та цікавилася її життям та здоров`ям (а.с. 16). З психолого-педагогічної характеристики вихованки Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області [PERSON] станом на травень 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , позитивна, активна, упевнена в собі, комунікабельна дівчинка, має бажання навчитися пристосовуватися до незнайомих умов. Розвиток пізнавальних процесів відповідає віковій нормі. Дівчинка полюбляє малювати, займатися ліпленням, танцювати та грати з ляльками. Постійно приймає участь в культурно-масових заходах закладу (а.с. 52). 09.11.2020 управлінням «Служба у справах дітей» СМР [PERSON] по телефону було наголошено про кінцевий термін перебування дитини [PERSON] у державному закладі та її обов`язок вирішення питання повернення її у сім`ю, проте мати замість пояснень стала виражатися нецензурною лексикою (а.с. 22). Згідно Акту від 24.12.2020 [PERSON] була запрошена до Управлінням «Служба у справах дітей» СМР щодо вирішення питання повернення дитини [PERSON] з Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. [PERSON] повідомила, що вона деякий час перебувала в Києві. На запитання, які стосуються повернення дитини, відмовилася відповідати. Її поведінка була збудженою, знервованою та свідчить про те, мати не зацікавлена в поверненні дитини в сім`ю (а.с. 23). 18.01.2021 комісією з питань захисту прав дитини Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді прийнято рішення про розгляд питання про завершення соціального супроводу родини та позбавлення [PERSON] батьківських прав (а.с. 24). У зв`язку з тим, що відповідач не займається вихованням своєї дитини, не надає їй матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров`я, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки і таким відношенням до неї порушує права та інтереси малолітньої [PERSON] . Будь-яких доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачці у виконанні нею своїх обов`язків по відношенню до дитини судом не встановлено. З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені судом докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, що до відповідача слід застосувати крайній захід впливу - позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з покладенням на орган опіки та піклування Сумської міської ради питання подальшого влаштування дитини. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини суд зазначає наступне. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON] та стягувати аліменти на особистий рахунок дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, а також 908, 00 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved