Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У лютому 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 грудня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір кредиту, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 36 923,00 дол.США зі сплатою 9,5 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення заборгованості - 09 липня 2013 року. Додатковою угодою №1 від 26 січня 2009 року змінено кінцевий термін повернення кредиту - 09 липня 2015 року. 26 листопада 2009 року сторони уклали додаткову угоду №2, якою змінено графік погашення кредиту. Додатковою угодою №3 банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 361 502, 90 грн, а також банк надав відповідачці транш у розмірі 180 751, 45 грн та встановили подвійну процентну ставку за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін. Згідно умов кредитного договору та додаткових угод [PERSON] мала регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а [PERSON], всупереч умов кредитного договору, не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашала, відсотки за користування кредитом не сплачувала, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків погашення кредиту - 522,74 грн та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 87,21 грн. Станом на лютий 2015 року заборгованість за простроченим кредитом складає 40 534,62 грн, заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом - 2 757, 45 грн, а всього заборгованість за кредитним договором складає 43 534,62 грн. У зв'язку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору - 439,02 грн. Тому просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11367693000 від 09 липня 2008 року у розмірі 43 534,62 грн та судові витрати у розмірі 439,02 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 09 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11367693000. Згідно п.1.1 договору банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 36 923,00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 178 733, 17 грн. за курсом Національного банку України на день укладення договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті. Пунктом 1.2.2. договору [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 09 липня 2013 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці, що передбачено п.1.3.1. кредитного договору. 26 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11367693000. Пунктом 1.1. додаткової угоди №1 визначено кінцевий термін повернення кредиту - 09 липня 2015 року. Пунктом 1.2 додаткової угоди №1 змінено графік погашення кредиту. 26 листопада 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11367693000. Згідно умов додаткової угоди №2 сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11367693000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11367693001, а також змінено графік погашення кредиту. Додатковою угодою №3 від 20 вересня 2011 року банк надав позичальнику кредит у формі кредитної лінії в національній валюті з лімітом у розмірі 361 502, 90 грн, а також банк надав відповідачці транш у розмірі 180 751, 45 грн та встановили подвійну процентну ставку за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін. Суд, проаналізувавши зміст відносини, які виникли між сторонами приходить до в висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 546-559, 1054-1056-1 ЦК України (Кредит). Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] скористалася наданими банком послугами, а саме отримала кредитні кошти в розмірі 36 923,00 дол. США, що підтверджується наданою суду довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом, які не оскаржені та не спростовані відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на рахунок банку зазначений в п. 3.4.1. договору (п.п. 1.1., 1.2.2., 3.4.1.). Статті 526, 525, 610 ЦК України, визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, в пункті 3.1.2. кредитного договору сторони погодили, що

Outcome: approved