Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У лютому 2021 року позивач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 12.10.2018 між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/4873445, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ). 18 червня 2019 року на в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля «MAZDA» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивач вказує, що власником автомобіля «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ) не було повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA» (д.н.з. [NUMBER] ) була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС», яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику даного автомобіля у розмірі 26 631,45 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26 631,45 грн. На виконання рішення суду, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було сплачено на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 26 631,45 грн. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти в порядку регресу в розмірі виплаченого страхового відшкодування 26 631,45 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою Оболонського районного суду від 29.03.2021 відкрито провадження у вказаній справі. Ухвалою Оболонського районного суду від 25.06.2021 матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою судді від 23.07.2021 вказану справу прийнято до провадження та визначено порядок її розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Повідомленням суду від 23 липня 2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали від 23 липня 2021 р. разом із копією позовної заяви надсилалися судом на адресу відповідача. Згідно відміток поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з неврученням. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.10.2018 між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ/4873445, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ). 18 червня 2019 року на в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] та автомобіля «MAZDA» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував [PERSON] . По факту вказаної ДТП водіями було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 18.06.2019. Внаслідок вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Однак, в порушення вказаної норми Закону, власником автомобіля «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ) не було повідомлено ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAZDA» (д.н.з. [NUMBER] ) була застрахована в ПрАТ «СК «АРКС». Згідно з рахунком-фактурою №1152596_РФ_098725 від 20.06.2019, виставленим станцією технічного обслуговування ДП «Авто Інтернешнл», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mazda», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП склала 27 631,45 грн. Позивач з урахуванням умов Договору добровільного страхування наземного транспорту, склав страховий акт №АPX2474051 від 21.06.2019, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Mazda», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 27 631,45 грн. На підставі складеного страхового акту №АPX2474051 від 21.06.2019 ПрАТ «СК «АРКС», виконуючи свої зобов`язання за договором, сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 21 631,45 грн. на рахунок СТО. 18.09.2019 ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою №СУ/007123/3 від 11.09.2019 про страхове відшкодування на суму 26 631,45 грн., яка отримана відповідачем 20.09.2019. У зв`язку з тим, що страховика не було повідомлено про настання дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» (д.н.з [NUMBER] ), у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не мало можливості пересвідчитися у факті настання ДТП. В свою чергу, ПрАТ «СК «АРКС» звернулось із позовом до Господарського суду м. Києва про стягнення ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» суми сплаченого страхового відшкодування. Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2020 стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ПрАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26 631,45 грн. На виконання рішення суду, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було сплачено на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 26 631,45 грн. З метою досудового врегулювання спору, 28.01.2021 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію за вих. №35, про можливість добровільного відшкодування завданих збитків. Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Оскільки ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відшкодувало ПрАТ «СК «АРКС» завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 26 631,45 грн., тому у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» понесених витрат в сумі 26 631,45 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved