Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

У лютому 2017 року КС «Істок» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № КД-792 від 28.12.2004 р. у загальному розмірі 17585,54 грн. (з яких : заборгованість за відсотками за період з 28.02.2014 р. по 28.02.2017 р. 8407,67 грн.; інфляційні нарахування за час прострочення відсотків з 01.01.2014 р. по 01.01.2017 р. 8266,42 грн.; три проценти річних за час прострочення відсотків з 01.01.2014 р. по 01.012017 р. 911,45 грн.). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2008 року було задоволено позов КС «Істок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме стягнуто з [PERSON] на користь КС «Істок» заборгованість за кредитним договором № КД-792 від 28.12.2004 р. у загальному розмірі 19416,68 грн., але це судове рішення до теперішнього часу [PERSON] не виконав, а згідно п. 7.3. згаданого кредитного договору цей договір діє до повного погашення позичальником заборгованості (штрафних санкцій, відсотків за користування, суми кредиту). В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, а представник відповідача не визнала позов та подала адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № КД-792 від 28.12.2004 р. КС «Істок» надала [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. на строк користування 12 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 28 % річних, з поверненням кредитних коштів та внесенням плати за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі та строки відповідно до умов цього договору, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 28.12.2005 р. В звязку з невиконанням [PERSON] своїх грошових зобовязань за цим кредитним договором, в листопаді 2006 року КС «Істок» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24 березня 2008 року позов КС «Істок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено у повному обсязі й стягнуто з [PERSON] на користь КС «Істок» заборгованість за кредитним договором № КД-792 від 28.12.2004 р. у загальному розмірі 121500,28 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 8333,34 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 2333,34 грн.; штрафні санкції за несвоєчасні платежі 110844,60 грн.), але рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2008 року було скасоване вказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2008 року та позов КС «Істок» було задоволено частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь КС «Істок» заборгованість по кредитному договору № КД-792 від 28.12.2004 р. у загальному розмірі 19416, 68 грн. (з яких : заборгованість по кредиту - 8333,34 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 2333,34 грн.; пеня 8750,00 грн.) та судові витрати в сумі 219,66 грн. На виконання цього рішення апеляційного суду Одеської області від 09 грудня 2008 року відповідач [PERSON] в період з травня 2009 року по вересень 2015 року сплатив КС «Істок» 19956,34 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що оскільки п. 7.3. кредитного договору № КД-792 від 28.12.2004 р. передбачено, що цей договір діє до повного погашення позичальником заборгованості (штрафних санкцій, відсотків за користування, суми кредиту), тому позивач здійснив нарахування за цим договором відсотків за період з 28.02.2014 р. по 28.02.2017 р. у загальному розмірі 8407,00 грн., а також за час їх прострочення з 01.01.2014 р. по 01.01.2017 р. інфляційні втрати у розмірі 8266,42 грн. та три проценти річних в сумі 911,45 грн. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Проте нарахування відсотків за користування кредитом поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що кредитний договір № КД-792 від 28.12.2004р. не може породжувати невизначеність стосовно строку його дії через те, що умовами цього договору встановлено конкретний термін виконання позичальником усіх своїх грошових зобовязань 28.12.2005 р., який є закінченням строку дії договору, тому позивач повинен був предявити свої вимоги, повязані з порушенням зобовязання за цим договором, у межах строку позовної давності. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed