Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2000230413 від 23 липня 2012 року в сумі - 26 423 грн. 35 коп., а також понесені судові витрати в розмірі - 1 600 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається про те, що 23 липня 2012 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 2000230413. Згідно з умовами договору банком надано відповідачу споживчий кредит, строком до 23 листопада 2013 року. Відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та додатком № 1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та сплати комісії за обслуговування кредиту відповідач належним чином не виконала, тому станом на 18 січня 2017 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі - 26 423 грн. 35 коп. У зв'язку з вищевикладеним позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2000230413 від 23 липня 2012 року в розмірі - 26 423 грн. 35 коп. Позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання представника не направив. Представник позивача Артюшенко Д.О. надіслав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася. Про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені. Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. З копії договору про надання споживчого кредиту № 2000230413 від 23 липня 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого відповідно до укладеного договору факторингу № 22/12/14/3 від 22 грудня 2014 року є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] вбачається, що банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі - 8 435 грн. 00 коп., із процентною ставкою - 0,01 % річних, терміном на 16 місяців, з 23 липня 2012 року по 23 листопада 2013 року (а.с.7-8). Пунктами 1.4.1, 1.4.2 договору про надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 23 листопада 2013 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених у Графіку платежів. Відповідно до пункту 1.4.8 погашення кредиту може здійснюватися шляхом перерахунку грошових коштів на рахунок банку, вказаний у Графіку платежів, будь-яким доступним позичальником способом, у том числі шляхом переказу коштів через банківські установи. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2000230413 від 23 липня 2012 року, станом на 18 січня 2017 року у [PERSON], утворилась заборгованість перед банком, що становить - 26 423 грн. 35 коп., що складається із залишку заборгованості за кредитом у розмірі - 24 156 грн. 71 коп.; нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі - 2 266 грн. 64 коп. Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено строк позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки умови договору про надання споживчого кредиту № 2000230413 від 23 липня 2012 року виконані не були та відповідач порушила свої договірні зобов'язання щодо належного та вчасного погашення кредиту, нарахованих відсотків, комісій, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі - 26 423 грн. 35 коп. Крім того, відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі - 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved