Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року його позов до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі\~ ФОП [PERSON] ) про захист прав споживача задоволено частково. З ФОП [PERSON] стягнуто на його користь заборгованість за невиконання цивільно-правових зобов`язань (по виготовленню та встановленню кухонних меблів) в загальній сумі 13357,84 грн., з яких 10500 грн. - основного боргу, 857,84 грн. - пені та 2000 грн. - витрат на оплату правової\~ допомоги. Рішення суду набрало законної сили 01.08.2018 року. За вказаним рішенням встановлено факт порушення його прав з 01.11.2017 року (узгоджений сторонами останній день виконання зобов`язань ФОП [PERSON] щодо виготовлення та встановлення кухонної меблі) та наявність грошових зобов`язань відповідача у розмірі 13357,84 грн. Також, рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.06.2019 року задоволено його позов до ФОП [PERSON] та стягнуто на його користь заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.11.2017 року по 03.01.2019 року, а саме борг по сплаті 3% річних в сумі 399,89 грн., заборгованість за нарахованим індексом інфляції у розмірі 1280,17 грн., та нараховану пеню за період з 13.02.2018 року по 03.01.2019 року в сумі 3253,56 грн. Основна заборгованість за зобов`язанням відповідача була сплачена у повному обсязі лише 06.11.2019 року, позивач просить стягнути нарахований борг (індекс інфляції, 3% річних, пеня) за період\~ з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року (включно). Таким чином, заборгованість відповідача по сплаті 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року, з урахуванням сум погашення основної заборгованості та строків погашення, складає 145,97 грн. Заборгованість за нарахованим індексом інфляції на суму простроченої заборгованості за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року складає 360,29 грн. Заборгованість\~ за нарахованою пенею за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року складає 1719,79 грн. А всього загальний розмір заборгованості становить 2226,05 грн. Розрахунок заборгованості складено з урахуванням стягнення боргу в межах виконавчого провадження ВП №57055941, відкритого 22.08.2018 року Кальміуським ВДВС м.Маріуполя. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по сплаті 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року, в сумі 145,97 грн., заборгованість за нарахованим індексом інфляції на суму простроченої заборгованості за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року в сумі 360,29 грн., заборгованість\~ за нарахованою пенею за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року в сумі 1719,79 грн., всього у загальній сумі 2226,05 грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. За положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних справ - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні\~ та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Судом встановлено, що заочним рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.07.2018 року позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі\~ ФОП [PERSON] ) про захист прав споживача задоволено частково. З ФОП [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за невиконання цивільно-правових зобов`язань (по виготовленню та встановленню кухонних меблів) в загальній сумі 13357,84 грн., з яких 10500 грн. - основного боргу, 857,84 грн. - пені та 2000 грн. - витрат на оплату правової\~ допомоги. Рішення суду набрало законної сили 01.08.2018 року. За вказаним рішенням встановлено факт порушення його прав з 01.11.2017 року (узгоджений сторонами останній день виконання зобов`язань ФОП [PERSON] щодо виготовлення та встановлення кухонної меблі) та наявність грошових зобов`язань відповідача у розмірі 13357,84 грн. Вказані обставини встановлені рішенням суду, що на теперішній час набрало законної сили, та додатковому доказуванню не підлягають. Також, рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.06.2019 року було задоволено позов [PERSON] до ФОП [PERSON] та стягнуто на його користь заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.11.2017 року по 03.01.2019 року, а саме борг по сплаті 3% річних в сумі 399,89 грн., заборгованість за нарахованим індексом інфляції у розмірі 1280,17 грн., та нараховану пеню за період з 13.02.2018 року по 03.01.2019 року в сумі 3253,56 грн. Позивач у своєму позові зазначає, що основна заборгованість за зобов`язанням відповідача була сплачена у повному обсязі лише 06.11.2019 року, у зв`язку із чим, позивач вимушений був звернутись до суду та просить стягнути нарахований борг (індекс інфляції, 3% річних, пеня) за період\~ з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року (включно). Відповідно до розрахунків, зроблених позивачем, заборгованість відповідача по сплаті 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року, з урахуванням сум погашення основної заборгованості та строків погашення, складає 145,97 грн.; заборгованість за нарахованим індексом інфляції на суму простроченої заборгованості за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року складає 360,29 грн.; заборгованість\~ за нарахованою пенею за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року складає 1719,79 грн. А всього загальний розмір заборгованості становить 2226,05 грн. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 року у справі №758/1303/15-ц. Суд зазначає, що ч.2\~ ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року №14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.\~\~\~\~\~ Позивачем, з урахуванням стягнення боргу з відповідача в межах виконавчого провадження, надано розрахунок суми інфляційного збільшення заборгованості 360,29 грн., та трьох процентів річних від суми заборгованості 145,97 грн., який відповідач не спростував, та з яким суд погоджується. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних, оскільки зазначені суми нараховані позивачем у відповідності з діючим законодавством та є цілком обґрунтованими. Також, статтею 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання. Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Стаття 551 ЦК України визначає, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Наданий позивачем розрахунок розміру нарахованої пені за період з 04.01.2019 року по 05.11.2019 року, в сумі 1719,79 грн. відповідачем не спростований та визнається судом обґрунтованим та розрахованим у відповідності з діючим законодавством. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити повністю. Приймаючи до уваги, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви та згідно ст.141 ЦПК України, оскільки суд задовольнив позов, судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved