Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у спільному сумісному майні, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності їй, її чоловіку - [PERSON] та її матері - [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді частки квартири [ADDRESS]. А у зв'язку із тим, що частки співвласників квартири не були визначені, то вона не має можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті матері. Просила суд визначити частки у спільному сумісному майна та визнати за нею, [PERSON], [PERSON] право власності за кожним у розмірі 1/3 частки квартири [ADDRESS], також визнати факт прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. В судове засідання представник відповідача - Маріупольської міської ради Карацюба В.Л., який діє на підставі довіреності, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01. 1994 року № 14488, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності. (а.с.10) Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським відділом реєстрації громадянського стану м. Маріуполя, [PERSON] померла [INFO]. (а.с.15) Як встановлено судом та визнано сторонами, що [PERSON], [INFO] є донькою померлої [PERSON]. Як вбачається з відповіді від 03.03. 2014 року за № 295/01-16 спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO] у Дргуій маріупольській державній нотаріальній конторі не зареєстровано. Відповідно до ст.. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні та юридичні особи. Таким чином, між сторонами мають місце правовідносини, що виникають із права спільної сумісної власності. Відповідно до ст.. 370, 372 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 357 ЦК України закріплено термін визначення часток, під яким слід розуміти визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином, частки співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, тобто кожному з них належало по 1/3 частці. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті. [PERSON] відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, є спадкоємцем за законом, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є такою, що фактично прийняла спадщину, яка залишились після смерті її матері у вигляді частини квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями квитанцій про сплату комунальних витрат починаючи з 1995 року та на даний час. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки у праві власності частини квартири за адресою: [ADDRESS]. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину та є єдиною спадкоємицею, у суду ж підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/3 частку та виходячи з того, що їй належала 1/3 частка, за нею може бути визнано право власності на 2/3 частки (1/3+1/3). Таким чином , позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved