Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСК» (далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просив стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 708,00грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.06.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» АХА Страхування», правонаступником якого є Приватне Акціонерне товариство «АРКС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 172412а8л3, забезпечений транспортний засіб «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] . 29.06.2018 року у м. Києві по вул. Бажана, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, о має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до звіту № 670 про оцінку ТЗ, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 154 989,13 грн. Згідно страхового полісу № АМ3897448 ліміт відповідальності ПрАТ «УТСК» в розмірі 100 000,00грн., франшиза - 1000,00 грн.21.08.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №СУ/005551/3. ПрАТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн., що становить ліміт по полісу за мінусом передбаченої франшизи. Отже, сума збитків, які перевищують ліміт по полісу та не відшкодовані на дату подання позову, а саме 09.11.2020, становить 57 708,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 16.01.2021 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не подав. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 279 ЦПК України). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Судом встановлено, що 14.06.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія» АХА Страхування», правонаступником якого є Приватне Акціонерне товариство «АРКС» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 172412а8л3, забезпечений транспортний засіб «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] . 29.06.2018 року у м. Києві по вул. Бажана, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] . Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, о має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування страхового акту № АХА2391051 від 09.07.2018 року та умов Договору страхування № 172412а8к3 від 14.06.2018, розмір страхового відшкодування склад 156 708,00 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно Заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 471881 від 10.07.2018 р. Відповідно до звіту № 670 про оцінку ТЗ, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Land Rover Range Rover», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 154 989,13 грн. Згідно ст. 29 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осбі внаслідок експлуатації транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УТСК» згідно полісу № АМ3897448. Згідно страхового полісу № АМ3897448 ліміт відповідальності ПрАТ «УТСК» в розмірі 100 000,00грн., франшиза - 1000,00 грн. Згідно положень з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. 21.08.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. №СУ/005551/3. ПрАТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн., що становить ліміт по полісу за мінусом передбаченої франшизи. Отже, сума збитків, які перевищують ліміт по полісу та не відшкодовані на дату подання позову, а саме 09.11.2020, становить 57 708,00 грн. (156 708,00 - 99 000,00 = 57 708,00). Разом з тим, відповідачем 02.10.2021 позивачу була сплачена сума боргу в розмірі 8 045,00 грн., 01.11.2021 сплачено 4 022,27 грн., отже залишок не відшкодованої шкоди становить 45 640, 63 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 45 640,63 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial