Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про оголошення фізичної особи померлою. Посилалась на те, що народилася [INFO] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Окрім неї, у батьків [INFO] року народився брат, [PERSON] . На даний час обоє батьків померли. Її брат [PERSON] ще до смерті матері, в 2000 році, виїхав з Чернівців, ніби то на роботу і з того часу жодного разу додому не навідувався та до родичів не телефонував. Від спільних знайомих вона дізналася, що [PERSON] до 2007р. деякий час проживав у м.Дніпро. Крім того, протягом цього часу приблизно в 2005р., його бачили на вокзалі в м.Києві, де він просив милостиню. Разом із матір`ю вони неодноразово намагалися розшукати [PERSON] в м. Дніпро та м.Києві, однак жодних позивних результатів отримано не було. На скільки їй відомо, брат не був одружений та дітей у нього не було. Після смерті матері, з 2014 року знову намагалася знайти брата, проте все було марно. Розшуковими заходами працівниками ГУНП в Дніпропетровській, Чернівецькій областях, а також м.Києві місцезнаходження [PERSON] встановлено не було. У лікувальні заклади за медичною допомогою він не звертався, а також до адміністративної чи кримінальної відповідальності він не притягувався. На даний час у неї виникла необхідність звернення до суду із вказаною заявою з метою подальшого оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті їхньої матері. Враховуючи те, що з дня залишення братом своєї домівки минуло більше сімнадцять років, а також зважаючи на спосіб його життя, вважає, що є всі підстави оголосити [PERSON] померлим. У зв`язку із чим, просила позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Українець Т.І. заяву підтримали та просили її задовольнити. Заявниця [PERSON] додатково пояснила, що її брат захоплювався азартними іграми, часто програвав великі суми грошей, які потім доводилося повертати їх мамі. Олег несерйозно відносився до життя: не хотів працювати за мізерну заробітну платню, часто вплутувався у різні неприємні історії, бували випадки, коли приходив додому побитий. За весь час, починаючи з 2000 року, він жодного разу не давав про себе знати, не телефонував, не писав листів. Мама дуже тяжко переживала з цього приводу, так як любила брата і постійно його жаліла. Самостійно відшукати [PERSON] вони не змогли, а пошуки поліції також не привели до бажаних результатів. Вважає, що [PERSON] , ймовірно, помер, через те, що жебракував та міг вплутатися у неприємну історію. Крім того, скоріш за все, у нього навіть не було документів. На даний час виникла необхідність оформити спадщину після смерті матері, але без офіційного підтвердження смерті брата, вона не може цього зробити. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що [PERSON] є його зведеним братом. Однак через велику різницю у віці, він нічого не може пригати про нього, окрім того, що той вже багато років не проживає в Чернівцях. Зі слів покійної матері та сестри, [PERSON] , йому відомо, що [PERSON] жебракував, зловживав спиртним та ніде не працював. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та заявниця [PERSON] , [INFO] є рідними братом та сестрою. Їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] , які на даний час померли (а.с.3-9). Крім того, у заявниці та [PERSON] є рідний брат по лінії матері - [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Разом з тим, як вбачається із матеріалів заяви та пояснень заявниці, [PERSON] у жовтні 2000р. залишив місце свого постійного проживання та реєстрації по [ADDRESS] та поїхав у невідомому напрямку. З цього часу більше додому не повертався. Згідно вимог ст.306 ЦПК України у заяві про оголошення особи померлою обов`язково має бути зазначена мета за якої заявнику необхідно визнати фізичну особу померлою. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Як було встановлено судом, оголошення [PERSON] померлим необхідне заявниці для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті їхньої матері [PERSON] (а.с.21-26). Частиною 1 ст.46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Згідно вимог ч.1 ст.307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. На виконання вказаних вимог закону, ухвалою суду від 10 січня 2019 року витребувано за останнім відомим місцем проживання [PERSON] ( м.Чернівці ) та перебування (м .Дніпро та м.Києв) відомості з різних державних установ щодо з`ясування можливого місця його знаходження (а.с.70-74). Так, факт відсутності [PERSON] більше трьох років за місцем його проживання та реєстрації (м .Чернівці ) та можливого його перебування ( м.Дніпро, м.Києв ) підтверджується наступними доказами: Згідно актів ТОВ «ТД Укрвторресурс», складених у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] за зареєстрованим місцем свого проживання по [ADDRESS] з 2000 року по даний час не проживає (а.с.19-20). Судом встановлено, що [PERSON] одружений не був та дітей у нього немає. Відомостей щодо перетину державного кордону України громадянином [PERSON] не виявлено (а.с.116). Відповідно до інформації, наданої Департаментом інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, ГУНП в Дніпропетровській, Чернівецькій областях, а також м.Києві, станом на 07 лютого 2019 року [PERSON] у державний розшук не оголошувався, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався та в місцях позбавлення волі не перебуває (а.с.13-18,82,129). Згідно довідки Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області від 29.01.2019р., актового запису про смерть [PERSON] , а також заяви на внесення виправлень, зміни до актових записів не вносилось (а.с.112). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] , як по місцю реєстрації (м .Чернівці ), так і по місцю можливого перебування ( м.Дніпро, м.Києв ) за стаціонарною і амбулаторною допомогою до медичних закладів не звертався та на обліку у лікаря-нарколога не перебував (а.с.106,108,110,114,118,118г,д, 127,142,154). Також факт відсутності [PERSON] підтверджується показами свідка [PERSON] , яка суду пояснила, що є дружиною [PERSON] За весь період подружнього життя [PERSON] не з`являвся, місце його знаходження, сім?ї не відоме. Частиною 3 ст.46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні звертати увагу, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у Цивільному кодексі України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Таким чином, зібрані у справі докази дають суду підстави для вірогідного припущення смерті [PERSON] , у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про необхідність оголошення [PERSON] , [INFO] , померлим з дати набрання вказаним рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved