Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначив, що 23 листопада 2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у виконкомі Новоолексіївської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року з ініціативи відповідачки вони разом не проживають. Діти - [PERSON] та [PERSON] мешкають з позивачем. Відповідачка дітей не утримує, постійного доходу не має. Просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1032,00 грн. щомісячно, подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що уточнює позовні і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 33% з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] з 23.11.2009 року являються подружжям (а.с.5). Згідно свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO]., [PERSON] народився [INFO], батьками яких є сторони по справі. (а.с. 6,7). Діти мешкають разом з позивачем в [ADDRESS] та знаходяться на повному його утриманні (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, відсутність інших осіб на утриманні, вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 33% з усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved