Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

У лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 серпня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 20500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору та своєчасно не сплатив кредит та проценти за нього, в зв`язку з чим станом на 15 січня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 19401,51 грн, з яких: 16503,20 грн заборгованість за кредитом; 1398,24 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина) та 900,07 грн штраф (процентна складова). Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.\~\~ Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не подав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2019 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03 серпня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 20500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих банком Умов та правил. Сторони визначили, що заява клієнта, Пам`ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта, [PERSON] приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах - Умовах та правилах, Тарифах. Зазначені документи містять усі істотні умови кредитного договору, і відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Після укладення договору [PERSON] одержав на платіжну картку кредитний ліміт, однак платежі на погашення кредиту своєчасно не вносив. Згідно з п. 2.1.1.12.2 Умов та правил у разі непогашення боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач зобов`язався сплачувати Банку проценти в розмірі, визначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Отже, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2010 року, яка утворилась станом на 15 січня 2019 року, а саме: заборгованість за кредитом та по процентах за користування кредитом. У разі виникнення прострочених зобов`язань за договором на суму від 100 грн. [PERSON] зобов`язався сплачувати банку пеню відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил). Також у випадку порушення відповідачем строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів останній зобов`язався сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил). При вирішенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача пені та штрафу суд враховує наступне. Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Одночасно пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 і відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення штрафу не може бути задоволений, а тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути лише заборгованість за пенею та комісією у розмірі 100,00 грн. Всього з [PERSON] на корить АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2010 року в загальній сумі 18001,44 грн, з яких: 16503,20 грн заборгованість за кредитом; 1398,24 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн заборгованість за пенею та комісією. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 19401,51 грн, а задоволено на суму 18001,44 грн, тобто на 92,78 % (18001,44 х 100 : 19401,51), тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1782,30 грн судового збору.

Outcome: approved