Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 09 квітня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до вказаного договору позики [PERSON], яку позикодавець передав, а [PERSON], як позичальник, прийняв грошові кошти в сумі 606000 грн., що на день підписання договору становило еквівалент 120000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України. Згідно п. 2 договору відповідач зобовязався до 05 березня 2013 року повернути позивачу таку ж суму коштів, що в еквіваленті на момент повернення коштів становитиме 120000 доларів США. У вказаний договором позики термін позичальник [PERSON] отримані в позику грошові кошти позикодавцю [PERSON] не повернув, ухилившись від зобовязань, взятих на себе за договором позики від 09.04.2008 року. Станом на 05.03.2013 року позичальник [PERSON] повинен був повернути [PERSON] борг в сумі 959160 грн., що відповідало еквівалентно 120000 доларів США відповідно до курсу Національного банку України ( 7.993 грн. за 1 долар США). Посилаючись на вищевказані обставини та положення закону позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 09 квітня 2008 року в розмірі 959160 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 57548.93 грн.; втрати від інфляції в розмірі 272401.44 грн.; проценти за обліковою ставкою НБУ в розмірі 164860.51 грн., а всього 1 453970.88 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. У ході розгляду справи представник позивача збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 09 квітня 2008 року в розмірі 959160 грн.; 3% річних від простроченої суми 66676.42 грн.; втрати від інфляції 430662.84 грн.; проценти за обліковою ставкою НБУ в розмірі 218007.56 грн., а всього 1674506.82 грн., а також витрати по сплаті судового збору 3654 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів 243.60 грн.; витрати повязані з викликом відповідача до суду 166.96 грн., витрати повязані з публікацією у пресі 424.20 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З огляду на ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи зі змісту ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня поверхня позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із матеріалів справи 09 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований у реєстрі за № 269. Відповідно до вказаного договору позики [PERSON], яку позикодавець передав, а [PERSON], як позичальник, прийняв грошові кошти в сумі 606000 грн., що на день підписання договору становило еквівалент 120000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України. Згідно п. 2 договору відповідач зобовязався до 05 березня 2013 року повернути позивачу таку ж суму коштів, що в еквіваленті на момент повернення коштів становитиме 120000 доларів США. У вказаний договором позики термін позичальник [PERSON] отримані в позику грошові кошти позикодавцю [PERSON] не повернув, ухилившись від зобовязань, взятих на себе за договором позики від 09.04.2008 року. Станом на 05.03.2013 року позичальник [PERSON] повинен був повернути [PERSON] борг в сумі 959160 грн., що відповідало еквівалентно 120000 доларів США відповідно до курсу Національного банку України ( 7.993 грн. за 1 долар США). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основана сума боргу за договором позики у розмірі 959160 грн.; 3% річних від простроченої суми 66676.42 грн.; втрати від інфляції 430662.84 грн.; проценти за обліковою ставкою НБУ в розмірі 218007.56 грн., відповідно до розрахунків наданих представником позивача, які суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved