Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області звернулось 04.11.2019 р. до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві зазначило, що в Одеському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, що є відокремленим підрозділом управління виконачої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, знаходився на обліку та отримував страхові виплати [PERSON] . Страхові виплати [PERSON] щомісячно проводилися Одеським міським відділенням у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» шляхом перерахування цих виплат на його особовий рахунок, відкритий в ПАТ «Ощадбанк». З листа від 10.08.2018 р. № 7169/04, отриманого від Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Одеському відділенню стало відомо про те, що [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку з відсутністю інформації про смерть [PERSON] та неповідомлення про цю подію з боку родичів, Одеське міське відділення протягом періоду : з 02.01.2018 р. по 30.04.2018 р. продовжувало перераховувати на особовий рахунок [PERSON] страхові виплати вже після його смерті. Внаслідок чого, у Одеського міського відділення виникла переплата щомісячних страхових виплат [PERSON] за період з 02.01.2018 р. по 30.04.2018 р. у сумі 7\~181,73 грн. З листа 10.10.2018 р. № 01-20/1435, надісланого Таврійською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, Одеському міському відділенню стало відомо про те, що реєстрацію смерті [PERSON] проводив [PERSON] . Також листом від 30.09.2019 р. № 374/08, надісланого Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, було повідомлено, що 04.01.2018 р. допомогу на поховання [PERSON] отримав [PERSON] . Листом від 13.06.2019 р. № 01-20/0928 Таврійською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, було надано інформацію, що за адресою реєстрації та проживання померлого [PERSON] у реєстрі територіальної громади відсутні відомості про зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб. Листи, які були направлені позивачем на адресу відповідача щодо повернення виплачених коштів, були залишені без задоволення. Посилаючись на ст.ст.4, 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.ст.1219, 1127 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 7181,73 грн., а також судовий збір в сумі 1921 грн. Ухвалою від 19.11.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22.01.2020 р. 22.01.2020 р. розгляд справи відкладено на 13.03.2020 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 13.03.2020 р. розгляд справи відкладено на 01.04.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 01.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 27.05.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 27.05.2020 р. розгляд справи відкладено на 09.06.2020 р. через перебування судді у відпустці за раніше відпрацьований вихідний день. 09.06.2020 р. розгляд справи відкладено на 17.08.2020 р. на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 17.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 02.10.2020 р. у зв`язку із зайнятістю судді у кримінальному провадженні. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що в Одеському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, що є відокремленим підрозділом управління виконачої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, знаходився на обліку та отримував страхові виплати [PERSON] (а.с.12). Страхові виплати [PERSON] щомісячно проводилися Одеським міським відділенням у відповідності до вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» шляхом перерахування цих виплат на його особовий рахунок, відкритий в ПАТ «Ощадбанк» (а.с.8). Відповідно до актового запису про смерть № 02 від 04.01.2018 р. [PERSON] помер [INFO] (а.с.69). Про смерть [PERSON] позивач дізнався з листа Пологівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10.08.2018 р. № 7169/04 (а.с.14). У зв`язку з відсутністю інформації про смерть [PERSON] , Одеське міське відділення у період з 02.01.2018 р. по 30.04.2018 р. продовжувало перераховувати на особовий рахунок [PERSON] страхові виплати вже після його смерті. Внаслідок чого, у Одеського міського відділення виникла переплата щомісячних страхових виплат [PERSON] за період з 02.01.2018 р. по 30.04.2018 р. у сумі 7\~181,73 грн. (а.с.15, 16, 17, 34). З листа 10.10.2018 р. № 01-20/1435, надісланого Таврійською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, Одеському міському відділенню стало відомо про те, що реєстрацію смерті [PERSON] проводив [PERSON] (а.с.18). Листом від 30.09.2019 р. № 374/08, надісланим Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, було повідомлено про те, що 04.01.2018 р. допомогу на поховання [PERSON] отримав [PERSON] (а.с.33). Листом від 13.06.2019 р. № 01-20/0928, Таврійською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, було надано інформацію, що за адресою реєстрації та проживання померлого [PERSON] у реєстрі територіальної громади відсутні відомості про зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб. За змістом ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкоємцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Ст.1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкоємця, зокрема: право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Враховуючи наведені вище обставини та положення діючого законодавства, страхові виплати, які були виплачені Одеським міським відділенням у сумі 7181,73 грн., не входять до складу спадщини [PERSON] . Разом з тим, звернувшись до суду з позовними вимогами до [PERSON] , позивач зазначає, що останній є родичем (спадкоємцем) померлого і саме він повинен відшкодувати зайво сплачені кошти. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із\~\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Як встановлено з листа Таврійської сільської Ради Оріхівського району Запорізької області від 13.06.2019 р. (а.с.31), [PERSON] за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований сам, інших зареєстрованих не має та про фактично проживаючих осіб невідомо. Інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), видана 23.06.2020 р. (а.с.79) свідчить про те, що інформація щодо заведених спадкових справ після смерті [PERSON] відсутня. За положеннями ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Коло осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом, визначено главою 86 книги 6 ЦК України. Аналізуючи надані позивачем та витребувані судом докази, суд не встановив підстав для стягнення з відповідача, як зі спадкоємця [PERSON] , коштів, які були зайво перераховані позивачем, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є спадкоємцем померлого, прийняв спадщину у порядку, визначеному ст.ст.1268, 1269 ЦК України, як і доказів того, що кошти, які просить стягнути управління були отримані саме [PERSON] . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: dismissed