Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 15 листопада 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого він передав відповідачу в борг грошові кошти у розмірі 158 940 гривень, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 6000 доларів США, за умови повернення до 15 березня 2018 року. Згідно п.4.1. договору, позичальник зобов'язується повністю повернути суму позики, отриману за цим Договором до 15 березня 2018 року. У разі прострочення Позичальником повернення позики, Позичальник зобов'язується сплатити штрафні санкції у розмірі 47 682,00 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1800 доларів США. Згідно п.6.1. договору, якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити Позикодавцеві суму боргу, а також пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого грошового зобов'язання за кожен день прострочення з дати виникнення простроченої заборгованості по дату погашення простроченої заборгованості, включаючи дату погашення. Пунктом 6.2 договору регламентовано, що сторони домовились, що пеня за цим договором нараховується протягом всього строку невиконання Позичальником своїх обов'язків за цим Договором по день їх виконання. По закінченню вказаного в договорі строку відповідач борг не повернув. Станом на 17 жовтня 2018 року відповідач має перед позивачем таку заборгованість: основну заборгованість у розмірі 167 460,00 грн; штрафні санкції у розмірі 50 238,00 грн; пеня у розмірі 46 176,00 грн; 3% річних у розмірі 2 770,00 грн. З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість у розмірі 167 460 грн; штрафні санкції у розмірі 50 238 грн; пеню у розмірі 46 176 грн; 3% річних у розмірі 2 770 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2666,44 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Підставою для пред`явлення позову позивачем зазначено невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, що укладений між ними. На підтвердження укладання такого договору, позивачем представлено договір позики від 15.11.2017 року посвідчений Алексашиною Ю.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстровано в реєстрі за №945, в якому [PERSON] (Позикодавець) передав, а [PERSON] (Позичальник) прийняв у власність грошові кошти у розмірі 158 940 гривень, що еквівалентно по курсу НБУ 6000 тисячам доларів США. Згідно п.3.1. договору, цей договір вважається укладеним з моменту передачі Позикодавцем грошових коштів Позичальнику та підписання цього договору, строком на 4 місяці (до 15 березня 2018 року включно) та діє до повного виконання сторонами передбачених Договором обов'язків. Згідно п.4.1. договору, позичальник зобов'язується повністю повернути суму позики, отриману за цим Договором до 15 березня 2018 року. У разі прострочення Позичальником повернення позики, Позичальник зобов'язується сплатити штрафні санкції у розмірі 47 682 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1800 доларів США. Згідно п. 6.1. договору, якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити Позикодавцеві суму боргу, а також пеню в розмірі 0, 5% від суми простроченого грошового зобов'язання, за кожний день прострочення з дати виникнення простроченої заборгованості по дату погашення простроченої заборгованості, включаючи дату погашення. Згідно п.6.2. договору, Сторони домовились, що пеня за цим Договором нараховується протягом всього строку невиконання Позичальником своїх обов'язків за цим Договором по день їх виконання. Отже, судом встановлено, що свої зобов`язання за договором позики щодо передачі коштів позивачем [PERSON] , виконані в повному обсязі. В порушення взятих на себе зобов`язань відповідачем [PERSON] отримані грошові кошти у строк та на умовах, визначених договором, позивачу не повернуто. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, судом встановлено, що між сторонами 15 листопада 2017 року укладено договір позики на суму 158 940 гривень, що еквіваленті по курсу НБУ становить 6000 доларів США з умовою їх повернення до 15 березня 2018 року. Позика у вказаний термін позивачу не повернута, у зв`язку з чим позивач отримав право звернутись до суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення боргу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 2666,44 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved