Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - «Позивач») звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] , третя особа: Вишгородська міська рада Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 15 червня 2019 року о 16 годині 30 хвилин [PERSON] на Канівському водосховищі, р. Дніпро, поблизу бакена № 170 у Вишгородському районі Київської області, у період нерестової заборони, проводив вилов раків ручним збиранням у водолазному спорядженні без наявності посвідчення підводного мисливця, при цьому виловив раки 40 шт., загальною вагою 1,6 кг. Відповідачем було завдано збитків рибному господарству України в розмірі 1020,00 грн. Постановою № 1/008636 від 15 червня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Своїми діями Відповідач порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.4.3, 4.5 «Правил любительського і спортивного рибальства», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.85 КУпАП. За таких обставин Позивач був вимушений звернутися до суду та просив стягнути з Відповідача на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 1020,50 грн. та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року клопотання [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення сторін - залишено без задоволення. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Постановою № 1/008636 від 15 червня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 11) Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №008636 від 15 червня 2019 року о 16 годині 30 хвилин [PERSON] на Канівському волосховищі, р. Дніпро, поблизу бакена № 170 у Вишгородському районі Київської області, у період нерестової заборони, проводив вилов раків ручним збиранням у водолазному спорядженні без наявності посвідчення підводного мисливця, при цьому виловив раки 40 шт., загальною вагою 1,6 кг (а.с.13). Згідно з розрахунком шкоди, проведеним Управлінням державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розмір завданої шкоди становить 1020,00 грн. (а.с.12 звор). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального та права України. Суд зазначає, що відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбаченіст.ст.24, 25, 27, 28 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Право на судовий захист встановлене ст.55 Конституції України не може обмежуватись навіть за умови оголошення карантину. Відповідно до ст.11 Закону України «Про тваринний світ» Державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №895, Державне агенство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року №229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і створення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови ро відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) осуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених КМУ від 21.11.2011 року №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних х біоресурсів». Як вбачається з ст.10 Закону України «Про тваринний світ, громадяни зобов`язані охороняти світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.3 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, її шкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або мовляли здійснення такої діяльності. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурсі здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, значених Конституцією України та законами України. За таких обставин, позовні вимоги Позивача ґрунтуються на законі та Відповідачем не спростовані. За таких обставин позов необхідно задовольнити повністю. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved