Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення. Посилаючись на статтю 37 Закону України «Про іпотеку», статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просив суд про наступне: -визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26703750 від 3 грудня 2015 року; -скасувати запис про право власності № 12338660 від 3 грудня 2015 року на будинок № 18/9 по провулку Градизькому у місті Кременчуці. Позовна заява мотивована тим, що нотаріус грубо порушив положення Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868, оскільки законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на обєкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, повязаної з переходом таких прав на обєкт нерухомості. Відповідно до умов Договору іпотеки від 27 червня 2008 року (далі Договір іпотеки) для задоволення вимог кредитора у позасудовому порядку необхідно було укласти окремий договір. Окрім того, Товариство «КЕЙ-КОЛЕКТ» не проводило оцінки спірного будинку; за якою вартістю будинок переоформлено на Товариство «КЕЙ-КОЛЕКТ» невідомо, що унеможливлює зясування суми боргу, який було погашено у такий спосіб. Представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримав, просив слухати справу без його участі. В разі неявки відповідача просив розглянути справу в заочному порядку (а.с. 54). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином (а.с. 37). Письмового відзиву на позов суду не направила. Третя особа ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» - свого представника в судове засідання не направила. Про розгляд справи повідомлялася належним чином (а.с. 25, 27). Третя особа виконком Кременчуцької міської ради Полтавської області просив суд слухати справу без участі його представника (а.с. 35). Провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 23 листопада 2018 року (а.с. 13). За заявою позивача від 12 грудня 2018 року (а.с. 16-19) суд ухвалою від 14 грудня 2018 року (а.с. 22) забезпечив позов, наклавши арешт на будинок № 18/9 по пров. Градизькому у м. Кременчуці, заборонивши його відчуження. 27 лютого 2019 року суд постановив провести заочний розгляд справи. Вивчивши надані позивачем письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] і Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі банк), уклали договір про надання споживчого кредиту № 11365993000 від 27 червня 2008 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором його сторони уклали договір іпотеки від 27 червня 2008 року (а.с. 10-11), відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку банку будинок 18/9 по провулку Градизькому у місті Кременчуці ринковою вартістю на момент укладення договору в сумі 363\~728,00 грн. 12 грудня 2011 року банк і ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» уклали договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 11365993000 від 27 червня 2008 року. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» є три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частинами першою та другою статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до пункту 5.2.1. укладеного між банком та [PERSON] договору іпотеки, в разі позасудового врегулювання передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання здійснюється на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Докази укладення такого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні, а тому прийняття нотаріусом рішення про державну реєстрацію права власності на спірний будинок за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним. Відповідно до пункту один частини два статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 1\~409,60 грн.

Outcome: approved