Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 41. Крім того, просить залишити право їй надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачкою не склалося. На даний момент вони, як сім»я, спільно не проживають. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить як його інтересам, так і інтересам інших членів сім»ї. Розлад у сім»ї носить не короткочасний, а тривалий період. Просить шлюб розірвати. Позивачка під час розгляду справи в суді, суду пояснила, що на сьогодні вони з відповідачем проживають роздільно, шлюбних відносин не підтримують. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згідний. Суд заслухав пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно оцінив подані докази у їх сукупності, оглянув оригінали документів, що мають значення для правильного вирішення спору по суті та встановив наступне. Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує, будь-які стосунки між подружжям припинені. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 19 листопада 2010 року /а.с.7/. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі даної статті суд залишає за позивачко право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою по справі при звернення до суду сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією № 1940.144.1 від 09.07.2014 року. Так як суд задовольняє позов про розірвання шлюбу, то суд рахує за необхідне стягнути на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки сплачену нею суму судового збору. На підставі ст.ст .105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved