Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 30 листопада 2020 року і до повноліття дитини, а також на її утримання у розмірі 1000 грн. до досягнення донькою трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 12 вересня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька, яка проживає з матір`ю та знаходиться на утриманні позивача, яка на даний час не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач проживає окремо та надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки отримує близько 14-15 тисяч гривень. У відзиві на позов від 30 грудня 2020 року відповідач заперечив отримання доходу, достатнього для сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі, надавши довідку про отримання середньомісячного доходу близько 4000 грн. без податків, та визнав позов частково лише в частині стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 1000 грн. Заявою від 04 січня 2021 року позивач [PERSON] змінила спосіб стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. [INFO] відповідач з огляду на зміну способу стягнення аліментів подав доповнення до відзиву, в яких позов визнав частково та просить стягнути з нього аліменти на дитину у розмірі ј частки його доходів. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданої позивачем заяви позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину та на її утримання підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач проживає окремо та не надає достатніх коштів на утримання своєї дитини, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Частиною 3 ст.181\~цього ж\~Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Також,\~відповідно до\~положень ст.84\~СК України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, отримує допомогу в розмірі 860 грн., а прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік з 01 січня становить 2270 грн. З довідки про доходи №1 від 29 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] працює водієм у фізичної особи-підприємця [PERSON] та отримав за 2020 рік 58393,88 грн. доходу та мав відповідно середньомісячну заробітну плату в розмірі 4866,16 грн., що свідчить про можливість сплати аліментів на дитину та надання матеріальної допомоги дружині. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Позовна заява до суду надійшла 30 листопада 2020 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved