Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (надалі - позивач) просить стягнути з [PERSON] (надалі - відповідач) суму надміру виплачених коштів у розмірі 385,80 грн., у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям, мотивуючи тим, що відповідно до поданої заяви від 01 грудня 2006 року відповідачу було призначено допомогу на дитину [PERSON] як одинокій матері. 16 липня 2015 року до позивача надійшло повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про те, що 26 червня 2015 року набрало законної сили рішення суду по справі №569/6752/15- , згідно якого [PERSON] позбавлена батьківських стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.18-4 Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав. У зв'язку з тим, що відповідачем не повідомлено про наявність обставин, що впливають на призначення та виплату допомоги, виникла переплата за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року в розмірі 385 гривень 80 копійок. Листом №08-1009 від 05.02.2016 року відповідачу було запропоновано у місячний термін з дня одержання листа повернути надміру виплачені кошти у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям на рахунок позивача. Однак кошти на рахунок позивача на даний час не повернуті. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час і місце проведення судових засідань. Надіслані на адресу відповідача судова повістка, в якій вказано про явку до суду на судове засідання на 17 серпня 2017 року, та копії документів отримані позивачем завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Судова повістка, в якій вказано про явку до суду на судове засідання на 27 вересня 2017 року отримана позивачем також завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно ст.18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Згідно заяви відповідача від 01 грудня 2006 року, їй було призначено допомогу на дитину [PERSON] як одинокій матері (а.с.3-4). Пунктом п.48 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 передбачено, що органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. 16 липня 2015 року до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшло повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, згідно якого 26 червня 2015 року набрало законної сили рішення суду по справі №569/6752/15-ц, яким [PERSON] позбавлено батьківських стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.18-4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі позбавлення отримувача допомоги батьківських прав. Статтею 22 зазначеного Закону передбачено, що одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідачем не було повідомлено позивача про наявність обставин, що впливають на призначення та виплату допомоги, а тому за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року їй було надміру виплачено допомогу на дитину як одинокій матері в розмірі 385 гривень 80 копійок (а.с.6), а тому дану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, із відповідача в дохід держави слід стягнути 1600 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved