Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобілі марки Dacia Logan Ambience, 2007 року випуску, д.н.з.[NUMBER] та Skoda Superb Ambition, 2012 року випуску, д.н.з. [NUMBER], які є предметом позову з підстав того, що на даний час, існує ймовірність відчуження відповідачем вказаних транспортних засобів. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як підстави для забезпечення позову жодним чином не підтверджені, відомостей про можливе відчуження відповідачем вказаних транспортних засобів суду не надано. Також суду не надано доказів про належність вказаних транспортних засобів відповідачу. Наявне в заяві про забезпечення позову клопотання, щодо з'ясування належності транспортних засобів відповідачу, підлягає розгляду у встановленому законом порядку для вирішення питання про витребування доказів, яке здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників процесу. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована тому задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed