Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовною заявою [PERSON] до Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2021 року позов задоволено частково. 24 лютого 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить ухвалити у цій справі додаткове рішення та стягнути на її користь витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обгрунтування заяви вказує, що нею було до суду подано позовну заяву про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, де зазначено попередній (орієнтований) розрахунок витрат на професійну правову допомогу в сумі 7000,00 грн., також вказує, що у відповідності до договору від 12 лютого 2021 року про надання (правничої) правової допомоги [PERSON] за надання правових послуг адвокату Швець Р.Ю. сплачено 7000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №154232 від 12.02.2021 року, у зв`язку з чим вважає, що з відповідача слід стягнути на її користь 7000,00 грн. понесених нею у справі витрат на правову (правничу) допомогу. Сторони та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд дослідивши зміст заяви про ухвалення додаткового рішення у справі щодо витрат на правничу допомогу та дослідивши докази у їх сукупності дійшов до наступного висновку. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.02.2021 року позов [PERSON] до Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, поновлено [PERSON] на посаді художнього керівника Веселівського будинку культури Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області та стягнуто з Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на користь [PERSON] , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 вересня 2020 року по 22 лютого 2021 року в розмірі 28754 грн. 51 коп., (двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 51 копійка), який обраховано без утримання податків та судовий збір. В задоволенні іншої частини позовних вимог та в задоволення позову до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області відмовлено, при цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, які заявлялися стороною позивача орієнтовно в сумі 7000 грн. (а.с.184-195). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування у справі. Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/13071/19. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та\\або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що при подачі позову до суду [PERSON] визначила орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу у справі в сумі 7000 грн. 12.02.2021 року між [PERSON] та адвокатом Швець Романом Юрійовичем укладено Договір про надання (правничої) правової допомоги, відповідно до якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу у даній справі (а.с.206-208). Відповідно до розділу 5 даного Договору за правову допомогу, передбачену в п.1.1 даного Договору, позивач сплачує адвокату 7000,00 грн. у відповідності до актів виконаних робіт підписаних сторонами та винагороду (гонорар) в розмірі 10% за умови вирішення спору на користь позивача від суми стягнутих коштів. На виконання умов даного розділу договору позивачем надано до суду акт приймання - передачі виконаних робіт від 23.02.2021 року (а.с.209) та прибуткову квитанцію Серії ЛВАК №154232 від 12.02.2021 року з якої вбачається факт отримання адвокатом Швець Р.Ю. витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. (а.с.205). Отже, враховуючи складність справи та фактично виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що заяву [PERSON] слід задовольнити та стягнути Веселівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області на користь [PERSON] 7000,00 гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази щодо понесення таких витрат подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved