Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі по тексту - відповідач, ФОП [PERSON] ) про захист прав споживачів та визнання договору недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.09.2019 року позивачу стало відомо про те, що 23.09.2019 року його неповнолітньою донькою [PERSON] та відповідачем було укладено договір консультаційно-інформаційного обслуговування №000788 від 23.09.2019 року (далі - договір). Згідно умов даного договору, відповідач брала на себе зобов`язання надати Клієнту інформацію про варіанти житлових приміщень на ринку оренди м. Києва та Київської області в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт приймає та оплачує вказану послугу (п.1.1. договору). Згідно п. 1.2. договору, параметри, яким повинна відповідати надана відповідачем [PERSON] інформація, зазначені у п. 1.3. договору, а саме - [ADDRESS]. Згідно умов договору (п.4.2) [PERSON] сплатила у передбачений договором спосіб відповідачу зазначену у договорі суму, чим виконала свої фінансові зобов`язання за договором. Даний факт підтверджується Квитанцією №000788 від 23.09.2019р., видана ФОП [PERSON] . Згідно п. 5.1. договір укладено безстроково, до повного виконання зобов`язань сторін за договором. Позивач стверджує, що станом на момент подання даного позову, зобов`язання відповідачем за договором не виконані, інформації із визначеними параметрами відповідачем стороні по договору [PERSON] не надана. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю. Крім того, у своїй заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надіслала, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте направлені судом повістки були повернуті у зв`язку із закінченням строку зберігання. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала заяву в якій підтримала позов, та не заперечувала проти його задоволення та просила суд розглядати справу за її відсутності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи саме таким чином. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та третя особа перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 06.10.2001 року. Під час перебування у шлюбі зазначених учасників справи, була народжена спільна дитина [PERSON] , [INFO] , яка на момент укладання спірного правочину була неповнолітньою дитиною, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.05.2002 року. Також з матеріалів справи вбачається, що 23.09.2019 року [PERSON] , неповнолітньою донькою позивача, та відповідачем було укладено договір консультаційно-інформаційного обслуговування №000788 від 23.09.2019 року. Згідно умов договору (п.4.2) [PERSON] сплатила у передбачений договором спосіб відповідачу зазначену у договорі суму, чим виконала свої фінансові зобов`язання за договором. Даний факт підтверджується Квитанцією №000788 від 23.09.2019 року, видана ФОП [PERSON] . В розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», правовідносини, які склалися між [PERSON] та відповідачем підпадають під сферу дії зазначеного закону. Відтак [PERSON] є споживачем, а відповідач є виконавцем за договором. Оскільки позивач є законним представником сторони за договором, неповнолітньої [PERSON] , даний позов пред`явлено ним як заінтересованою особою, а саме батьком особи, яка вчинила правочин за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків. Станом на момент укладення договору, [PERSON] не досягла повноліття, не мала повної цивільної дієздатності, а також на укладення договору не було надано будь-яким чином згоди її батьків. Позивач [PERSON] діє на захист прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] та є її законним представником в силу дії закону. Неповнолітньою [PERSON] було здійснено витрачання спільних коштів сім`ї без погодження із батьками, шляхом укладання оспорюваного правочину. Відтак кошти, які нею були витрачені в рамках виконання умов договору перебували у спільній сумісній власності її батьків та не були її власними коштами. Відповідно до ст. 30 ЦК України: «Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). 2. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. 3. Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника. 4. Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону.» Статтею 31 ЦК України (на яку зазначено посилання у ст. 31 ЦК України) передбачені правочини дрібного побутового характеру. Відповідно до ст. 31 ЦК України: «Правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.» Згідно умов договору, розмір оплати за послуги, які мали б надаватися Відповідачем, становить 10 400 грн. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2019 року у розмірі 2007 гривень. Аналізуючи такі обставини, положення договору та вартість сплачених неповнолітньою донькою Позивача послуг, суд дійшов до висновку про відсутність у даного правочину ознак дрібного або побутового, оскільки вартість наданих послуг була оцінена сторонами у суму, що перевищує п`ять прожиткових мінімумів. Відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦК України: «Правочин, вчинений неповнолітньою особою за межами її цивільної дієздатності без згоди батьків (усиновлювачів), піклувальників, може бути визнаний судом недійсним за позовом заінтересованої особи.» Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України: «Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.» Оскільки відповідачем не було надано жодних послуг за договором [PERSON] - кошти, які були отримані відповідачем підлягають поверненню, внаслідок застосування наслідків недійсності правочину. У зв`язку із тим, що [PERSON] є неповнолітньою, а позивач є її законним представником - буде обґрунтованим та доцільним повернення коштів на користь саме Позивача, який діє на захист прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] . Наслідком недійсності укладеного правочину стане повернення переданих [PERSON] відповідачу грошових коштів у розмірі 10 400 грн. Оскільки Позивач є законним представником сторони по договору, [PERSON] , яка не набула повної цивільної дієздатності на момент укладання спірного правочину, обґрунтованим буде повернення грошових коштів на користь Позивача, законного представника неповнолітньої [PERSON] . Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Позивачем заявлено та обґрунтовано належними доказами понесення ним судових витрат на надання йому професійної правової допомоги адвокатом Бутенко О.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 8128/10) згідно договору про надання правової допомоги № 04/10/2019 від 04.10.2019 р. у розмірі 3 872 грн. Факт отримання наданої правової допомоги та передачі гонорару адвокату підтверджується актом приймання передачі від 05.10.2019 р. в рамках договору № 04/10/2019 від 04.10.2019 р. Факт прийняття гонорару адвокатом від позивача підтверджується Листом - повідомленням від 05.10.2019 р. про прийняття грошових коштів адвокатом від клієнта в рамках виконання договору про надання правової допомоги. За таких обставин, підлягає задоволенню заява позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді наданої позивачу професійної правової допомоги адвокатом, які нерозривно пов`язані із розглядом даної справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved