Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала справа №758/6963/20 за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Кабінет Міністрів України, про стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, визнання факту дискримінації та зобов`язання усунути її прояви. Рішенням суду від 14.09.2021 року у позовні вимоги задоволено частково. 15.09.2021 року до суду звернувся представник відповідача із заявою щодо ухвалення додаткового рішення у справі, у якій просив суд визнати конкретний розмір заробітної плати. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16.09.2021 року вказану заяву призначено до розгляду. У судовому засіданні представник позивача та представник відповідача підтримали подану заяву та просили суд визначити точну суму, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах платежу за один місяць. Суд, розглянувши подану заяву, зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Розмір середнього заробітку визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (надалі за текстом - Порядок). Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Абзацом 3 п. 2 Порядку визначено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Так, двома календарними місяцями, що передували звільненню позивача є лютий та березень 2020 року. Відповідно до Довідки про доходи б/н [PERSON] за січень-березень 2020 року, яка міститься в матеріалах справи у лютому 2020 року позивачу нараховано 449750 грн. заробітної плати, у березні 2020 року - 449750 грн. (т. 1, а. с. 182). Відтак, суд доходить висновку, що сума платежу, який необхідно звернути до негайного виконання, складає 449750 грн. Враховуючи викладене, заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved