Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що між банком та відповідачем було укладено договір №КК-341-М від 17.03.2014 року про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з карками, відповідно до якого банк на підставі отриманої заяви на відкриття карткового рахунку та інших документів відкрив клієнту картковий рахунок №262560340730001 в національній валюті, надав клієнту платіжну картку та ПІН-код до неї та грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання за картковим рахунком строком до 16.03.2015 року включно, з лімітом кредитування у розмірі 2800 грн. Банк виконав умови договору, а відповідач, в свою чергу, його порушив, чим спричинив заборгованість, яка станом на 09.02.2018 року становить 11776,27 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 11776,27 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2018 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні, про що були повідомлені сторони. Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило, у встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості(ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків ( ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що 17.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] національний кредит» та [PERSON] був укладений договір №КК-341-М від про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з карками . Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.4 кредитного договору банк, на підставі отриманої заяви на відкриття карткового рахунку та інших документів, відкрив картковий рахунок №262560340730001 в національній валюті, надав платіжну картку типу Instant CARD Maestroі ПІН-код до неї та надав позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання за картковим рахунком строком до 16.03.2015 року включно з лімітом кредитування у розмірі 2800 грн. Відповідно до п. 1.1.5, 1.1.6 кредитного договору нарахування процентів за користування овердрафтом здійснюється виходячи із фактичної заборгованості перед банком за фактичну кількість днів користування овердрафтом, нараховуються проценти на залишок власних коштів на картковому рахунку клієнта згідно з тарифами, діючими на дату нарахування, проценти нараховуються щомісячно, виходячи з розрахунку фактичного залишку коштів на кінець дня. Відповідно до п. 1.2.1, 1.2.2 кредитного договору клієнт після підписання цього договору отримує картку та використовує її для розрахунків згідно з умовами цього договору, порядком та відповідно до вимог чинного законодавства України, сплачує банку плату за послуги , що надаються банком при використанні картки та обслуговуванні карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені тарифами ПАТ «[PERSON] національний кредит». Відповідно до п. 1.2.4, 1.2.5 кредитного договору клієнт самостійно слідкує за коштами на рахунку та не допускає виникнення заборгованості перед банком, яка перевищує залишок по картковому рахунку - «Надлімітна сума», у разі виникнення зазначеної надлімітної суми на неї нараховуються проценти у розмірі 60% річних, та щомісячно, протягом 25 днів від дати нарахування процентів, сплачує мінімальний платіж у розмірі 5% від суми заборгованості зафіксованої на цю дату. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З наданої позивачем довідки вбачається, що заборгованість за договором станом на 09.02.2018 року становить 11776,27 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 4493,33 грн., заборгованості за нарахованими процентами 243,75 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими в строк процентами 7039,19 грн. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений і отримав кредит в обумовленій сумі, однак умови договору порушив. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобовязання, обумовлені договором. Таким чином, з врахуванням наведеного, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № КК-341-М від 17.03.2014 року про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з карками в сумі 11776,27 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved