Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 року акціонерне товариство «УКРСИББАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 25.10.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір № 95765278000 про надання останньому кредиту в сумі 49859,00 грн. для особистих потреб, з яких 49500,00 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного стахування, 99,00 грн. на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні кредиту. Відповідно до п.п.3.4-3.6 договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 4127,00 грн. відповідно до графіка, але у повному обсязі не пізніше 25.01.2021 року. Відповідно до п.3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77% річних, та відповідно до п.3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу та починає нараховуватися на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направив відповідачу вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі не погашення простроченої заборгованості. Однак, відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі. Станом на 12.11.2020 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 54487,53 грн., а саме: заборгованість за кредитом 39138,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14393,99 грн.; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (згідно ст.625 ЦК України) 955,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати у його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає. Відповідно до положень ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч.1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Статтею 627ЦК\~України передбачено, що відповідно до ст.6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а кредитний договір відповідно до ст.629\~ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 25.10.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . Згідно умов кредитного договору [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 49859 гривень, кредит повинен бути повернений не пізніше 25.10.2021 року, процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 77% річних, за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних (а.с.26-29). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, [PERSON] станом на 12.11.2020 року має заборгованість 54487,53 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 39138,54 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 14393,99 грн.; заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін 955,00 грн. (а.с.32-34). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі ст.ст.11,15-16,509-510,525,526,610,611,625,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved