Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 281 від 12.01.2008 року станом на 13.05.2015 року за кредитом та відсотками в розмірі 27953,03 гривень. В позові вказано, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит. В забезпечення виконання умов вищевказаного договору між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено договір поруки згідно якого остання взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON] Проте, відповідачі порушили умови договору і тому станом на 13.05.2015 року мають заборгованість в розмірі 27953,03 зі сплати кредиту , 1780,78 гривень відсотків за користування ним та 2532,85 грн. зі сплати пені. У зв'язку з тим, що відповідачі на вимогу банку щодо добровільного погашення заборгованості не реагують, просить в судовому порядку стягнути солідарно з відповідачів вищевказаний розмір заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, проти заочного розгляду не заперечують. Вiдповiдачі в судове засідання не з'явилися, за отриманням судової повістки до поштового відділення не з*явилися, що суд приймає як відмову від отримання судової повістки і вважає їх повідомленими належним чином відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, що підтверджено конвертом з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно з ч.2\~ст.77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір «Автопакет» №281 умовами якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 55423,00 та зобов'язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 19,9 % річних, терміном користування кредитними коштами по 12.01.2015 року. В забезпечення виконання умов вищевказаного договору між позивачем і відповідачем [PERSON] укладено договір поруки (п.3.1 Кредитного договору) згідно якого остання взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON] Станом на 13.05.2015 року позичальник має заборгованість в розмірі 23639,40 гривень, 1780,78 гривень відсотків та 2532,85 гривень пені за прострочення сплати кредиту. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали своїх зобов'язань за кредитним договором та договором поруки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем, стягнути з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved