Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 грудня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. На даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені, вона з дитиною проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Так як вона утримує дитину до трьохрічного віку, при цьому ніде не працює, будь-яких доходів немає, а тому відповідач відповідно до ст. 84 СК України повинен також утримувати її як дружину до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням викладеного, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді від 12 грудня 2018 року відкрито провадження по даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Сторони у судове засідання не з»явилися, які про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, при цьому позивач письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, а відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, який відзиву на позов не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2017 року ( а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що позивач не працює, але навчається, при цьому відповідач не виконує свій обов»язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має можливість надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно. Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому останній необхідно стягнути відповідача в дохід держави в порядку ст.141 ЦПК України, який складає 704,80 грн.

Outcome: approved