Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У лютому 2015 року Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи яку зазначила, що за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2013 року відповідач примусово сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] і його неповнолітнього брата - [PERSON], в розмірі 33% свого заробітку [INFO] року сину [PERSON] виповнилось 18 років. Він навчається на денній формі навчання на першому курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України. Також вказує, що син продовжує навчання підводному плаванню в ДЮСШ «Аквалідер». Він кандидат у майстри спорту, багаторазовий чемпіон і призер національних і міжнародних змагань. Тому, позивач зазначає, що для навчання та зайняття спортом син потребує додаткових коштів. Стверджувала, що відповідач не цікавиться життям сина та матеріально його не підтримує. Тому просила в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23 років у зв'язку з навчанням. Позивачка, а також третя особа в судове засідання не з'явились, у поданій до суду заяві просили проводити розгляд справи у свою відстуність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні погодився з пред'явленим позовом, та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 1996 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], в якому у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Аліменти на утримання дітей від інших шлюбів відповідач не виплачує, на утриманні непрацездатних осіб не має, офіційно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Рабен-Україна». [INFO] року сину подружжя - [PERSON] виповнилось 18 років. Останній навчається на денній формі навчання на першому курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України. Окрім того, за наявних у справі письмових доказів(а.с.3-4) вбачається, що син [PERSON] продовжує навчання підводному плаванню в ДЮСШ «Аквалідер», являється кандидатом у майстри спорту, багаторазовим чемпіоном і призером національних і міжнародних змагань. У зв'язку з чим потребує матеріального забезпечення. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при призначенні аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу утримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оскільки відповідач має постійне офіційне місце роботи, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі. Обставин, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів на утримання дитини в заявленому розмірі, в судовому засіданні не встановлено, тим більше, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в заявленому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved