Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

У листопаді 2019 року заявник звернулася до суду з зазначеною вище заявою, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] її батько - [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй та її брату - [PERSON] в рівних частках. [INFO] її батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянок. У встановлений законом строк заявник звернулась до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Могила М.М. із заявою про прийняття вказаної вище спадщини Але нотаріус, оглянувши надані документи, виявила невідповідність записів актів цивільного стану про підтвердження факту родинних відносин між заявником та її померлим батьком, а саме згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її народження, відомості про батька: [PERSON] , дата народження якого [INFO] , а у свідоцтві про смерть батька, дата його народження: [INFO] . Через вказану невідповідність, нотаріус не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно, а тому порекомендувала звернутись до суду. З наведених підстав заявник просила суд встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який народився [INFO] в селі Саханське Ширяївського району Одеської області і який помер [INFO] , дійсно являвся її батьком. Заявник в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, якою повідомила, що свою заяву підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа - [PERSON] судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, якою просить про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, заявник - [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. 29 жовтня 1994 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] її батько [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй та її брату - [PERSON] в рівних частках. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, площею 0,0700 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташованого на ній житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 1,4770 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,8753 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом строк заявник звернулась до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Могила М.М. із заявою про прийняття вказаної вище спадщини після смерті батька. Але нотаріус, оглянувши надані документи, виявила невідповідність записів актів цивільного стану про підтвердження факту родинних відносин між заявником та її померлим батьком, а саме згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про її народження, відомості про батька: [PERSON] , дата народження якого [INFO] , а у свідоцтві про смерть батька, дата його народження: [INFO] . Після цього, заявник звернулась до Овідіопольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про внесення змін до актового запису, а саме в частині зміни дати народження її батька з « [INFO] » на « [INFO] ». Але у відділі отримала відмову у цьому у зв`язку з неможливістю підтвердити заявлене. Через вказану невідповідність, нотаріус не має можливості видати заявнику свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно, а тому порекомендувала їй звернутись до суду та встановити факт родинних відносин між нею та її померлим батьком [PERSON] . Дослідивши зазначені докази, суд дійшов висновку, що в актовому записі про народження заявника, була допущена помилка, а саме невірно записано дату народження батька дитини, замість « [INFO] » помилково записано « [INFO] ». Крім того, заінтересована особа - [PERSON] у свої заяві про розгляд справи у його відсутність, підтвердив, що [PERSON] , [INFO] являється донькою [PERSON] , померлого [INFO] . З наведених підстав суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved