Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] селищної об'єднаної територіальної громади в особі [PERSON] селищної ради Волочиського району Хмельницької області про визнання за нею в порядку спадкування права власності на земельну ділянку, що розташована на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,39 гектарів, що згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 833383 належала [PERSON], який помер 29.04.2017 року. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що вона, позивачка, є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку у зв'язку з втратою державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від представника позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить суд прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності її представника. Враховуючи те, що відповідач визнає позов повністю, суд, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши і дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом має, зокрема, той з подружжя, який його пережив. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 29 квітня 2017 року помер [PERSON], який на день смерті проживав в [INFO] разом із дружиною [PERSON], позивачкою у даній справі. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка, що розташована на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,39 гектарів, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 833383. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] 29.04.2017 року; свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 177276; довідками, виданими виконкомом [PERSON] селищної ради від 29.06.2017 року та від 12.01.2018 року про склад сім'ї [PERSON] на день його смерті 29.04.2017 року; довідкою відділу Держгеокадастру у Волочиському районі головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05.01.2018 року № 31-22-021-2/105/18 про те, що на підставі рішення сесії Чернявської сільської ради від 24.09.2002 року № 19, [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 833383, який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 260 від 26.11.2002 року. Оскільки вищезазначений державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено, про що поміщено оголошення в місцеву газету «Зоря» від 26 жовтня 2017 року №85-86 (11921-11922), позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Волочиського державного нотаріального округу [PERSON] від 15.11.2017 року № 1740/02-31 у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку після смерті [PERSON] Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51024907 від 22.02.2018\~року, виданою приватним нотаріусом [PERSON], вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 29 квітня 2017 року, не заводилась. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права на земельну ділянку, що розташована на території Чернявської сільської ради Волочиського району Хмельницької області розміром 2,39 гектарів, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 833383.

Outcome: approved