Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про тлумачення правочинів. При цьому позивач просить : 1) протулмачити письмовий документ - розписку від 02.06.2010 року за її змістом та юридичною направленістю, й встановити, що ця розписка не є борговим документом та не породжує жодного зобовязання для нього та інших третіх осіб, які є його правонаступниками, в рамках договору комісії № 139 від 10.08.2010 року з усіма додатками; 2) та протулмачити правочин у вигляді угоди сторін до договору комісії № 139 на будівництво обєкту нерухомості від 10.08.2005 року стосовно факту встановлення відсутності його зобовязань та його правонаступників перед відповідачем [PERSON] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що йому стало відомо, що відповідач [PERSON] вважає, що у нього та його правонаступників існує перед нею грошове зобовязання, яке полягає у внесенні ним від її імені коштів за договором комісії № 139 від 10.08.2005 р. з наступними змінами відповідно до виданої ним [PERSON] розписки від 02.06.2010 року, в тексті якої зазначено, що він отримав від неї грошові кошти для оплати апартаментів, загальною площею 111,2 кв.м., розташованих на 11-му поверсі 20-ти поверхової секції сімейно-оздоровчого комплексу за адресою : 8-ма стація Великого Фонтану, пров. Морський, 2, будівельний номер 180, але насправді він передав своє право за договором комісії № 139 від 10.05.2005 року відповідачу [PERSON], яка з ним повністю розрахувалася, та він повернув грошові кошти відповідачу [PERSON], підтвердженням чого є підписання угоди сторін від 28.05.2010 року до договору комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості від 10.08.2005 року. З огляду на наведене, позивач вважає, що вищевказана розписка від 02.06.2010 року має бути протулмачена для встановлення дійсних правовідносин між ним і відповідачем [PERSON] та для встановлення їх дійсних намірів, оскільки з тексту цієї розписки вбачається, що ця розписка не є борговим документом та згідно її змісту [PERSON] передала йому грошову суму для того, щоб він перерахував її на рахунок ТОВ «ТЕРРАКС», що він своєчасно і зробив, й жодного іншого зобовязання цей документ для них не передбачає, в тому числі не передбачає, що [PERSON] отримує щось взамін. Позивач веде дану справу в суді через свого представника адвоката [PERSON] яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була в черговий раз повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не відчиняє двері, про що свідчить поштова накладна курєрської служби доставки «Почтовий Дом» № 115659 від 21.03.2016 р. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, в тексті якого вказала, що позов [PERSON] визнає. Це клопотання [PERSON] приєднано судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері значення термінів не дає змоги зясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту подальша поведінка сторін текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач, йому стало відомо, що відповідач [PERSON] вважає, що у нього та його правонаступників існує перед нею грошове зобовязання, яке полягає у внесенні ним від імені останньої коштів за договором комісії № 139 від 10.08.2005 р. з наступними змінами відповідно до виданої ним [PERSON] розписки від 02.06.2010 року, в тексті якої зазначено, що він отримав від неї грошові кошти для оплати апартаментів, загальною площею 111,2 кв.м., розташованих на 11-му поверсі 20-ти поверхової секції сімейно-оздоровчого комплексу за адресою : 8-ма стація Великого Фонтану, пров. Морський, 2, будівельний номер 180, але насправді він передав своє право за договором комісії № 139 від 10.05.2005 року відповідачу [PERSON], яка з ним повністю розрахувалася, та він повернув грошові кошти відповідачу [PERSON], підтвердженням чого є підписання угоди сторін від 28.05.2010 року до договору комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості від 10.08.2005 року. Судом установлено, що 10 серпня 2005 року [PERSON] і [PERSON] в якості комітентів було укладено з ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД в якості комісіонера договір комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості, за умовами якого комісіонер зобовязався за дорученням комітентів, за плату та за їх рахунок здійснювати від свого імені усі фактичні та юридичні дії (правочини), необхідні для будівництва обєкта нерухомості сімейно-оздоровчого комплексу, розташованого в районі 8-й станції Великого Фонтану в м. Одесі, пров. Морський, 2, з метою передачі у власність комітентам частини вказаного обєкта апартаментів, й після виконання цього договору комітенти ставляться власниками апартаментів будівельний номер 180 загальною площею 111,2 кв.м., що розташовані на 11-му поверсі в 20-ти поверховій секції сімейно-оздоровчого комплексу за адресою : м. Одеса, 8-ма станція Великого Фонтану, пров. Морський, 2. При цьому, відповідно до Додатку № 2 до цього договору вартість згаданих апартаментів складає 351846,00 грн., що відповідає 66386,00 умовним розрахунковим одиницям, а комісійна плата (винагорода) комісіонера за виконання доручення комітентів в розмірі 0,5% ціни апартаментів складає 1770,00 грн., що відповідає 334,00 умовним розрахунковим одиницям; сторони домовились, що на дату складання цього Додатку умовна розрахункова одиниця відповідає 5,3 грн., й ціна (вартість) апартаментів в гривнях і сума платежів в гривнях, що здійснюються комітентами в національній валюті України, визначаються на дату здійснення платежів, виходячи із значення умовної розрахункової одиниці в гривнях на таку дату; у випадку, якщо курс НУ долара США до національної валюти України перевищує на дату здійснення платежів курс в 5,3 грн. за 1 дол. США, то значення умовної розрахункової одиниці приймається рівним курсу НБУ до долару США на дату здійснення платежів; у випадку, якщо курс НБУ долара США до національної валюти України не перевищує на дату здійснення платежів 5,3 грн. за 1 дол. США, то значення умовної розрахункової одиниці приймається рівним 5,3 грн. Як вбачається виданої ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД [PERSON] довідки про взаєморозрахунки від 21 липня 2009 року, згідно договору комісії № 139 вартість апартаментів складає 473752,00 грн., фактична сплата 473752,00 грн. Крім того, факт перерахування [PERSON] грошових коштів на рахунок ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД за договором комісії № 139 від 10.08.2005 року повністю підтверджується наданими суду письмовими доказами, а саме квитанціями : № 08 від 02.09.2005 р., № 25 від 20.09.2005 р., № 04 від 27.09.2005 р., № 08 від 13.12.2005 р., № 07 від 11.01.2006р., № 09 від 03.02.2006 р., № 22 від 07.03.2006 р., № 01 від 12.04.2006 р., № 16 від 12.05.2006 р., № 04 від 13.06.2006 р., № 26 від 10.07.2006 р., № 10 від 11.09.2006 р., № 35 від 11.08.2006 р., № 48 від 06.10.2006 р., № 87 від 10.11.2006 р., № 09 від 05.12.2006 р., № 121 від 28.12.2006 р., № 01 від 07.02.2007 р., № 34 від 02.03.2007 р., № 35 від 04.04.2007 р., № 03 від 07.05.2007 р., № 06 від 17.05.2007 р. 28 травня 2010 року між позивачем [PERSON] (комітент 1), відповідачами [PERSON] (комітент 2) і [PERSON] (новий комітент) та ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД (комісіонер) було укладено угоду сторін до договору комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості від 10.08.2005 р., за умовами якого з дати цієї угоди комітент 1 [PERSON] передає новому комітенту [PERSON] всі права та обовязки по договору комісії № 139 від 10.08.2005 р. на будівництво обєкта нерухомості - апартаментів будівельний номер 180 загальною площею 111,2 кв.м., що розташовані на 11-му поверсі в 20-ти поверховій секції сімейно-оздоровчого комплексу, розташованого в районі 8-ї станції Великого Фонтану в м. Одесі, пров. Морський, 2 (п.1 угод); вартість апартаментів з урахуванням комісійної винагороди комісіонера відповідно до договору № 139 від 10.08.2005 р. складає 498652,00 грн., що приймається новим комітентом (п.2 угоди); з дати укладення цієї угоди комітент 1 не несе ніяких обовязків та втрачає усі права, що випливають з вищевказаного договору, та передає новому комітенту свій екземпляр договору комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості від 10.08.2005 р. і документи, що підтверджують 95 % оплати вартості апартаментів і комісійної винагороди комісіонеру, передбаченої умовами даного договору (п. 3 угоди); комітент 2 приймає та погоджується із змінами до договору комісії № 139 від 10.08.2005 р., повязаними з переуступкою комітентом 1 своїх прав та обовязків новому комітенту, й комітент 2 та новий комітент встановлюють та погоджується, що частки кожного з них в праві власності на апартаменти є рівними та складають по 50 % (п.п. 5,6 угоди). Крім того, 02 червня 2010 року позивачем було складено та видано відповідачу [PERSON] розписку, в тексті якої позивач вказав, що він отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 236876,00 грн. для оплати апартаментів під будівельним номером 180, загальною площею 111,2 кв.м., що розташовані на 11-му поверсі 20-ти поверхової секції сімейно-оздоровчого комплексу, що знаходиться на 8-й станції Великого Фонтану по пров. Морський, 2, та перерахував ці гроші від свого імені на рахунок ТОВ «ТЕРРАКС» в якості виконання грошового зобовязання [PERSON] за договором комісії № 139 від 10.08.2005 року. З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що, по-перше, складена ним і видана відповідачу [PERSON] розписка від 02.06.2010 року не є борговим документом та не породжує дня нього та/або його правонаступників будь-яких зобовязань за договором комісії № 139 від 10.08.2005 р. з усіма додатками до цього договору, і, по-друге, угода сторін від 28.05.2010 року до договору комісії № 139 на будівництво обєкта нерухомості від 10.08.2005 р. свідчить про відсутність зобовязань позивача та його правонаступників перед відповідачем [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved