Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У провадженні суду знаходилась цивільна справа №175/4802/19 за вищевказаним позовом. Заочним Рішенням суду від 17 січня 2020 року, ухваленого по вищевказаній справі було вирішено: «Позовні вимоги [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у правах дітей Дніпровської районної адміністрації про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за межі України до повноліття дитини - задовольнити у повному обсязі. Надати дозвіл [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, паспорт серії [NUMBER] , виданий 15 вересня 2016 року Шевченківським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на оформлення проїзних документів на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, запис № 20180129-00151, паспорт [NUMBER] , виданий 19.03.2018 року органом - 1202) за межі України, без письмової згоди матері дитини - [PERSON] ( [INFO] , уродженки м. Донецьк, Донецької області, запис № 19850826-01129, виданий 13.10.2017 року органом 1244, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ), до досягнення дитиною 18 років, тобто до [INFO] . Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, запис № 20180129-00151, паспорт [NUMBER] , виданий 19.03.2018 року органом - 1202) за межі України без письмової згоди та супроводу матері дитини - [PERSON] ( [INFO] , уродженки м. Донецьк, Донецької області, запис № 19850826-01129, виданий 13.10.2017 року органом 1244, ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) до досягнення дитиною 18 років, тобто до [INFO] ». Так, згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», станом на 2017 рік (період подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з матеріалів справи, згідно позовної заяви [PERSON] заявлено 2 (дві) позовні вимог немайнового характеру, а саме: - надати дозвіл [PERSON] на оформлення проїзних документів на ім`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , на тимчасовий виїзд малолітнього сина за межі України, без письмової згоди матері дитини - [PERSON] до досягнення дитиною 18 років, тобто до [INFO] ; - надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON] за межі України без письмової згоди та супроводу матері дитини - [PERSON] до досягнення дитиною 18 років, тобто до [INFO] , проте, як вбачається з матеріалів справи позивачем, при поданні позову, було сплачено суму судового збору у розмірі 768,40 грн. (квитанція №95 від 09.12.20219 року), тобто фактично сплачено лише за одну позовну вимогу. Разом з тим встановлено, що при ухваленні рішення від 10 липня 2020 року по даній справі, Дніпропетровським районним судом не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат між сторонами, в порядку ст. 141 ЦПК України (судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Таким чином, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем пред`явлено 2 (дві) самостійні позовні вимог немайнового характеру, та фактично сплачено суму судового збору лише за одну у розмірі 768,40 грн. Також встановлено, що заочним рішенням суду, позовні вимог позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, проте питання щодо розподілу судових витрат не вирішено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку, та стягнути з неї на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 768,40 грн., а також на користь Держави суму недоплаченого судового збору за 2 (другу) позовну вимоги немайнового характеру у розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додатково рішення, оскільки при ухваленні рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved