Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14 червня 2018 року, з 01 січня 2019 року для побутового споживача [PERSON] здійснює постачання електричної енергії, на умовах, передбачених публічним договором, який опублікований на офіційному сайті позивача http://www.energozbut.rv.ua. Як зазначено у позові, фактичне споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії та відкриття особового рахунку свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія». Для постачання електричної енергії на об`єкт побутового споживача за адресою: [ADDRESS] , та проведення розрахунків за спожиту електричну енергію ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» на ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Оскільки відповідач, в порушення умов договору, вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, у встановлений строк не оплатила в повному обсязі спожиту електричну енергію, що була поставлена позивачем за період з 01 лютого 2020 року по 02 лютого 2021 року, тому за нею станом на 02 лютого 2021 року утворилась заборгованість - 9947 гривень 87 копійок. Зважаючи на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі та понесені судові витрати по сплаті судового збору. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2021 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позов підтримує повністю та просить такий задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом установлено, що ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», яке відповідно до ліцензії, наданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14 червня 2018 року, з 01 січня 2019 року здійснює постачання електричної енергії, на умовах, передбачених публічним договором, який опублікований на офіційному сайті позивача http://www.energozbut.rv.ua. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . З нею був укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, шляхом приєднання до умов договору постачання, що розміщений на офіційному сайті позивача. Для проведення розрахунків на ім`я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . За розрахунковий період з 01 лютого 2020 року по 02 лютого 2021 року позивачем були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем - [PERSON] , за особовим рахунком якої станом на 02 лютого 2021 року існує заборгованість в розмірі 9947 гривень 87 копійок. Вказані обставини стверджуються даними особової картки споживача (арк. спр. 9), реєстру спожитої електричної енергії (арк. спр. 10), рахунку за електроенергію № [NUMBER] (арк. спр. 11). 27 липня 2020 року позивачем направлено відповідачу претензію про оплату заборгованості за вих. №1119/07/20 (арк. спр. 12). Однак, заборгованість відповідачем не сплачена. ТОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», вказуючи на порушення відповідачем, який є побутовим споживачем, умов договору, звернулось до суду за захистом порушеного права з даним позовом. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року та нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Споживачі одночасно можуть мати більше одного укладеного договору про постачання електричної енергії, за умови дотримання правил роздрібного ринку, кодексу комерційного обліку. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону або іншими електропостачальниками. Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок елекричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. На підтвердження наведеного позивачем надано суду роздрукований примірник договору постачання універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті постачальника (арк. спр. 5-6). Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як зазначено у ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України). Згідно пункту 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії договір вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка. У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31 грудня 2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Рівненській області - це ТОВ «Рівнеобленерго»), які продовжили споживання електричної енергії після 01 січня 2019 року автоматично приєднались до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 2, п. 4, п. 8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, п. 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії»). З огляду на вимоги вказаних норм закону суд приходить висновку, що встановлені обставини фактичного споживання відповідачем відповідних обсягів електричної енергії з 01 січня 2019 року та відкриття особового рахунку (п. 3.2.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії) свідчить про її приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «РОЕК»: http://www.energozbut.rv.ua (надалі - Договір), на умовах раніше укладеного договору з ПрАТ «Рівнеобленерго», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання/оплати електричної енергії, відкриття особового рахунку (п. 3.2.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Так, з моменту акцептування вказаного договору (з 01 січня 2019 року), сторони по справі набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до вимог п. 5.5.5. Правил споживач електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Ціни (тарифи) на універсальні послуги у спірний період застосовувались відповідно до постанови НКРЕ від 29 травня 2014 року №749 (із змінами та доповненнями відповідно до Постанови НКРЕКП №220 від 26 лютого 2015 року), за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір заборгованості. Згідно п. 5.10. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, означеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. За змістом ст.ст. 509, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає, що наявні фактичні та правові підстави для задоволення позову в повному обсязі. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 гривень судового збору, які були сплачені при зверненні до суду з даним позовом та із заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2020 року (арк. спр. 19).

Outcome: approved