Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між Банком та [PERSON] було укладено договір № KRXRRX08830176 від 17.02.2007 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 208 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, станом на 08.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 114 749,99 грн., яка складається з: 5 208 грн. заборгованість за кредитом; 66 066,01 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 999,76 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 40 476,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2014 року з [PERSON] на користь Банку стягнуто заборгованість 61 160,98 грн., однак дане рішення суду не виконане, грошові кошти Банку не повернуті. Із врахуванням уточненої позовної заяви, позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] 60 326,51 грн. заборгованості, яка складається з: 44 639,22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 12 338,41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2 848,88 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1 600 грн. за сплату судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме у судове засідання на 06.04.17 р., 10.05.17 р., 06.06.17 р., 04.07.17 р. та 27.07.17 р., однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами було укладено кредитний договір № KRXRRX08830176 від 17.02.2007 року, шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Пунктом 3.2.7 цих Умов передбачено, що позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороду й неустойку (штраф, пеню) не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченому пунктами 3.3.1, 3.3.2,3.3.3 даних Умов. Пунктом 3.4.1 Умов установлено, що позичальник зобовязаний сплатити банку суму винагороди відповідно до даних Умов та Заяви, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно з пунктом 5.1 даних Умов. За пунктами 5.1, 5.3 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та пунктами 3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочення платежу; при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року, позов ПАТ КБ ПриватБанк до ПАТ Акцент-Банк, [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором KRXRRX08830176 від 17.02.2007 року в сумі 51 160,98 грн. та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк суму 10 000 грн., а всього заборгованість у сумі 61 160,98 грн., що складається з: заборгованість за кредитом 5 208,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 21 426,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 2 999,76 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 28 137,81 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2 888,62 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.4). Згідно розрахунку наданого Банком, станом на 08.12.2016 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає: заборгованість за наданим кредитом 5 208 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 66 066,01 грн., заборгованість за простроченою комісією 2 999.76 грн., пеня 40 476,22 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (відсоток від суми заборгованості) 2 848,88 грн. Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Поряд із цим, за змістом частини другої статті 1050 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611, 1046, 1048, 1050 ЦК України, змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про передбачене договором дострокове стягнення тіла кредиту та нарахованих процентів, яке ухвалене до спливу строку договору і не виконане боржником, не позбавляє кредитора права на отримання нарахувань та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та цього кодексу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки рішення суду не виконане боржником, кредитор має право на отримання нарахувань та штрафних санкцій, а саме: заборгованість за процентами у розмірі 44 639,22 грн., пені у розмірі 12 338,41 грн. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як убачається з матеріалів справи, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2014 року, стягнуто на користь позивача, штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 2 888,62 грн., а тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial