Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 20.06.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . 28.05.2010 року шлюб було розірвано. Позивач зазначила, що відповідач жодної участі в житті дитини не бере, аліментів не сплачує, матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться, відповідач не бажає мати жодного стосунку до колишньої дружини та дитини, у зв`язку з чим, позивач просить позбавити його батьківських прав. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Представник позивача подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач подав заяву, в якій визнав позов у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування надано висновок від 31.07.2020 року № 105/01-1508/В-140, в якому вважається за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своєї дитини. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved