Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

У лютому 2020 року Маріупольська міська рада звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про повернення земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення від 10.07.2014 № 6/40-4535 між Маріупольською міською радою та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки від 04.08.2014 площею 0,0012 га, розташованої по [ADDRESS] , кадастровий № 1412300000:01:025:0074. Договір оренди укладався терміном на 5 років з 10.07.2014 по 10.07.2019. Відповідно до п. 3.2 Договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору, в іншому випадку договір поновленню не підлягає. 20.09.2019 від [PERSON] надійшло звернення з питання поновлення строку дії договору оренди, проте звернення надійшло із порушенням умов договору та положень чинного законодавства. Рішенням Маріупольської міської ради від 23.10.2019 № 7/46-4500 громадянину [PERSON] було відмовлено у поновленні строку дії договору оренди вказаної земельної ділянки. Таким чином договір оренди припинив свою дію, на новий строк його не продовжено, а отже земельна ділянка знаходиться у користуванні відповідача без достатніх правових підстав. Просив зобов`язати відповідача повернути вказану земельну ділянку за актом приймання-передачі, привівши її у придатний до використання стан шляхом демонтажу споруд. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року за вказаним позовом було відкрито спрощене провадження у справі із викликом сторін в судове засідання. Представник позивача, [PERSON] , діюча на підставі довіреності, в судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала повністю, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду повторно не з`явився з невідомих причин, відзиву на пред`явлений позов чи будь-яких інших заяв, що стосуються справи, не надав. З урахуванням наведених обставин, зважаючи на наявність відповідної згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних доказів в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Згідно із ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Встановлено, що на підставі рішення Маріупольської міської ради від 10.07.2014 № 6/40-4535 між Маріупольською міською радою, з одного боку, та [PERSON] , з іншого, було укладено договір оренди від 04.08.2014 на право оренди земельної ділянки площею 0,0012 га, розташованої по [ADDRESS] »), кадастровий № 1412300000:01:025:0074. Відповідно до п. 3.1. Договору оренди його укладено терміном на 5 (п`ять) років (з 10.07.2014 по 10.07.2019). Відповідно до п. 3.2 Договору оренди після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово Орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. Статтею 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. Матеріалами справи встановлено, що листом від 17.07.2019 № 26.6.3-41241-26.1 Маріупольська міська рада направила повідомлення на ім`я [PERSON] про відсутність наміру орендодавця поновлювати договір земельної ділянки. У свою чергу, 20.08.2019 від [PERSON] до Маріупольської міської ради надійшло письмове звернення за № 015-01.28-03391 з питання поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки. Рішенням Маріупольської міської ради від 23.10.2019 № 7/46-4500 громадянину [PERSON] було відмовлено у поновленні строку дії договору оренди спірної земельної ділянки. Таким чином суд вважає встановленим, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладений між сторонами від 04.08.2014, закінчився 10.07.2019 та у встановленому законом і положеннями договору порядку його дію продовжено не було. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення закріплено п. 11.3.1 Договору оренди. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Згідно із п. 7.1 Договору оренди після припинення дії договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно із тим, у якому він одержав її в оренду. Стаття 13 Конституції України визначає, що від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. В сенсі ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у важність громадян та юридичних осіб. За приписами ст. 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 152 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усуненні будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Актом виїзного обстеження, складеним спеціалістами відділу контролю за використання активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 09.12.2019, встановлено наявність на спірній земельній ділянці торгівельного кіоску із зупинковим навісом. Листом від 22.11.2019, врученим відповідачеві [PERSON] 27.12.2019, останнього було повідомлено про необхідність звільнення земельної ділянки та приведення її у придатний до використання стан у місячний термін з моменту отримання даного листа, проте така вимога з боку останнього була проігнорована. Відповідач [PERSON] , не прибувши до суду та не надавши відзиву на пред`явлений позов, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а отже не оспорює наведених обставин та наявності підстав для звільнення спірної земельної ділянки. В сенсі наведених норм та викладених обставин, зважаючи на те, що строк дії договору оренди землі сплив 10.07.2019 і його дія у встановленому порядку не продовжувалася, спірна земельна ділянка підлягає поверненню Маріупольській міській раді у стані, не гіршому порівняно із тим, у якому вона була одержана в оренду, внаслідок чого суд задовольняє пред`явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 2102,00 гривень.

Outcome: approved