Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної в місті ради звернулося до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказало, що [PERSON] перебував на обліку в УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради та отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у період з 01.05.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 30.04.2019. На підставі проведеної позивачем перевірки інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач своєчасно не повідомив про членів сім`ї (дружина) із складу домогосподарства, що призвело до надміру нарахованих котів у сумі 2 598,48 грн. Відповідачу надано повідомлення від 18.11.2019 № 315, від 12.03.2020 № 315-1, згідно якого [PERSON] зобов`язаний повернути переплачену суму житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у сумі 2 598,48 грн. до 20.12.2019. Оскільки в добровільному порядку повернути вказані кошти відповідач не бажає, а направлені управлінням з цього приводу повідомлення - ігнорує, представник позивача, діючи в інтересах УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, вимушена звернутись до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь УПСЗН виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 598,48 грн. за періоди з 01.05.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 30.04.2019. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 15.02.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Титаренко І.Г. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги». Приписами пункту 7 частини 1 статті 4 Закону № 2189-УІІІ встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово- комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі. З аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, слідує, що єдиним органом який може визначати на законодавчому рівні умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій є Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 затверджено Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.1995 № 848 (зі змінами) на підставі заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23 червня 2015 року, [PERSON] , як уповноваженому представнику сім`ї, управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради була призначена житлова субсидія, починаючи з березня 2017 року. Згідно з пунктом 8 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку). При цьому, за приписами пункту 9 Положення № 848, під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія. Судом встановлено, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , 02.03.2017 звернувся до УПСЗН із заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 27, 21 - довідка, копія заяви). Відповідно до інформації, зазначеною відповідачем у Розділі І Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, разом з нею у житловому приміщенні зареєстрований лише позивач у справі, а згідно Розділу ІІ «всі види доходів фактично проживаючих у житловому приміщенні» - зазначив про отримання заробітної плати, інших доходів не має, регрес не отримує (а.с. 22). У ході службової перевірки встановлено, що відповідач своєчасно не повідомив позивача про членів сім`ї - дружину, із складу домогосподарства, у зв`язку з чим виникло надміру нарахування коштів у сумі 2 598,48 грн. (а.с. 9, 10). Відповідно до повідомлення № 315 від 18.11.2019, повідомлення № 315-1 від 12.03.2020 відповідачу припинено виплату субсидії внаслідок не надання своєчасної інформації про сімейний стан та запропоновано повернути надміру виплачені бюджетні кошти (а.с. 6-8). Загальна сума переплати субсидії за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 та з 01.02.2019 по 30.04.2019 складає 2 598,48 грн. Держава гарантує кожному громадянину право на отримання субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг на умовах та в порядку, визначеному Положенням № 848 та в свою чергу покладає на громадян, яким призначено субсидію обов`язки, визначені Положенням № 848, зокрема, громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру (п. 13 Положення № 848). Наслідком не виконання цього обов`язку, є припинення надання раніше призначеної субсидії. Абзацом 2 пунктом 1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5 передбачено, що повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадку приховання заробітку чи іншого доходу громадянами. За положеннями ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. На сьогодні сума надміру виплачених бюджетних коштів у сумі 2 598,48 грн. на рахунок управління праці та соціального захисту населення відповідачем не сплачена. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави в особі позивача субсидію на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 2 102,00 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved