Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А. звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , [PERSON] , вказуючи, що між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № 196 від 22.08.2007, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 8435,64 доларів США у тимчасове користування до 22.08.2013 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13 % річних). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 22.08.2007, відповідно до якого поручитель зобов`язався у разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов`язань перед кредитодавцем погасити заборгованість пор кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту, штрафні санкції та інші платежі, передбачені кредитним договором. Зазначено, що Відповідач від виконання зобов`язань ухиляється. 08.11.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 196 від 22.08.2007 в розмірі 66821,64 грн., з яких: 6665,64 дол. США - кредит; 1141,12 дол. США - відсотки; 4289,49 грн. - штраф. Незважаючи на рішення суду, зобов`язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Станом на 24.10.2016 загальна сума заборгованості відповідно до розрахунку становить 354139,49 грн., з яких: 6665,64 дол. США - кредит; 6961,34 дол. США - відсотки; 0,00 грн. - комісія за РО; 4433,00 грн. - штраф за пропуск платежів за останній рік. Таким чином, різниця нестягненої суми заборгованості складає 153796,15 грн. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором № 196 від 22.08.207 в сумі 153796,15 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.02.2017відкрито провадження у справі. 03.03.2017 відповідач [PERSON] скерував до суду заперечення проти позову, відповідно до якого вказав, що про заборгованість брата, тим паче про судове рішення йому не було відомо, оскільки всі повідомлення відправлялися за адресою, за якою він не проживає, хоча банку було достеменно відома його нова адреса. Крім того зазначив, що [INFO] його брат [PERSON] помер, а тому порука на сьогоднішній день припинена і у банка відсутні підстави вимагати від нього оплати процентів та штрафних санкцій. Вказав, що борг, зазначений у рішення суду від 08.11.2010 ним повністю погашений, виконавче провадження закрито. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2017 провадження у справі зупинено до вступу у справу правонаступників померлого [PERSON] . 25.05.2018 до суду надійшла довідка з Третьої Черкаської державної нотаріальної контори, у якій зазначено, що свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2018 провадження по справі відновлено. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2019 у справі замінено позивача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ ФК «Кредит-Капітал». Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 04.04.2019 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2019 - без змін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.06.2019 замінено відповідача [PERSON] на правонаступника [PERSON] . 06.08.2019 відповідач [PERSON] скерувала до суду відзив, у якому зазначила, що повністю підтримує позицію відповідача [PERSON] Додатково зазначила, що на сьогоднішній день у неї немає відомостей щодо складу та вартості спадщини, яку вона має отримати за своїм померлим сином. Єдине, що їй відомо, що на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] накладений арешт первісним позивачем. Вказала, що з моменту подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини ані первісний позивач, ані його правонаступник не повідомляли про наявність у них вимог до спадкодавця - [PERSON] , хоча як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, їм давно було відомо про відкриття спадщини. Тому просить в позові відмовити. 15.08.2019 представником позивача до суду скерована відповідь на відзив, у якій зазначено наступне: [PERSON] не подано доказів, що підтверджують виконання зобов`язання у повному обсязі [PERSON] . [PERSON] 01.03.2018 було направлено повідомлення-вимогу по кредитному договору № 196, в якій боржник був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги за кредитним договором між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» та наявність непогашеної кредитної заборгованості. Також 29.03.2017 була подана претензія кредитора до спадкоємців. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду клопотання про розгляд справи без її участі у зв`язку зі станом здоров`я, в позові просила відмовити з підстав, викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Додатково зазначив, що рішення суду по справі № 2-2959/2010 ним виконане, що підтверджується Постановою про закриття виконавчого провадження № 44998772. Згідно з п-п. 9 п. 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України прийнятого Законом України 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Враховуючи те, що справа не є малозначною, вона підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження. У відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 196, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 8435,64 доларів США строком до 22 серпня 2013 року зі сплатою 13 % річних. Згідно вказаного договору, кошти надані для проведення розрахунків за Договором купівлі-продажу автомобіля № 1312 від 11.08.207, укладеним між позичальником та ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», згідно якого позичальник набуває у власність транспортний засіб марки Daewoo Lanos. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 22.08.2007 між АТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладений договір поруки. Відповідно до п.2 Договору поруки „поручитель зобов`язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов`язань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Таким чином, договір поруки є таким способом забезпечення виконання зобов`язання, який полягає у залученні третьої особи - поручителя до основного зобов`язання, яке виникло між боржником та кредитором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, поручитель є солідарним боржником з позичальником, а в силу ч. 1 ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин солідарні боржники мають нести солідарну відповідальність за порушення зобов`язання позичальником. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2010 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість в сумі 66821,64 грн., судовий збір в сумі 668,22 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 67609,86 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.01.2017. 01.03.2018 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір про відступлення прав вимоги № 6285, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «ВіЕйБі Банк», включно і до [PERSON] . Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] . Згідно листа Третьої Черкаської державної нотаріальної контори № 571/01-16 від 23.05.2018, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (спадкова справа 50/2017) не видавалися. Як зазначив відповідач [PERSON] , ним погашений борг за рішенням суду від 08.11.2010. Так, постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Коробкової Г.О. від 24.02.2017 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2959 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 67609,86 грн. закінчено у зв`язку з фактичним повним виконання рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно з ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За положеннями статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням. Правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 3 червня 2015 року в справі № 6-206цс15. Договором поруки від 22.08.2007 не передбачено обов`язку поручителя відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником та [PERSON] не надавав згоди відповідати за нового боржника за наявності у позичальника правонаступника. Враховуючи вищевикладене, порука за Договором поруки від 22.08.2007 є припиненою зі смертю позичальника (ст.608,523 ЦК України). Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, існує встановлений законодавством порядок погашення наявної заборгованості позичальника у разі його смерті, які переходять до спадкоємців, що відповідають в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналізуючи вищевикладені норми закону, зобов`язання за кредитним договором після смерті боржника не припинилося, проте всі його обов`язки входять до складу спадщини і успадковуються спадкоємцями. Тому, зазначений позов про стягнення заборгованості за кредитним договором повинен бути пред`явлений позивачем до спадкоємців, коло осіб яких позивач не з`ясував. Натомість пред`явив позов до поручителя померлої особи, яка поручилася саме за боржника, а не за його спадкоємців. Таким чином, поручитель може нести відповідальність перед кредитором у разі смерті боржника лише за наявності у останнього правонаступників, зокрема спадкоємців, які прийняли спадщину, та згоди самого поручителя відповідати за нового боржника, котра зафіксована у договорі поруки. За відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов`язання, чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов`язку позивачем є неправомірним. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed