Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за фактично спожиту теплову енергію у розмірі 8931,38 грн., а також судового збору у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 22.05.2009 року, відповідачка є власником нежилого приміщення V підвалу літ.А-4, загальною площею 152,6 кв.м розташованого за адресою: м. Запоріжжя проспект Соборний, 60 та є споживачем послуг, які надаються Концерном «МТМ» за вказаною адресою. За період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року позивач надав, а відповідачка отримала послугу з постачання теплової енергії у вищевказане приміщення на загальну суму 8931,38 грн. Концерном кожного місяця за спірний період надсилались [PERSON] рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії згідно особового рахунку №660143, відкритого на її імя. Зі сторони відповідачки жодних заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії, на адресу Концерну не надавала, тобто фактично погодилась з кількістю спожитої енергії та сумами нарахованими позивачем до оплати. Концерн на адресу боржниці надсилав претензію (вимогу) від 17.09.2018 року № 1223/09 про погашення заборгованості, яка залишились без реагування зі сторони відповідачки. [PERSON] за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року взагалі не виконувала свої обовязки щодо погашення наявної заборгованості, у звязку з чим за нею станом на 14.09.2018 року значиться заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 8931,38 грн. В судове засідання представник позивача не зявився. Подав заяву про слухання справи без його участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, у визначений строк не надала суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279-281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.2 ст.275 Господарського кодексу України, Закону України «Про теплопостачання» (далі Закон) № 2633-IV від 02.06.2005 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування тепловою енергією № 1198 від 03.10.2007 року, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року (далі Правила), споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем. Статтею 1 вищевказаного Закону визначено поняття балансоутримувача (будинку, групи будинків, житлового комплексу) це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором і власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори про надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Статтею 24 цього Закону визначено прямий обовязок Споживача своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією. Пунктом 4 Правил передбачено, що користування Споживачем тепловою енергією допускається лише на підставі Договору купівлі-продажу теплової енергії. Пунктом 14 Правил визначений обовязок Споживача укладення з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання. Відповідно до п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний сплачувати жилого-комунальні послуги у строки, встановлені договором або Законом. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», плата за надані послуги вноситься щомісячно і Позивач не має права відмовити споживачу у забезпеченні його тепловою енергією за наявністю можливостей на приєднання споживача до теплової мережі. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 22.05.2009 року, [PERSON] є власником нежилого приміщення V підвалу літ.А-4, загальною площею 152,6 кв.м розташованого за адресою: м. Запоріжжя проспект Соборний,60 та є споживачем послуг, які надаються Концерном «МТМ» за вказаною адресою, що підтверджується долученою до позову копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54429344 від 02.03.2016 року. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерном за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року в період опалювальних сезонів, які встановлювались на підставі відповідних рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради відповідачці за вказаною вище адресою надавалась послуга з постачання теплової енергії на загальну суму 8931,38 грн., що підтверджується долученим до позову розрахунком заборгованості. За вказаний період відповідачкою жодного разу не сплачувались рахунки, які вона отримувала від Концерну шляхом надіслання поштовою кореспонденцією, а тому станом на 14.09.2018 року вказана загальна заборгованість складає 8931,38 грн. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту., вимог розумності та справедливості. Обовязок Споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений Виконавцем на основі типового договору, визначений відповідно до п.1 ч.3\~ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а обовязком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Укладення договору - це волевиявлення сторін. Позивач проводить цілий ряд дій, направлених на укладення договорів зі всіма споживачами, зокрема - публічно шляхом вивішування оголошень, направлення листів, автодозвону, таким чином повідомляючи та запрошуючи споживачів дія укладення договорів. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Нежитлове приміщення, загальною площею нежилого приміщення V підвалу літ.А-4, загальною площею 152,6 кв.м розташованого за адресою: м. Запоріжжя проспект Соборний,60, яке належить на праві приватної власності [PERSON], знаходиться у житловому будинку та має єдину невідокремлену систему теплопостачання з будинком. Договору про купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з концерном «МТМ» відповідачем укладено не було, у звязку з чим облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку №660143. Згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обовязки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачкою, крім того, [PERSON] від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялась. Положеннями\~ст.526 ЦК України\~встановлено, що зобовязання, підстави виникнення яких бути передбачені в\~ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися: належним чином згідно умов договору, вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Статтею 509 ЦК України\~визначено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов'язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальній організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаною адресою на імя відповідачки було відкрито особовий рахунок № 660143 та за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року з її сторони на адресу постачальника теплової енергії жодного разу не надійшло заперечень щодо неправильності нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 8931,38 грн., розмір якої підтверджується розрахунком, і яка станом на час розгляду справи відповідачем не погашена. Відповідно дог ст.. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved