Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах повністю або частково. Позов мотивовано тим, що рішенням суду від 10.02.2010 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу). З січня по жовтень 2010 року позивач сплачував аліменти в розмірі 270 грн. щомісяця. Потім [PERSON] був засуджений до позбавлення волі і з 18.11.2010 року знаходився в місцях позбавлення волі. З того часу і станом на 25.01.2015 року у позивача виникла заборгованість по аліментах, яка складає 15039,15 грн. На даний час позивач не працевлаштований, має скрутне матеріальне становище, тому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Відповідачка [PERSON], не погоджуючись з позовними вимогами позивача, заявила в суді зустрічні позовні вимоги та просить суд стягнути на її користь заборгованість по аліментах, неустойку за несплату аліментів в період з 11.04.2014 року по 11.03.2015 року в сумі 46230 грн. та додаткові витрати на утримання сина у розмірі 400 грн. Також просила суд відмовити позивачу з задоволенні його позову, посилаючись на те, що подана позивачем заява ніщо інше, як подальше ухилення від сплати аліментів та боргу по аліментах. В судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач - позивач [PERSON] в судовому засіданні первісних позовних вимог не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні. Свої позовні вимоги зменшила та просила суд стягнути з позивача - відповідача [PERSON] заборгованість по аліментах в сумі 15039 грн. 15 коп., стягнути періодично один раз на три місяці додаткові витрати в розмірі 400 грн., а також стягнути неустойку за несплату аліментів в період з 11.04.2014 року по 11.03.2015 року в розмірі 10000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Менського районного суду від 10.02.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 1999 року народження, стягнуто аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.01.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про звільнення серія СУМ № 6020 від 11.04.2014 року слідує, що в період з 18.11.2010 року по 11.04.2014 року позивач - відповідач [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі. Із довідки № 03-43/995 від 05.03.2015 року виданої відділом ДВС Менського РУЮ слідує, що станом на день видачі довідки загальна заборгованість по аліментах складає 14864 грн. 95 коп. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Будь - яких документів, що б свідчили про наявність у позивача - відповідача [PERSON] тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення, до матеріалів справи не додано і під час розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, враховуючи обставини, на які посилався в позовній заяві позивач - відповідач [PERSON], суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити повністю, оскільки заборгованість виникла внаслідок обставин, які не мають істотного значення. Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення з позивача - відповідача [PERSON] заборгованості по аліментах, неустойки за несплату аліментів за період з 11.04.2014 року по 11.03.2015 року в сумі 10 000 грн., а також додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 400 грн. один раз в три місяці, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні з наступних причин. Як слідує з довідки № 03-43/995 від 05.03.2015 року виданої відділом ДВС Менського РУЮ, з квітня 2014 року по жовтень 2014 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання свого сина по 200 грн. кожного місяця, а з листопада 2014 року по лютий 2015 року - по 500 грн. кожного місяця, при визначеному розмірі аліментів 385 грн. 80 коп. Таким чином, при сплаті обов'язкової суми аліментів, частково погашається і заборгованість по аліментах. Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач - позивач [PERSON] просить стягнути неустойку за несплату аліментів за період з 11.04.2014 року по 11.03.2015 року в сумі 10 000 грн., однак з доданої до позовної заяви довідки № 03-43/995 від 05.03.2015 року виданої відділом ДВС Менського РУЮ, слідує, що аліменти за вказаний період сплачувались і заборгованість за цей період відсутня, а тому і неустойка не може нараховуватись. Стаття 185 Сімейного кодексу України передбачає обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Йдеться про «особливі» обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою (причому не обов'язково важкою), а й фактами позитивними, бажаними. Додаткові витрати можуть відшкодовуватися до їх понесення або після того. Відповідач - позивач [PERSON] не надала суду обґрунтованих доказів з приводу понесення в майбутньому додаткових витрат на утримання сина, які вона просить суд періодично (один раз в три місяці) стягнути з позивача - відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed