Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18.09. 2014 року по справі № 636/2930/14-ц, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 26.02.2019 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху , а ухвалою цього ж суду від 12.04.2019 року позовна заява повернута [PERSON] відповідно до ст. 185 ЦПК України. Постановою Харківського апеляційного суду від 31.07.2019 року скасовано ухвалу судді Чугуївського міського суду Харківської області від 12.04.2019 року і справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 02.09.2019 року відкрито провадження у справі із зазначенням, що вона буде розглядатися в порядку загального позовного провадження. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23.10.2019 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Берестового Є.В. про проведення розгляду зазначеної справи в режимі відеоконференції. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18.09. 2014 року у справі № 636/2930/14-ц з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Після ухвалення вказаного рішення суду він уклав шлюб з [PERSON] , у якому [INFO] в них народився син [PERSON] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року та постановою Херсонського апеляційного суду від 06.12.2018 року з нього ( [PERSON] ) на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з нього ( [PERSON] ) на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з 12.12.2017 року до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, а саме до 18.07.2020 року. Позивач зазначав, що крім заробітної плати він не має інших доходів, тому стягнення аліментів за зазначеними судовими рішеннями ( в тому числі й на утримання дочки [PERSON] ), перевищує 60% його заробітку, і залишку заробітку є недостатнім для забезпечення його побутових потреб у харчуванні, лікуванні, придбанні одягу тощо. У зв`язку з вищевикладеним просив задовольнити його позов. Подалі позивач та його представник адвокат Берестовий Є.В. надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлася, повідомлялася про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надала. Згідно ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Чугуївського\~міського суду\~Харківської області\~від 18.09.\~2014\~року у\~справі №\~636/2930/14-ц\~ з\~ [PERSON] \~ \~на користь\~ [PERSON] \~ стягнуто\~аліменти на\~утримання \~дитини дочки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~ј частини\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~щомісяця,\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~ 31.07.2014\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття (а.с.49-50). \~ \~ \~ \~ З\~рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року вбачається, що [PERSON] 15.11.2016 року уклав шлюб з [PERSON] , від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12.12.2017 року до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] трьох років, а саме до 18.07.2020 [INFO] . Вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу та судового збору в дохід держави(а.с.51-53). Постановою Херсонського апеляційного суду від 06.12.2018 року змінено рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року в частині визначення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] та судових витрат на правову допомогу. Зменшено суму аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/5 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зменшено суму судових витрат на правову допомогу, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] до 900 грн. Судові витрати у вигляді судового збору компенсовано за рахунок держави. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 54-58). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та стверджує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі\~статті 181 СК України\~слідує, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового м інімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України\~зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,\~\~материнства та стягнення аліментів»\~-\~розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~- вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей 70%. Зі змісту вищенаведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому\~статтею 182 СК України\~передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема, матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Отже, законом закріплена можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені\~СК України. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на зміну свого сімейного становища та збільшення витрат, що пов`язано з укладенням шлюбу, в якому в нього народилася дитина, та утриманням дитини та дружини на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч.2\~ст.\~182\~СК України мінімальний розмір\~аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому посилання позивача на визначення мінімального розміру аліментів - у вигляді 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при зменшенні розміру аліментів, стягнутих з нього на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , не грунтуються на вимогах закону. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18.09. 2014 року у справі № 636/2930/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів [PERSON] щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору в дохід держави при вирішенні цього спору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial