Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі у розмірі 1184958,51 грн., що складає суму з тіла кредиту, яку не було повернуто, та 132933,25 грн. пені за несвоєчасне виконання боржником зобов'язання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.05.2016 сторонами у справі укладено договір про надання фінансової допомоги на зворотній основі, на підставі якого відповідачем отримано суму 1675851,73 грн. строком на один рік з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача у банківській установі, що його обслуговує. Позивач своє зобов'язання по видачі фінансової допомоги, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконав, але останнім грошова сума не повернута у повному обсязі, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення від нього до суду не надходили, при причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. 26.05.2016 сторонами укладено договір про надання фінансової допомоги на зворотній основі у розмірі 1675851,73 грн., які були перераховано на рахунок № [NUMBER] у ПАТ «УПБ», на виконання п.1.1., 2.1. договору /а. с. 7/. Згідно пункту 4.1. Договору строк на який відповідачу надавалась зворотня фінансова допомога становить 1 (один) календарний рік з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача в банківській установі, що його обслуговує. Відповідно до пункту 5.1. договору, відповідач зобов'язувався повернути зворотню фінансову допомогу у розмірі 1675851,73 грн. у строк до 27.05.2016. Виконуючи умови пункту 5.1. договору, відповідач повернув позивачеві кошти у розмірі 104793,22 грн., у липні та вересні 2016 року відповідач повернув кошти у сумі 386100,00 грн. /а. с. 8-9/. Проте станом на день постановлення рішення суду борг відповідачем не повернуто і становить 1184958,51 грн. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. За приписами частин 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Пунктом 6.1. договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до вимог чинного законодавства України. Згідно з пунктом 6.2. договору, у разі порушення стороною (відповідачем) пункту 5.1. договору, окрім повернення допомоги сторона (відповідач) сплачує пеню на користь позивача у розмірі облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманої фінансової допомоги і пеня за прострочення строку її повернення, підлягають примусовому стягненню. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, сума непогашеного відповідачем боргу становить 1184958,51 грн., сума пені за несвоєчасне виконання умов договору - 132933,25 грн. /а. с. 3/. Враховуючи те, що позов [PERSON] є обґрунтованим і судом задовольняються його вимоги, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума судового збору, від сплати якого позивач був звільнений при подачі позовної заяви на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача в дохід держави сума у розмірі 1,5 відсотка ціни позову.

Outcome: approved