Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Оксі-Таксі» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2016 року між ним та ТОВ «Оксі-Таксі» укладено договір оренди автомобіля. Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування належний орендодавцю автомобіль марки «Nissan» модель «LEAF S» 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 26 серпня 2016 року між сторонами було складено акт про передання орендодавцем зазначеного автомобіля орендареві. Відповідно до п. 4.1. договору термін оренди складає один рік з моменту прийому-передачі майна за актом прийому-передачі. Пунктом 4.2. договору визначено, що термін оренди може бути продовжений або скорочений за взаємною згодою сторін. Згідно з п. 10.3 договору дія цього договору припиняється, зокрема, закінченням терміну дії даного договору. Термін оренди сторонами не продовжувався та закінчився 26 серпня 2017 року. Відповідно до п. 8.1. договору автомобіль повинен бути повернений орендодавцю в триденний термін з моменту закінчення терміну оренди за п. 4 даного договору або у разі його дострокового розірвання чи припинення дії відповідно до умов даного договору та діючого законодавства. Орендар повернув автомобіль лише 23 лютого 2018 року. Після закінчення договору відповідачем на рахунок позивача було сплачено: 05 жовтня 2017 року - 11781 гривню 65 копійок, 09 листопада 2017 року - 12322 гривні 81 копійку, 19 грудня 2017 року - 12446 гривень 91 копійку. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Оксі-Таксі» на його користь неустойку за прострочення повернення орендованого автомобіля в розмірі 131209 гривень 73 копійки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. ТОВ «Оксі-Таксі» позовну заяву з додатками отримало (а.с. 21), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подало. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Оксі-Таксі» укладено договір оренди автомобіля (а.с. 9). Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування належний орендодавцю автомобіль марки «Nissan» модель «LEAF S» 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 26 серпня 2016 року між сторонами було складено акт про передання орендодавцем зазначеного автомобіля орендареві (а.с. 10). Відповідно до п. 4.1. договору термін оренди складає один рік з моменту прийому-передачі майна за актом прийому-передачі. Пунктом 4.2. договору визначено, що термін оренди може бути продовжений або скорочений за взаємною згодою сторін. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з п. 10.3 договору дія цього договору припиняється, зокрема, закінченням терміну дії даного договору. Термін оренди сторонами не продовжувався та закінчився 26 серпня 2017 року. Відповідно до п. 8.1. договору автомобіль повинен бути повернений орендодавцю в триденний термін з моменту закінчення терміну оренди за п. 4 даного договору або у разі його дострокового розірвання чи припинення дії відповідно до умов даного договору та діючого законодавства. ТОВ «Оксі-Таксі» повернуло автомобіль 23 лютого 2018 року, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля від 23 лютого 2018 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідно до п. 7.1. договору розмір орендної плати становить 14407 гривень 71 копійку на місяць. З позову вбачається, що після закінчення договору відповідачем на рахунок позивача було сплачено: 05 жовтня 2017 року - 11781 гривню 65 копійок, 09 листопада 2017 року - 12322 гривні 81 копійку, 19 грудня 2017 року - 12446 гривень 91 копійку. Період прострочення повернення автомобіля становить з 30 серпня 2017 року по 23 лютого 2018 року. Розмір неустойки за прострочення повернення орендованого автомобіля за зазначений період становить 167761 гривню 10 копійок. Розрахунок розміру неустойки позивачем наданий суду, відповідає вимогам закону та умовам укладеного між сторонами договору (а.с. 4). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 131209 гривень 73 копійки з урахуванням часткової сплати відповідачем коштів. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1312 гривень 10 копійок.

Outcome: approved