Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив про те, що згідно кредитного договору б/н від 06 жовтня 2011 року відповідач отримала кредитну картку «Універсальна». 02 вересня 2013 року відповідачці було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов даного кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.11.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 16227,47 грн., з яких: 3597,39 грн. - заборгованість за кредитом, 9353,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2027,46 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. - штраф (фіксована складова), 748,93 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні погоджується з наявністю заборгованості за кредитним договором по тілу кредиту, просить зменшити розмір пені за прострочення виконання зобовязання, та врахувати її матеріальний стан, тому що ніде не працює, на утриманні має одну малолітню дитину. Заслухавши пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 546, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що згідно анкети-заяви позичальника від 06 жовтня 2011 року відповідачка отримала кредитну картку «Універсальна». 02 вересня 2013 року відповідачці було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідачка отримала кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заявою відповідачка ствердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено обов'язок Клієнта погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. При порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії, що передбачено п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач належним чином зобов'язання за Договором не виконувала, в результаті чого відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.10.2011 року, станом на 30 листопада 2015 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 16227,47 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3597,39 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 9353,69 грн.; заборгованості з комісії за користування кредитом 2027,46 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 748,93 грн. Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту не виконала, а тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом, штрафів обґрунтовані і підлягають задоволенню. Що ж стосується стягнення нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню підлягають частково. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Враховуючи розмір нарахованої позивачем пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також інші істотні для справи обставини: те, що [PERSON] на даний час знаходиться у скрутному фінансовому становищі, ніде не працює, на її утриманні перебуває одна малолітня дитина, суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити на 1500,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір відповідно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 525, 526, 546, 549, 611, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial