Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). На обґрунтування позову було зазначено, що 14 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 03.12.2009 року, [NUMBER], актовий запис № 3319, виданого повторно центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 01.07.2011 року, [NUMBER], актовий запис № 1174, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через протилежні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися 2011 року, спільно не проживають, спільне господарство вони не ведуть, подальше примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. До початку судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити, винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом, шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, відповідач про день, місце та час розгляду справи повідомлялася через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 14 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 03.12.2009 року, [NUMBER], актовий запис № 3319, виданого повторно центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 8 ). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 01.07.2011 року, [NUMBER], актовий запис № 1174, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 9). Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то суд робить висновок, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено.

Outcome: approved