Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до ТОВ «Перший український експертний центр» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] проживає у зазначеній квартирі разом з [PERSON] та дітьми. З 01 жовтня 2012 року забудовник передав будинок на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Перший український експертний центр». Влітку та восени 2013 року мали місце численні затоплення цієї квартири під час атмосферних опадів в результаті аварійної ситуації, яка склалась з дахом будинку. Відповідач на звернення з приводу затоплення квартири не реагує, тому вони змушені були звернутись в Управління житлово-комунального господарства Солом'янської районної в м Києві державної адміністрації. 09 вересня 2013 року комісія в складі представників Солом'янської районної в м Києві державної адміністрації та ТОВ «Перший український експертний центр» встановила, що «дійсно внаслідок затікання через покрівлю жилого будинку [ADDRESS] відбулося залиття приміщень технічного поверху, місць загального користування, торцевих стін, в місцях розміщення поверхових електричних щитків 14-го та 13-го поверхів та внаслідок потрапляння води через залізобетонні конструкції технічного поверху залиті приміщення квартир [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] зазначеного будинку», про що складений відповідний акт. Крім того, від відповідача також були отримані акти від 30 червня 2013 року, 01 липня 2013 року, 15 серпня 2013 року, 04 вересня 2013 року, 13 вересня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 30 жовтня 2013 року, відповідно до яких причиною залиття в квартирі є несправність покрівлі. ТОВ «Перший український експертний центр» відмовляється відшкодовувати збитки, мотивуючи це тим, що проблеми з дахом виникли ще з 2007 року, коли товариство не обслуговувало цей будинок, а також розпорядженням КМДА затверджений тариф виконавця, який не включає оплату мешканцями ремонту даху, а тому відповідач надає лише ті послуги, що оплачені позивачами. Відповідно до Звіту з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна від 19 грудня 2013 року, складеного ПП [PERSON]., сума збитків складає 9832 гривні. За проведення дослідження вони сплатили 600 гривень. Позивачі просять суд: - стягнути з відповідача на користь [PERSON] 9832 гривні на відшкодування майнової шкоди, 600 гривень витрат за проведення звіту з визначення вартості матеріального збитку, 42 гривні 96 копійок вартості телеграми та 14000 гривень на відшкодування моральної шкоди; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] 14000 гривень на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 75). Причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд за згодою позивачів ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2007 року (а.с. 15). У зазначеній квартирі [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та дітьми (а.с. 16). З 01 жовтня 2012 року забудовник передав будинок на обслуговування та експлуатацію до ТОВ «Перший український експертний центр». 12 грудня 2012 року між ТОВ «Перший український експертний центр» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 32-33). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Влітку та восени 2013 року мали місце численні затоплення квартири позивачів. Позивачі надали письмові докази на підтвердження того, що залиття сталося з вини відповідача - факт залиття квартири позивачів підтверджується актами. Актом від 09 вересня 2013 року комісії в складі представників Солом'янської районної в м Києві державної адміністрації та ТОВ «Перший український експертний центр» встановлено зволоження стін через дах будинку (а.с. 23). Крім того, у матеріалах справи містяться акти ТОВ «Перший український експертний центр» від 30 червня 2013 року, 01 липня 2013 року, 15 серпня 2013 року, 04 вересня 2013 року, 13 вересня 2013 року, 16 вересня 2013 року, 30 жовтня 2013 року, відповідно до яких причиною залиття в квартирі є протікання покрівлі (а.с. 24-30). З листа ТОВ «Перший український експертний центр» № 4084 від 01 жовтня 2013 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] було передано на баланс та обслуговування товариству згідно рішення забудовника ПАТ ХК «Київміськбуд» від 15 серпня 2012 року № 29 з 01 жовтня 2012 року. У розмірі тарифу, який був затверджений розпорядженням КМДА № 830 від 26 травня 2011 року у статтях витрат не передбачено коштів на проведення поточних ремонтних робіт. Разом з тим, товариство провело незаплановані поточні ремонти будинку, в тому числі й частини покрівлі (а.с. 31). Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Вбачається, що залиття квартири позивачів відбулося з вини відповідача, який в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивачів стосовно вини в залитті квартири. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивачі надали суду Звіт з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику через пошкодження майна від 19 грудня 2013 року, складений ПП [PERSON]. (а.с. 38-47). З наданого суду звіту вбачається, що майновий збиток, завданий позивачам залиттям квартири, складає 9832 гривні. За таких обставин, при визначенні розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачами звіт. Таким чином, стягненню з відповідача на користь власника квартири - [PERSON] підлягає 9832 гривні на відшкодування майнової шкоди. Стягненню з відповідача на користь [PERSON] також підлягає вартість проведення звіту в сумі 600 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 55 від 27 грудня 2013 року (а.с. 70). Вимога про стягнення 42 гривень 96 копійок вартості телеграми-запрошення з викликом відповідача для участі в незалежній оцінці збитку не підлягає задоволенню, оскільки з наданої суду квитанції не вбачається, якого змісту була телеграма та з приводу чого її було направлено. Позивачі також просять суд стягнути на їх користь з відповідача моральну шкоду по 14000 гривень на кожного. Такі вимоги позивачів ґрунтуються на законі. Квартира [ADDRESS] придбана під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачі підтвердили, що квартира є їх спільною сумісною власністю як подружжя. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття квартири з вини відповідача, позивачі зазнали душевних страждань, оскільки вони отримали негативні емоції та переживали з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачів на відшкодування моральної шкоди по 1000 гривень на кожного. З урахуванням часткового задоволення позову на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: partial