Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до AT КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 14.01.2016 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 06.11.2019 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 5 219,76 грн., з них: 5 219,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідачів, як спадкоємців померлого позичальника, на свою користь. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 15.04.2020 року позовну заяву у даній справі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву до суду не направляли. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 січня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір, за умовами якого позичальник отримав у кредитодавця 7 000 гривень кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із витребуваної судом копії спадкової справи №107/2018, заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що дружина померлого - [PERSON] звернулася у визначений законодавством України строк із заявою про прийняття спадщини за законом. Діти померлого - дочка [PERSON] та син [PERSON] від спадщини, яка залишилася після смерті батька, відмовилися, що підтверджується копіями заяв від 30.08.2018 року. Наприкінці 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Житомирської державної нотаріальної контори із претензією кредитора, зазначаючи, що зобов`язання позичальника [PERSON] в повному обсязі не виконані, у зв`язку із чим за ним рахується заборгованість сумі 5 220,61 грн. У своїй претензії банк просив повідомити спадкоємців померлого про наявність цієї заборгованості. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» заявило претензію до спадкоємців спадкодавця у строк, передбачений статтею 1281 ЦК України. Дана претензія була направлена Житомирською державною нотаріальною конторою за належністю до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. та листом приватного нотаріуса від 28.03.2019 року повідомлено кредитора, що його заява-претензія зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових прав, однак на час надання відповіді свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Восени 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із відповідними листами-претензіями безпосередньо до відповідачів. 18.01.2019 року постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частину квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та інформації про реєстрацію права власності на ім`я померлого. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість позичальника перед АТ КБ «Приватбанк» станом на 06.11.2019 року становить 5 219,76 грн., з них: 5 219,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно зі статтею 1281 ЦК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця. Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням частини другої статті 1281 ЦК України. На відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Отже, відповідач [PERSON] як спадкоємець, прийнявши спадщину, зобов`язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора відповідно до статей 1281, 1282 ЦК України, оскільки вартість частини квартири у будь-якому випадку буде більшою, ніж сума боргу 5 219,76 грн. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі №620/136/17 (провадження № 61-26112св18). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд -шляхом зобов`язання спадкоємця виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів у розмірі 5 219,76 грн. Суд відмовляє позивачу у задоволенні його вимог до [PERSON] , оскільки як було встановлено судом в ході розгляду справи остання із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 102,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально. З огляду на викладене та

Outcome: partial