Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2016 року у справі №755/13507/15-ц з [PERSON] , як поручителя за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ТОВ «ЗАМ Україна» від 05.09.2013 року та між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ТОВ «ПАК-Експо» від 05.09.2013 р., стягнуто на користь ПАТ «КБ «Актив Банк» заборгованість за вищевказаними кредитними договорами в сумі 145 109,04 євро, 533 451 грн., 4 685 669,80 доларів США та 121 269,70 євро. Рішення звернуто до виконання. 28.02.2019 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» укладено договір про відступлення прав вимоги. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2019 року у справі № 755/13507/15-ц у виконавчому провадженні №52076928 замінено стягувача на позивача, а 30.05.2019 року державний виконавець ВПВР ДДВС МЮУ Валявський О. А. виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 52076928 на ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг». В ході виконання рішення стало відомо, що у [PERSON] на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2016 року у справі №757/6633/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, виникло право власності на автомобіль BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Відповіддю Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/2911 від 09.04.2019 року на адвокатський запит представника позивача, повідомлено що з 27.04.2011 року вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON] . Постановою державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Валявським О. А. про арешт майна боржника від 11.06.2019 року у виконавчому провадженні № 52076928 накладено арешт на автомобіль BMW Х6. Однак, звернення стягнення на автомобіль у межах виконавчого провадження № 52076928 є неможливим в зв`язку з відчуженням 05.06.2019 року [PERSON] спірного автомобіля [PERSON] . Враховуючи наведене, позивач вважає, що дії [PERSON] направлені на перешкоджання виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості, в зв`язку з чим просить визнати недійсним договір купівлі-продажу №8048/2019/1501646 автомобіля BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] від 05.06.2019 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 12.12.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву. 10.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, яке ухвалою суду від 05.03.2020 року залишено без задоволення. Відповідачі не скористались своїм правом надати відзив на позовну заяву. Третя особа не надавала своїх пояснень на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2016 року у справі №755/13507/15-ц з [PERSON] , як поручителя за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ТОВ «ЗАМ Україна» від 05.09.2013 року та між ПАТ «КБ «Актив Банк» та ТОВ «ПАК-Експо» від 05.09.2013 р., стягнуто на користь ПАТ «КБ «Актив-Банк» заборгованість за кредитними договорами в сумі 145 109,04 євро, 533 451 грн., 4 685 669,80 доларів США та 121 269,70 євро. 28.02.2019 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» укладено договір про відступлення прав вимоги. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2019 року у справі № 755/13507/15-ц у виконавчому провадженні №52076928 замінено стягувана на позивача, а 30.05.2019 року державний виконавець ВПВР ДДВС МЮУ Валявський О.А. виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 52076928. Печерським районним судом м. Києва від 28.07.2016 року у справі №757/6633/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя ухвалено рішення, яким здійснено поділ спільного майна подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , а за [PERSON] визнано право власності на машиномісця № [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також на автомобіль BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . З відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/2911 від 09.04.2019 року на адвокатський запит вбачається, що автомобіль BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] з 27.04.2011 року зареєстрований за [PERSON] 05.06.2019 року [PERSON] за договором купівлі-продажу 8048/2019/1501646 відчужила автомобіль BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] [PERSON] . З відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/705аз від 22.08.2019 року вбачається, що BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] перереєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 8048/2019/1501646 від 05.06.2019 р. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Суд не вбачає підстав для визнання спірного договору недійсним, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів тому, що спірний правочин суперечить вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України. Крім того, суд відмічає, що позивач не є стороною оспорюваного правочину. Щодо набуття [PERSON] права власності на спірний автомобіль за рішенням суду, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 328, частини четвертої статті 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. В даному випадку підставою набуття права власності на спірний автомобіль є не договір, а рішення суду. Разом з тим, в чинному цивільному законодавстві відсутнє регулювання набуття права власності на автомобіль саме за рішенням суду, однак ЦК регулює правовідносини, де підставою виникнення права власності є договір (правочин). У відповідності до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, № 1388 передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. За позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.10.2019 року у справі №683/2694/16-ц, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, то, згідно з ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334 ЦК право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Так само, порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затвердженим постановою Кабміну № 1388, встановлено обов`язок власників ТЗ та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Таким чином, факт наявності рішення суду, як підстава набуття права власності, без реального зняття з реєстрації/перереєстрації ТЗ у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від однієї особи до іншої. Моментом набуття права власності на транспортний засіб є момент його державної реєстрації. Таким чином, оскільки право власності на автомобіль BMW Х6, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] не було оформлено за [PERSON] у встановлен ому законом порядку, останній не був власником спірного ТЗ станом на 05.06.2019 р., отже підстав для задоволення позову немає. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати відповідно ст. 141 ЦПК України позивачу не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed