Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У позовній заяві позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] , покликаючись на те, що відповідачі не проживають в даному будинку більше одного року, всі обов`язки по догляду за будинком виконує він як власник. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] не проживають і не бажають добровільно знятися з реєстрації, а реєстрація відповідачів в будинку на даний час створює незручності та перешкоди позивачу у вільному використанні та розпорядженні майном. Обставини відсутності відповідачів за їхнім місцем реєстрації тривалий час стверджується актом Добрівлянської сільської ради, що приєднується до позовної заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, а тому, справу слід розглянути заочно без їхньої участі, про що не заперечує позивач [PERSON] , у відповідності до ст.ст.280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.02.2019 року. Згідно акту обстеження господарства в [ADDRESS] [PERSON] , виданого виконавчим комітетом Добрівлянської сільської ради від 21.10.2019 року, комісією встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не проживають в житловому будинку [ADDRESS] з 2018 року. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Добрівлянської сільської ради № 853 від 22.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані в [ADDRESS] , з 01.01.2018 року не проживають за даною адресою. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що більше року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в [ADDRESS] . У відповідності до ст.405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживають у будинку [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховуючи положення ст.141 ЦПК України, вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved