Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

У лютому 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно з яким позивач проситься суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у сумі 7 059,01 грн, з яких: - основного боргу - 6 467,32 грн., з врахуванням 3% річних у сумі 374,91 грн. та інфляційні збитки у сумі 216,78 грн. та судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 31.08.1972 та є споживачем послуг, яка входить до сфери управління Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідно до Розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 року №70 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». При цьому, на квартиру відповідача відкрито єдиний особовий рахунок № [NUMBER] для нарахування та сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, власником особового рахунку є [PERSON] . Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі будинку [ADDRESS] , надавались та надаються регулярно з дотриманням вимог розпорядження Київської міської державної адміністрації від 05.03.2011 №307 « Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій м. Києва». Однак, відповідач не виконував свої обов`язки по своєчасному внесенню плати за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з серпня 2018 р. по лютий 2020 ріку в розмірі складає 6 467,32 грн. З врахуванням 3% річних (01.08.2018 року по 01.02.2020 року) у сумі 216,78 грн., та інфляційних збитків складає 374,91 грн. У зв`язку із викладеним позивач просить суд позов задовольнити та заборгованість загальному розмірі 7 059,01 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно з розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматичного розподілу справі №01-08-901 від 01.10.2020 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 року в провадження судді Пономаренко Н.В. надійшла вказана цивільна справа. Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з`явився свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 20.09.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] (попередній номер рахунку [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] та споживачем житлово-комунальних послуг - з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 вказаний будинок віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, а розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 (з урахуванням змін № 801 від 2.2016) будинок закріплений на праві господарського відання за Позивачем. Відповідно до п. 2.1. Статуту Комунального підприємства « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» підприємство створено з метою забезпечення ефективного утримання, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоутрою та отримання прибутку. Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Умовами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, вимогами п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки судом було встановлено, що позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу, що зареєстрований в квартирі [ADDRESS] у вказаному будинку, при цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує не в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7 059,01 грн., з яких: - основного борг у сумі 6 467,32 грн.; - 3% річних (01.08.2018 року по 01.02.2020 року) у сумі 216,78 грн., та інфляційних збитків складає 374,91 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved