Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 вересня 2018 року і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій справу просить розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується із ст. 280 ЦПК України, позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 12.09.2018 року № 4048/04-17 встановлено, що [PERSON] зареєстрована разом з [PERSON] (а.с. 7). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків з яким проживає дитина має право стягнути аліменти з іншого із батьків на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому з положень ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд враховує, що відповідач не надав суду доказів свого тяжкого матеріального становища або ж тяжкого стану здоров`я, наявності у нього інших дітей, непрацездатної дружини або батьків, що могло би вплинути на розмір аліментів, які підлягають стягненню, а також враховуючи обов`язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів у розмірі, в якому просить позивач, підлягає задоволенню. Щодо строку з якого має бути присуджено аліменти, суд вважає необхідним присудити їх від дня пред`явлення позову, оскільки позивач не подав суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача з 10.09.2018 року, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial