Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 09 серпня 2014 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 09 серпня 2014 року був зроблений актовий запис № 06. Під час перебування у шлюбі спільних дітей у них не було, однак з його добровільної згоди, він був записаний батьком у сина позивача, [PERSON], [INFO]. Вказав, що нормальні сімейні стосунки з відповідачем не склалися. На протязі сумісного проживання, між ними періодично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели в подальшому до погіршення стосунків. Їх погляди на життя та на ведення спільного господарства виявилися дуже різними. Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2018 року. Шлюб існує формально, тому вважає збереження шлюбу суперечить його інтересам. Вказав на неможливість збереження сім'ї надалі, просив шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, сповіщалася про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Справу просила розглядати у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 серпня 2014 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 серпня 2014 року Вільчанською селищною радою Вовчанського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 09 серпня 2014 року був зроблений актовий запис № 06. (а.с. 4). Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між ними періодично виникали конфлікти та непорозуміння, які привели в подальшому до погіршення стосунків. Їх погляди на життя та на ведення спільного господарства виявилися дуже різними, з лютого 2018 року сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач після реєстрації шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved