Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Менська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання права на земельну частку (пай). Свою позовну заяву мотивують тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Нове Життя» с. Осьмаки Менського району Чернігівської області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0321638. Вони, як спадкоємці за заповітом, звернулись до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), проте у їх видачі їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутись до суду. Позивачі зазначають, що сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім`я спадкодавця, на даний час втрачено, а тому просять визнати за кожним із них право на 1/2 частку у праві на земельну частку (пай) після померлої [INFO] [PERSON] .. 22 квітня 2020 року позивачем [PERSON] до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої остання, окрім зазначених в позовній заяві вимог, також просить встановити факт належності їй заповіту, складеного 15 травня 2000 року [PERSON] в селі Осьмаки Менського району Чернігівської області на ім`я « [PERSON] », посвідченого секретарем Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області Савченко Тетяною Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №64, посилаючись на те, що при зверненні до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), останнім їй також було роз`яснено про неможливість видачі їй вказаного свідоцтва у зв`язку з недоведеністю належності їй складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту, та рекомендовано звертись до суду. Вважає, що розбіжність у написанні її прізвища у вказаному заповіті виникла у зв`язку з орфографічною помилкою, яка була допущена під час складання заповіту, у зв`язку з цим вона позбавлена можливості реалізувати свої майнові права та змушена за захистом своїх прав звернутись до суду. Позивачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, просили розглянути справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач - Менська міська рада Менського району Чернігівської області відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, його представник, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Менської районної державної адміністрації Чернігівської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, при вирішенні справи поклались на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. За правилами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вiдповiдно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Положеннями ст.534 ЦК УРСР передбачено спадкування за заповітом. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Осьмаки Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно з довідкою №97/9 від 14 березня 2019 року, виданою Менською міською радою Менського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] , виписана у зв`язку зі смертю (а.с.39). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 31/2001, заведеної за заявами [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців за заповітом, останні звернулись до Менської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі КСП «Нове Життя», яке належало спадкодавцю [PERSON] .. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 липня 2019 року за №2072/02-31 державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Нове Життя», у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, а позивачу [PERSON] також і у зв`язку з наявними розбіжностями у написанні її прізвища в заповіті, останній рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності їй заповіту складеного 15 травня 2000 року [PERSON] (а.с.16, 81). Із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області Савченко Т.В. 15 травня 2000 року та зареєстрованого в реєстрі №64 вбачається, що [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і взагалі все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.9). Як вбачається з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданому Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 24 липня 1999 року, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено українською мовою « [PERSON] » (а.с.12). Наявність розбіжностей у написанні прізвища позивача [PERSON] у заповіту, складеному спадкодавцем [PERSON] , позбавляє її можливості оформити свої спадкові права. Підтвердженням того, що саме на ім`я позивача [PERSON] спадкодавцем [PERSON] 15 травня 2000 року було складено заповіт є письмові пояснення іншого спадкоємця за вказаним заповітом, позивача у справі, [PERSON] , згідно з якими остання підтвердила той факт, що спадкодавець [PERSON] , яка є її та позивача [PERSON] тіткою, в присутності секретаря Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області 15 травня 2000 року склала заповіт на їх ім`я; довідка №15-26/66/9 від 14 травня 2020 року, видана в.о. старости Осьмаківського старостинського округу Менської міської ради Менського району Чернігівської області Савченко Н.В., з якої вбачається, що в заповіті, складеному 15 травня 2000 року [PERSON] , на користь [PERSON] та [PERSON] , посвідченому секретарем Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області Савченко Т.В. та зареєстрованому в реєстрі за №64, помилково зазначено прізвище спадкоємця « [PERSON] », вірним є « [PERSON] », остання воля заповідача [PERSON] була на користь [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, а також те, що позивач [PERSON] позбавлена можливості іншим шляхом, аніж в судовому порядку, вирішити питання про належність їй правовстановлюючого документу, суд вважає можливим встановити факт належності їй заповіту, складеного 15 травня 2000 року [PERSON] в селі Осьмаки Менського району Чернігівської області на ім`я « [PERSON] », посвідченого секретарем Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області Савченко Тетяною Василівною та зареєстрованого в реєстрі за №64. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.11 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). За повідомленням Відділу у Менському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області [PERSON] є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Нове Життя» с. Осьмаки Менського району Чернігівської області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області, серії ЧН №0321638, який був виданий на підставі Рішення Менської районної державної адміністрації №365 від 26 листопада 1996 року і зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №338 від 22 квітня 1997 року. На ім`я [PERSON] взамін вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) Державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області не видавались. Вартість земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Осьмаківської сільської ради Менського району Чернігівської області станом на 04 лютого 2020 року становить з індексацією 36526,19 грн. (а.с.14). Отримання вказаного сертифікату спадкодавцем [PERSON] також підтверджується витягом із Книги реєстрації сертифікатів, в якій зазначено серія та номер сертифікату, розмір та вартість земельної частки (паю), підстава та дата видача сертифікату (а.с.15). У Книзі реєстрації сертифікатів також відсутні відомості про те, що вказане право на земельну частку (пай) власником сертифікату відчужувалось та/або він отримував Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вказаного сертифікату. В зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості реалізувати свої спадкове право шляхом отримання у нотаріуса свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних справ може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] та [PERSON] шляхом задоволення їх позовних вимог у повному обсязі та визнання за кожним із них права на 1/2 частку у праві на земельну частку (пай) земельного пайового фонду КСП «Нове Життя» с. Осьмаківка Менського району Чернігівської області, розміром 3,30 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0321638, виданого на ім`я [PERSON] , на підставі Рішення Менської районної державної адміністрації №365 від 26 листопада 1996 року і зареєстрованого 22 квітня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №338, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved