overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 березня 2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 140. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з 2018 року з чоловіком проживають окремо, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вважала, що примирення та збереження сім`ї неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 18 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 140, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 18.03.2014 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.08.2014 Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 19 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у Виконкомі Чермалицької сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що листопада 2019 року між нею та чоловіком припинені подружні стосунки, спільне життя не склалося через постійні спори, різні погляди на виконання подружніх обов`язків. У теперішній час сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Вважала, що примирення та збереження сім`ї неможливе, а тому наполягала на розірванні її шлюбу. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. Встановлено, що 19 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Чермалицької сільської ради Тельманівського району Донецької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 19.06.2010 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21.12.2010 Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав\~ для її\~ збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила розірвати укладений 21 листопада 2008 року шлюб із [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 108, посилаючись на те, що від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , а сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги у зв`язку з чим вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Ухвалою судді від 13 березня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Позивачка у судове засідання не з`явилася, яка надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відзиву на позов відповідачем не подано. \~ \~ \~ \~За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2008 року (а.с. 5). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи, що між сторонами припинені фактичні шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, які проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не\~бажають суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить визнати її брата [PERSON] , 1969 року народження, недієздатним, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи, у зв`язку з хронічним нервово-психічним захворюванням. Перебуває на обліку в Київському ПНДІ № 4,з 2009 року у дільничного лікаря психіатра. Хворим себе визнає, під час проходження стаціонарного лікування, [PERSON] погоджується на проведення підтримуючого лікування, проте, в той же час, коли він проживає самостійно, від підтримуючого лікування відмовляється. У зв`язку з захворюванням на психічну хворобу у формі хронічного розладу, в нього: порушене мислення, увага, знижена фізична активність, з`вилися нав`язливі ідеї. [PERSON] не може самостійно розпоряджатися пенсією та іншими грошовими коштами. Він не може залишатися без цілодобового нагляду, виказує думку про не бажання жити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`вилася, подала до суду заяву про розгляд заяви без її участі, заяву просила задовольнити. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] /а.с.4/. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] /а.с.10-14/ У відповідності до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. [PERSON] згідно висновку судово-психіатричного експерта № 365 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 07.07.2020 р. за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. /а.с. 30-32/. Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати [PERSON] , 1969 року народження недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить визнати її дочку - [PERSON] , [INFO] , недієздатною, посилаючись на те, що вона страждає на хронічне нервово-психічне захворювання. Через хворобу [PERSON] , не може розуміти значення своїх дій. Керувати ними і потребує опіки та постійного огляду. [PERSON] судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином,через канцелярію суду надала заяву про підтримку вимог заяви та просила слухати у її відсутність Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,через канцелярію суду надав заяву про підтримку вимог заяви та просив слухати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] /а.с.2/. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом та встановлено першу інвалідність з 18.02.2020./а.с.5/. Відповідно до Свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] /а.с.4/. У відповідності до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. [PERSON] згідно висновку судово-психіатричного експерта № 428 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 11.08.2020 р. за своїм психічним станом у даний час не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с. 19-20/. Таким чином відповідно до ст.39 ЦК України є підстави визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість: за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 135,30 грн, інфляційні втрати в розмірі 168,07 гр, 3% у розмірі 115,15 грн, пеню у розмірі 7 004,68 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.03.2016 року між ТОВ «Міжрегіональна координаційно-технічна фірма «Вега» (власником окремих нежитлових приміщень та машиномісць у будинку [ADDRESS] ) і ТОВ «Золотоворітська» укладений договір про надання послуг з управління будинком за вищевказаною адресою. Відповідач - власник квартири № 14 , а також гаражу № [NUMBER] у будинку [ADDRESS] . 09.03.2016 року між ТОВ «Золотоворітська» та відповідачем укладений Договір №14/16-К-58 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення можливості отримання комунальних послуг та надання додаткових послуг, місячна оплата за ким складає 1 051,87 грн. Для забезпечення надання зазначених послуг між ТОВ «Золотоворітська» і відповідачем укладений договір №13/16-ПМ-59 (щодо гаражу), місячна оплата за ким складає 262,19 грн. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 05.12.2019 року №051219/01 ТОВ «Золотоворітська» відступила позивачу право вимоги на заборгованість, яка виникла у відповідача перед ТОВ «Золотоворітська», а саме: за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 135,30 грн, інфляційні втрати в розмірі 168,07 гр, 3% у розмірі 115,15 грн, про що відповідача було повідомлено листом 05.12.2019 року. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем не погашена, що свідчить про неналежне виконання Відповідачем зобов`язань, а тому порушує права Позивача на одержання плати за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк, що послугувало зверненням до суду з даним позовом. 13.04.2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. Відповідно до ч. 5 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. При цьому, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України, після закінчення строків для надання сторонами відповідних заяв по суті справи, визначених в ухвалі про відкриття провадження. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі за текстом - відповідач), про визнання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту припиненим. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є військовослужбовцем, проходить службу в Збройних Силах України за контрактом від 04.09.2017 року у в/ч [NUMBER] . У грудні 2019 року він отримав у відповідача кредит у розмірі 1000 грн. На даний час заборгованість за даним кредитом становить 400 грн., яка складається з процентів, пені та штрафів. Однак, нарахування відповідачем штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом суперечить положенням п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервистам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установам та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати свої зобов`язання припиненими за договором про надання фінансового кредиту №10403-12/2019 від 17.12.2019 року, укладеним між відповідачем та позивачем, у зв`язку з його виконанням та видати довідку про відсутність заборгованості за вище вказаним договором. Ухвалою суду від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та надано відповідачу час для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 04.06.2005 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 09.08.2002 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 19.09.2014 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved