Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, просить визнати за ним право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 18.09.2016 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 вересня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцями за законом першої черги є він (син померлого) - [PERSON] та відповідачка (дружина померлого) [PERSON] Право власності померлого [PERSON] на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2011 року справа № 2-802-2011р. Вказаним рішенням суду задоволено позов [PERSON], поділено майно подружжя, набуте ними за час шлюбу, та виділено [PERSON] ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак, під час оформлення спадщини стало відомо, що рішення суду на підставі якого було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] не є тотожним з рішенням суду, що міститься в Єдиному реєстрі судових рішень у справі № 2-802-2011р. Вказана невідповідність перешкоджає нотаріусу оформити спадщину в загальному порядку, що стало причиною звернення з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явилась, надала суду клопотання про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги позивача визнає. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, а також оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 18 вересня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-СР №289290 від 21.09.2016 року. Померлий є рідним батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-СР №052908 від 08.06.1999 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану частину квартири зареєстровано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.06.2011 року по справі № 2-802-2011.Даним рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Факт належності [PERSON] вказаної частини квартири також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП «ЧООБТІ» № 31389588 від 21.09.2011 року. З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2016 року позивач звернувся із заявою до нотаріуса Третьої Черкаської нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 18.09.2016 року батька [PERSON]. Однак, своїм листом від 06.07.2017 року № 582/02-17 нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Підставою для такої відмови в листі зазначено наступне: при звернення до нотаріуса позивач надав документ про майно померлого, а саме заочне рішення Соснівського районного суд м. Черкаси від 02 червня 2011 року справа № 2-802-2011 з відміткою, що судове рішення вступило в законну силу 14.06.2011, та проведено реєстрацію в Бюро технічної інвентаризації за реєстраційним номером майна: 27845880 від 21.09.2011, при цьому нотаріусом було здійснено перевірку наявності цього рішення Єдиному державному реєстрі судових рішень. За результатами пошуку було знайдено судове рішення від 02.06.2011 року, але у рішеннях наявні розбіжності. У резолютивній його частині, де за одними і тими ж реквізитами але внесені різні рішення. В документі наданому спадкоємцем у паперовому вигляді вказано визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], а в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в резолютивній частині вказано поділити майно подружжя набуте ними за час шлюбу в рівних долях, а саме: виділити [PERSON] 1/2 частину квартири, що розташована за адресою [ADDRESS], та виділити [PERSON] 1/2 частину, що розташована за адресою [ADDRESS], і це рішення вступило в законну силу 13.07.2011 року. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи викладене суд вважає, що зазначена розбіжність в судових рішеннях не ставить під сумнів наявність у померлого [PERSON] права власності на 1/2 частину, що розташована за адресою [ADDRESS], хоч і у вищезгаданих рішеннях суду і є розбіжності в резолютивній частині, але з них чітко вбачається, що останньому належить вказана частина квартири. Більш того, право власності [PERSON] на квартиру підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу про державну реєстрацію прав КП «ЧООБТІ» № 31389588 від 21.09.2011 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що дані позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved