Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. 19.11.2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором та просила суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №262 від 27.11.2007 р. в сумі 124672,69. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що 27.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №262, за умовами якого позичальнику банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в розмірі 1180000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 % річних зі строком повернення кредиту 26.11.2010 р. У забезпечення своєчасного виконання зобов`язань [PERSON] між банком і [PERSON] був укладений договір поруки 27.11.2007 р., відповідно до якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати солідарно за зобов`язаннями [PERSON] по умовах кредитного договору в повному обсязі. Банк виконав свої зобов`язання у відповідності до умов кредитного договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але останній порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Тому, банк набув право вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання кредиту. Позивач повідомляє про рішення Ленінського районного суду м. Севастополя АРК від 04.02.2011 року, справа № 2-1092/10, яким вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9702375,33 грн. Дане рішення набрало законної сили. Однак, відповідачами свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються, станом на 15.02.2018 р. заборгованість становить 868178,49 доларів США, що еквівалентно 23141091,02 грн. та 762517,70 грн. З урахуванням стягнутих рішенням відсотків у розмірі 119854,24 доларів США, заборгованість складає 748324,25 доларів США, що еквівалентно 22890733,70 грн. Проте позивач просить стягнути заборгованість по відсоткам лише у розмірі 124672,69 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.11.2018 р. справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають в м. Севастополь, іншої адреси суду не відомо. Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України та роз`яснено права відповідно до норм ЦПК. Відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачами відзиву на позовну заяву надано не було. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 27.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк», і [PERSON] був укладений кредитний договір №262, за умовами якого позичальнику банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в сумі 1180000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 % річних зі строком повернення кредиту 26.11.2032 р. (а.с. 6-23). 27.11.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» і [PERSON] відповідно до умов якого в забезпечення виконання кредитних зобов`язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір (а.с. 31-34). 19.02.2008 р., 27.02.2008 р. та 17.07.2008 р. були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 262 від 27.11.2007 р. (а.с. 24, 25, 26). Позичальник порушив свої зобов`язання за вказаним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредитом. Як зазначав позивач, відповідач відповідно до умов кредитного договору зобов`язувався повернути кредит у терміни, встановлені графіком погашення заборгованості у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань. Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Банк виконав свої зобов`язання у відповідності до умов кредитного договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але останній не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Тому, банк набув право вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання кредиту. В забезпечення своєчасного виконання зобов`язань [PERSON] був укладений між банком і [PERSON] договір поруки 27.11.2007 р., відповідно до якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати солідарно за зобов`язаннями [PERSON] по умовах кредитного договору в повному обсязі (а.с. 35). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`зання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов договорів та діючого цивільного законодавства України боржник і поручитель повинні відповідати солідарно перед кредитором. Тому, відповідачі повинні сплатити по умовам договору заборгованість станом на 15.02.2018 р. заборгованість становить 868178,49 доларів США, що еквівалентно 23141091,02 грн. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) та 762517,70 грн. (298430,56 грн. заборгованість за щомісячною платою за розрахункове обслуговування кредиту, 464087,14 грн. - неустойка за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором). Як повідомляє позивач, рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя АРК від 04.02.2011 року, вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 9702375,33 грн. Дане рішення набрало законної сили, однак, відповідачами свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Різниця заборгованості яка не стягнута складає 23281013,04 грн. станом на 16.02.2018 р. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає задоволенню. Позивач, визначаючи розмір заборгованості за відсотками станом на 15.02.2018 р. у розмірі 868178,49 доларів США та повідомляючи про рішення суду у справі № 2-1092/10 про стягнення відсотків за договором у розмірі 119854,24 доларів США, просить стягнути різницю. Однак, у такому разі різниця між заборгованістю відсотків станом на 15.02.2018 р. та стягнутою сумою відсотків за рішенням суду складає 748324,25 доларів США. Позивач з цієї суми просить стягнути 124672,69 грн., що судом задовольняється, оскільки позивач вправі заявляти вимоги про стягнення частини заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved