Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 03.06.2011 року вона у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 133. Від шлюбу мають сумісну дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. В позові [PERSON] зазначила, що спільне життя подружжя не склалося, у зв'язку з втратою почуття взаємної любові, поваги, різні погляди на спільне сімейне життя та відносини. Шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться з січня 2018 року, шлюб носить суто формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам. Позивач просить шлюб розірвати та після його розірвання залишити прізвище «[PERSON]». Справа розглядається в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, подав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.06.2011 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 133. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO], яка за згодою сторін проживає разом з позивачкою. З пояснень позивачки, які не спростовані відповідачем, спільне життя подружжя не склалося у зв'язку з втратою взаєморозуміння, відсутністю почуття любові та поваги один до одного, наявністю різних поглядів на життя та сімейні цінності. Сторони з січня 2018 року проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе, оскільки це буде суперечити їх інтересам. На час розгляду вказаної справи спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved