Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 вересня 2012 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що 22 червня 2013 року вони з [PERSON] розірвали шлюб та проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, син залишився проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, участі у його вихованні не приймає. [PERSON] зазначила, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем у справі не досягнуто, стан здоров'я та матеріальний стан [PERSON] дозволяють йому утримувати свого малолітнього сина. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання його сина [PERSON], у розмірі 1\\3 частини з усіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач з»явилася, позов підтримала, просила задоволити. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, просив суд позов задовольнити частково стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання сина ? частину з усіх видів заробітку. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04 вересня 2012 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що 22 червня 2013 року вони з [PERSON] розірвали шлюб та проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть, син залишився проживати з нею та перебуває на повному її утриманні, участі у його вихованні не приймає. Судом встановлено, що [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі у її вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] працює, має стабільну заробітну плату, стан його здоров»я дозволяє утримувати неповнолітню дочку. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючої та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial