Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

У позовній заяві позивач вказує, що[PERSON] є його рідною матірю, тому він являється спадкоємцем першої черги по закону. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: 2/3 частини 3-х-кімнатної квартири [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 72910522 від 11.11.2016 року позивачу стало відомо, що дана квартира належить відповідачу [PERSON] згідно договору довічного утримання № 214, виданого 06.10.2016 року приватним нотаріусом районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Рішенням про державну реєстрацію прав і обтяжень, індексний № 31748307 від 06.10.2016 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] на квартиру була накладена заборона. З вищевказаних документів виходить, нібито 06 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання. Такого не могло бути, так як мати позивача померла 05 жовтня 2016 року. Довіреність [PERSON] 05.10.2016 року втратила свою чинність, у звязку з її смертю. Цей правочин (договір довічного утримання) є недійсним і нікчемним з тієї причини, що [PERSON] померла. Ні мати позивача, ніхто інший по довіреності не міг бути стороною договору довічного утримання, так як довіреність після смерті довірителя втрачає свою чинність. Тому, [PERSON] просить визнати договір довічного утримання недійсним і скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності на 2/3 частини трьохкімнатної квартири, яка розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, 22/24 за [PERSON]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшло клопотання з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON], який був повідомлений своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда» від 16 лютого 2017 року № 7 (23742), у судове засідання не з»явився. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та доказів на їх обгрунтування суду не надав. Представник третьої особи приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] у судове засідання не зявилась, але до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких 06 жовтня 2016 року за р. № 214, [PERSON] як приватним нотаріусом було посвідчено Договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON]. Предметом договору було 2/3 частки квартири № 24 у м. Дніпрорудне по вул. Шахтарський, буд. 22 Запорізької області. Вказаний договір було посвідчено на підставі довіреності від імені [PERSON], яку було посвідчено нотаріусом 22 вересня 2016 року за р. № 187. Зазначеною довіреністю [PERSON] уповноважувала [PERSON] та [PERSON], з правом дії кожного самостійно та незалежно один від одного, оформити спадщину після смерті 02.03.2014 року [PERSON] та укласти договір довічного утримання щодо всієї належної їй частки квартири № 24 у м. Дніпрорудне по вул. Шахтарській, буд. 22 Запорізької області. При посвідченні договору довічного утримання представником [PERSON] по довіреності була [PERSON], яка мешкає у [ADDRESS], набувачем 2/3 часток вищезазначеної квартири є [PERSON], який мешкає у [ADDRESS]. Під час посвідчення договору довічного утримання, який укладався через представника, жодна із сторін договору, ні представник [PERSON] не повідомили нотаріуса про смерть 05 жовтня 2016 року [PERSON]. Окрім цього, нотаріусу була надана Інформаційна довідка № 69818982 від 05 жовтня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності за [PERSON] 1/3 частки квартири у [ADDRESS]. Інформаційна довідка надана Василівською районною державною адміністрацією Запорізької області. Реєстрація права власності 1/3 частки квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинена 05 жовтня 2016 року в день смерті [PERSON]. У даному випадку сторона договору та представник іншої сторони надали неправдиву інформацію, не повідомили нотаріуса про смерть [PERSON], внаслідок чого даний договір вважається недійсним. Просить судове засідання провести без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши здобуті та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0319567, виданого Дніпрорудненською селищною радою Запорізької області 14 грудня 1965 р., 05 грудня 1965 р. народився [PERSON] (а.с. 5). Із копії свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1999 року вбачається, що квартира № 24 за адресою: м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, б. 22, дійсно належить на праві власності гр. [PERSON] 1/3 та членам його сімї: [PERSON] 1/3 та [PERSON] 1/3 (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 450617, виданого повторно 07 грудня 2016 року Личаківським районним у місті Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, 05 жовтня 2016 року померла [PERSON] (а.с. 7). 11.11.2016 р. приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької обл. [PERSON] було виготовлено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, про те, що на 2/3 частки квартири № 24 за адресою: Запорізька обл., Василівський р., м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, буд. 22, накладено обтяження заборона на нерухоме майно, на підставі договору довічного утримання (а.с. 8). Як видно з письмових пояснень приватного нотаріуса [PERSON] на позовну заяву від 10.01.2017 р. № 7/01-16, у даному випадку сторона договору та представник іншої сторони надали нотаріусу неправдиву інформацію, а саме, не повідомили її про смерть [PERSON], у звязку з чим нотаріусом було посвідчено договір довічного утримання по довіреності [PERSON], яка представляла інтереси [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Пунктом 4.8 зазначеного Договору довічного утримання передбачено, що згідно ст. 27 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, повязаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав і інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулися особи. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову, вважає вимоги позивача доведеними у ході судового засідання, тож позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved