Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача несплачену орендну плату за договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року за період з 29.05.2019 року по 09.01.2019 року у розмірі 31 500,00 грн., неустойку за прострочення повернення устаткування у розмірі 3 080,00 грн., штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди у розмірі 51 880,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 24 травня 2019 року між сторонами був укладений та підписаний договір оренди устаткування № 24/2, відповідно до умов якого позивач передає відповідачу у платне користування устаткування, а саме: будівельні ліса, кількість і вартість яких була зазначена у додатку № 1 до договору. 24 травня 2019 року о 15.30 год. відповідно до договору позивач передав відповідачу устаткування. Відповідач сплатив відповідно до договору передплату у розмірі 570,00 грн. за користування устаткуванням за період з 24 травня 2019 року по 28 травня 2019 року включно. Станом на дату звернення до суду з даним позовом відповідач продовжує користуватись устаткуванням. Однак, відповідач не сплачує орендну плату за договором за період з 24 травня 2019 року по день подання цієї позовної заяви. 20 грудня 2019 року позивач направив відповідачу Претензію № 24/2 (повідомлення про розірвання договору) від 18 грудня 2019 року, в якому зазначив про припинення договору оренди устаткування, про відмову від подальшого перебування предмету оренди у відповідача, в тому числі на умовах автоматичної пролонгації. Але, 09 січня 2020 року вказана претензія була повернута позивачу за зворотною адресою, за закінченням строку зберігання. На думку позивача, відповідач умисно не отримав претензію, оскільки не бажає повертати орендоване майно. Внаслідок прострочення відповідачем сплати орендної плати більше 3 місяців, позивач в односторонньому порядку припинив договір оренди та направив відповідачу претензію. П`ятиденний строк з дня повернення повідомлення про припинення договору оренди на зворотну адресу позивачу сплинув 14.01.2020 року, однак відповідач так і не повернув устаткування. Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна користування предметом оренди складає 114,00 грн. на добу. З 14 січня 2020 року по 05 лютого 2020 року минуло 22 доби, а отже вважає, що позивач має право на стягнення неустойки у розмірі 3 080,00 грн. Відповідач сплатив передплату у розмірі 550,00 грн. за користування устаткуванням протягом 5 діб по 29 травня 2018 року включно, інших платежів відповідач не здійснював. 09 січня 2020 року договір припинений. Отже, заборгованість по сплаті орендної плати за період з 29 травня 2019 року по 09 січня 2020 року, тобто за 225 діб, становить 31 500,00 грн. Вважає також, що відповідач має сплатити позивачу штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди відповідно до п. 6.1.5 договору у подвійному розмірі предмету оренди. Вартість предмету оренди становить 25 940,00 грн., а отже розмір штрафу складає - 51 880,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача - Ададуров А.В. не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Судом встановлено, що 24 травня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] як орендодавцем та [PERSON] як орендарем було укладено Договір оренди устаткування № 24/2, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне користування ліса (риштування), що належить орендодавцю на правах особистої власності; перелік переданого в оренду устаткування, його кількість і вартість містяться в додатку № 1 та акті прийому-передачі до даного договору (а.с. 10-11). З додатку № 1 до договору оренди № 24/2 від 24 травня 2019 року, який підписаний позивачем та відповідачем, вбачається, що в оренду передаються вишки тури (ПСРВ 2,00х1,20) в кількості 1 шт., висотою 11,3 м. в наступній комплектації: база в зборі у кількості 2 шт. (вартість за 1 од. - 3 235,00 грн.), діагональ об`ємна у кількості 2 шт. (вартість за 1 од. - 110,00 грн.), сходи секції у кількості 16 шт. (вартість за 1 од. - 500,00 грн.), стяжка сходи у кількості 64 шт. (вартість за 1 од. - 70,00 грн.), гантель у кількості 16 шт. (вартість за 1 од. - 300,00 грн.), настил з люком у кількості 1 шт. (вартість за 1 од. - 1 210,00 грн.), настил без люка у кількості 1 шт. (вартість за 1 од. - 1 150,00 грн.), сходи огорожі у кількості 1 шт. (вартість за 1 од. - 550,00 грн.), перекладина огорожі у кількості 2 шт. (вартість за 1 од. - 135,00 грн.), гантель огорожі у кількості 2 шт. (вартість за 1 од. - 300,00 грн.) (а.с. 12). Згідно з Актом прийому-передачі обладнання (в оренду) від 24 травня 2019 року об`єкти оренди були передані позивачем відповідачу у тимчасове користування 24 травня 2019 року, о 15.30 год. (а.с. 13). Отже, позивач як орендодавець свої зобов`язання за договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року виконав та передав відповідачу як орендарю у платне користування обумовлене договором майно. Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. У пункті 2.1 Договору оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року сторонами було обумовлено, що орендна плата за користування устаткуванням, зазначеним в додатку № 1 (вишка тура ПСРВ 11,3 м), складає по 114,00 грн. за 1 добу. Відповідно до п. 2.2 вказаного Договору початкова вартість договору, яка підлягає сплаті орендарем, становить 570,00 грн., а згідно 2.3 договору, на передане в оренду устаткування орендар здійснює передоплату в розмірі 100% вартості, зазначеної в п. 2.2 Договору. Всі розрахунки проводяться в національній валюті України шляхом зарахування коштів на поточний рахунок орендодавця, або шляхом готівкової оплати (п. 2.6 договору). Позивач зазначив, що відповідач на виконання умов договору здійснив передоплату в розмірі 570,00 грн. за користування устаткування протягом 5 діб, тобто до 28 травня 2019 року включно. У пункті 3.1 Договору оренди устаткування сторонами також було обумовлено, що термін оренди починається з дня отримання устаткування орендарем і закінчується днем повернення орендованого устаткування на склад орендодавця, згідно з актами приймання-передачі. Передача і повернення устаткування здійснюється згідно з актом прийому-передачі, в яких зазначаються дата і час відвантаження і повернення устаткування, та підписи сторін. Термін оренди за цим договором становить 5 діб з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі. Термін оренди може бути продовжений за додатковою угодою сторін за умови внесення відповідної передоплати, про що зазначено у п. 3.4 Договору. Відповідно до статті 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Згідно з п.п. 4.3 та 4.5 Договору, після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю устаткування за актом приймання-передачі (повернення), звірившись з додатком, складеним за участю сторін, в справному стані. Орендоване майно вважається повернутим орендарем повністю, про що складається акт приймання-передачі сторонами лише після повних розрахунків орендарем за вказаним договором, з урахуванням штрафних санкцій, відшкодування виявлених пошкоджень майна та вартості втраченого (неповернутого) майна. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом п. 5.2.1 Договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплатити орендну плату, неустойку, відшкодування виявлених при поверненні пошкоджень та вартість втраченого (неповернутого) майна. Відповідач не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року, а саме не сплачує орендну плату за договором починаючи з 29 травня 2019 року та не повертає орендодавцю устаткування, передане в оренду. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до п. 7.1 та 7.3 вищезазначеного Договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного і належного розрахунку та виконання сторонами всіх умов. У разі порушення орендарем вимог пунктів 5.2.1.- 5.2.10 вказаного договору, орендодавець має право в односторонньому порядку без попереднього узгодження з орендарем, розірвати даний договір, вилучити у орендаря та повернути собі належне устаткування, без отримання згоди від орендаря. Згідно з ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. 20 грудня 2019 року позивач направив на адресу відповідача Претензію № 18/12/2019 (повідомлення про розірвання договору) від 18 грудня 2020 року (а.с. 14-15), в якій повідомив відповідача про те, що договір оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року вважається розірваним в односторонньому порядку у зв`язку з порушенням відповідачем п. 5.2.1 договору щодо своєчасної сплати орендної плати, а також вимагав від відповідача сплатити вартість орендованого обладнання, заборгованість за користування орендованим обладнанням, неустойку та штраф, що підтверджується накладною № 4903306918430 від 20 грудня 2019 року (а.с. 16) та описом вкладення до цінного листа (а.с. 17). Однак, заборгованість за договором оренди відповідачем погашена так і не була. З копії конверту зі штрих кодовим ідентифікатором № 4903306918430 вбачається, що відправлення з Претензією надійшло на адресу відповідача, однак 09 січня 2020 року воно було повернуто позивачу за закінченням терміну зберігання (а.с. 18). Договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року не визначено з якого моменту договір вважається розірваним у разі односторонньої відмови від нього. Позивач вважає, що договір оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року припинено 09 січня 2020 року. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України, у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Відповідно до п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Отже, днем вручення відповідачу повідомлення про розірвання договору слід вважати дату здійснення підприємством зв`язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, тобто 09 січня 2020 року. А отже, відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України договір слід вважати розірваним з 09 січня 2020 року. Таким чином, за період з 29 травня 2019 (з 24 по 28 травня 2019 року орендна плата позивачем була сплачена на суму 570,00 грн.) по 09 січня 2020 року у відповідача виникла заборгованість з орендної плати за 225 діб. Отже, за період з 29 травня 2019 року по 09 січня 2020 року заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати становить 25 560,00 грн. (114,00 грн. х 225 діб = 25 560,00 грн.). Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість зі сплати орендної плати за Договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року за період з 29 травня 2019 року по 09 січня 2020 року у розмірі 26 560,00 грн., а отже позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Крім того, у пункті 6.1.5 Договору сторонами було обумовлено, що у разі несвоєчасного повернення, неповернення, пошкодження, знищення устаткування чи його окремих частин, та відмови добровільного негайного відшкодування завданих орендодавцю збитків, орендар сплачує штраф у подвійному розмірі вартості устаткування, зазначеної в п. 1.2. договору не виключаючи відповідальність згідно інших підпунктів п. 6.1. договору. Загальна вартість предмету оренду згідно підписаного сторонами додатку № 1 до договору оренди № 24/2 від 24 травня 2019 року становить 28 300,00 грн. Отже, на підставі п. 6.1.5 Договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у подвійному розмірі вартості орендованого устаткування, що дорівнює 56 600,00 грн. (28 300,00 грн. х 2 = 56 600,00 грн.). Однак, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, з урахуванням ч. 1 ст. 13 ЦПК України, з відповідача на користь позивача на підставі п. 6.1.5 Договору слід стягнути штраф в межах заявлених позивачем вимог у розмірі 51 880,00 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п. 6.1.1 Договору за несвоєчасну передачу устаткування після закінчення терміну оренди орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної оплати орендної плати, зазначеної в п. 2.1. договору за весь час прострочення передачі устаткування. У статті 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. У претензії № 18/12/2019 (повідомленні про розірвання договору) від 18 грудня 2020 року позивач надавав відповідачу п`ятиденний строк для виконання претензії, а тому позивач вважає, що розмір неустойки за час прострочення передачі устаткування слід рахувати з 14 січня 2020 року, тобто після спливу п`ятиденного строку з моменту розірвання договору, та до 05 лютого 2020 року, тобто за 22 доби. За таких обставин, розмір неустойки за час прострочення передачі устаткування за період з 14 січня 2020 року по 05 лютого 2020 року, тобто за період який просить позивач, становить 5 016,00 грн. ((114,00 грн. х 22 доби) х 2 = 5 016,00 грн.). Однак, оскільки позивач у позовній заяві просить стягнути неустойку у розмірі 3 080,00 грн., то з урахуванням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку за час прострочення передачі устаткування у розмірі заявленому позивачем - 3 080,00 грн. За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлений факт порушення відповідачем прав позивача, які підлягають судовому захисту, а отже суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором оренди устаткування № 24/2 від 24 травня 2019 року у загальному розмірі 81 520,00 грн., з яких: заборгованість зі сплати орендної плати - 26 560,00 грн., штраф за несвоєчасне повернення предмету оренди - 51 880,00 грн., неустойка за прострочення повернення майна - 3 080,00 грн. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 525, 610, 759, 762, 764, 782, 785 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial