Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

У лютому 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що [INFO] перебуваючи в незареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку, [PERSON]. Посилаючись на те, що їх спільна донька хворіє, потребує постійного лікування та організації відпочинку за станом здоров'я, відповідач не здійснює належне матеріальне утримання доньки, просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 20 000 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, копію рішення направити за адресою реєстрації позивача (а.с. 123). Відповідач в судове засіданя не з`явився. Надав до суду заяву (а.с. 25) в якій зазначив, що з 24.05.2014 не працює, при визначенні розміру аліментів покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та вихованню дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2014 року (а.с. 136-138) позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства задоволено. Визнано [PERSON], [INFO], уроженця міста Єнакієве, Донецької області, батьком [PERSON], [INFO]. Зазначене рішення суду сторонами не оскаржено та 10 червня 2014 року набрало законної сили. Як вбачається з наданої копії свідоцтва про народження (а.с.10), виданного 05.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 17 батьками [PERSON], [INFO] вказані [PERSON] та [PERSON]. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач вказує, що їх спільна з відповідачем донька хворіє, потребує постійного лікування та організації відпочинку за станом здоров'я, відповідач не здійснює належне матеріальне утримання доньки, просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 20000 грн. Відповідач при визначенні розміру аліментів поклався на розсуд суду. Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні. Як встановлено судом, відповідно до наданої копії трудової книжки (а.с. 39) відповідач відповідно до п.5 ст. 126 Конституції України 24.02.2014 звільнений з посади судді Конституційного Суду України за порушення присяги. (постанова Верховної Ради України від 24.02.2014 № 4076). За наданими відповідачем довідками (а.с.42-44) йому встановлено діагноз саркома капоши, з призначенням курсу хіміотерапії. Діагностовано цукровий діабет. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року, з метою повного та всебічного розгляду справи судом витребувано наступну інформацію: В Державній податковій інспекції у Печерському районі ГУ ДФС України ( 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2 ) довідку про доходи [PERSON], [INFO], остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2015 по 06.04.2016; В Державній фіскальній службі України (04655, м. Київ-53, Львівська пл., 8) довідку про доходи [PERSON], [INFO], остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2015 по 06.04.2016; В Управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва (вул. Крутий узвіз, буд. 4) довідку про доходи (пенсію) [PERSON], [INFO], остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2015 по 06.04.2016; В Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, вул. Воровського, 16) довідку про доходи (пенсію) [PERSON], [INFO], остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] за період з 01.01.2015 по 06.04.2016. На виконання вимог ухвали суду 06 квітня 2016 року повідомлено наступну інформацію. Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у відповіді від 28.04.2016 року вказує, що згідно центральної бази даних одержувачів пенсії по м. Києву [PERSON] на обліку не перебуває і пенсію не отримує. Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві у своєму листі від 22.04.2016 повідомляє суд, згідно п.1 та додатка 1 Постанови КМУ від 16.12.2015 № 1055 «Деякі питання функціонувння терторіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва реорганізоване шляхом злиття в Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві. Станом на 21.04.2016 [PERSON] на обліку в зазначеній державній установі не перебуває. 25.04.2016 Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС України надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з [PERSON] за період з 01.01.2015-31.12.2015, за даними яких відсутня інформація про доходи відповідача. В листі від 22.04.2016 Державна фіскальна служба України (відомості по всій території України) надає наступну інформацію, що згідно з інформаційним фондом Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з [PERSON] (станом на 18.04.2016) відомості про доходи відповідача за 2015 рік відсутні. Як зазначає позивач у позовній заяві згідно Вісника Конституційного суду України № 2/2012 сторінка 146 та згідно декларації про доходи відповідач володіє наступним майном: цінними паперами, загальна сума сукупного доходу складає 417 418 грн., земельною ділянкою площею, житловими будинками, гаражами, легковими та вантажними автомобілями, мотоциклами, має вклади в банківських установах. На електронний запит суду 28.04.2016 було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєтру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Зазначені відомості відображені в декларації про доходи відповідача, що є загальнодоступною. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд аналізуючи матеріали справи, вивчивши порядок утримання дитини та спосіб її життя, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, потребу дитини в одержанні аліментів, стан здоров`я дитини, за наданими медичними довіками, враховуючи відсутність у відповідача доходів за період 2015-2016 років, стан його здоров`я з діагнозом цукровий діабет,саркома капоши, з призначенням курсу хіміотерапії, що потребує матеріальних затрат, вважає розмір аліментів, який заявлений позивачем, завищеним, таким, що не відповідає вимогам розумності та справедливості. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, та той факт, що у власності відповідача перебуває рухоме та нерухоме майно, вклади в банку, приймаючи до уваги довідку про доходи позивача, які з серпня 2015 по січень 2016 становлять 22080 грн. (3680 грн. на місяць) медичні довідки про стан здоров`я дитини, можливість її навчання та повсякденного забезпечення, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в сумі 3000 (три тисячі гривень 00 копійок) з усіх видів доходу відповідача, з дня подачі позову до суду, 29.02.2016 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, враховуючи вищевикладені обставини, суд зауважує, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі 3000 грн. щомісячно будуть достатніми для матеріального забезпечення [PERSON] і відповідають принципу рівноправності визначених обов'язків кожного з батьків по матеріальному утриманню та забезпеченню дитини в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для її розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 275,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставіст.ст.182,183,191,199,200,201 СК України,

Outcome: partial