Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 07.04.2012 року у м. Дніпропетровську на перехресті пр. Правди та вул. Калинова відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль ВАЗ під керуванням водія [PERSON] та автомобіль Шевроле Авео , що належить [PERSON] Винним у скоєні ДТП за постановою Новомосковського міськрайонного суду було визнано [PERSON] Автомобілю Шевроле Авео, який належить позивачу, були заподіяні механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП». Згідно звіту авто товарознавчого дослідження матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Шевроле Авео складає 7219 грн. 92 коп. , вартість проведення дослідження - 300 грн. Відповідачі відмовляються відшкодувати збитки в добровільному порядку. Неправомірними діями відповідач [PERSON] завдав позивачу моральної шкоди, яку він оцінює у 5000 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальний збиток в сумі 7519 грн. 92 коп. моральну шкоду - 5000 грн. та судові витрати. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП»у судове засідання не з'явився. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги не визнав у повному обсязі та проти їх задоволення заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07 квітня 2012 року на перехресті вул. Калинова та пр. Правди у м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої були заподіяні технічні ушкодження автомобілю Шевроле Авео, державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію. Постановою Новомосковського міськрайонного суду від 02.07.2012 року винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON]., якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/40378824 від 27.04.2011 року. Даний страховий поліс на 07.04.2012 року був дійсним, що підтверджується листом МТСБУ № 7/2-28/2705 від 29.01.2014 року. 09.04.2012 року позивач повідомив Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» про страховий випадок. 19.04.2012 року ПП [PERSON] було складено звіт № 10-04-12-2 автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу, відповідно до якого матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля Шевроле Авео, складають 7219 грн. 92 коп. Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» відмовилося сплачувати страхове відшкодування позивачу посилаючись на те, що [PERSON] не була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» на момент ДТП, оскільки страхове товариство не отримувало страхового платежу за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак суд не може прийняти до уваги дане твердження, оскільки на момент розгляду справи в суді відсутні наслідки розгляду кримінального провадження за фактом шахрайства. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Суд вважає, що страхова компанія повинна виплатити страхове відшкодування відповідно до висновку авто товарознавця. Однак суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягненню витрати на проведення експертної оцінки у розмірі 300 грн. , оскільки позивач не надав оригінал документу на підтвердження такої оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідач [PERSON] моральної шкоди обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки в результаті ДТП з вини відповідача було пошкоджено майно позивача. Однак суд критично ставиться до визначеного позивачем розміру моральної шкоди та вважає можливим стягнути з відповідачки моральну шкоду, завдану позивачу, у розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути із відповідачів солідарно на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial