Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування\~позову посилаючись на те, що з 08.08.2018 він є власником квартири [ADDRESS] . У вересні 2018 року позивач звернувся до КП «Теплоенерго» ДМР із заявою про відкриття особового рахунку. Згідно повідомлення №1261 від 29.05.2020 та довідки №1083 від 09.11.2020 виданої КП «Теплоенерго» ДМР, заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , який оформлений на [PERSON] , за період з листопада 2016 року по серпень 2018 року становить 21500,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач безпідставно нарахував заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до моменту її придбання позивачем. Враховуючи, що [PERSON] лише у вересні 2018 року набув право власності на квартиру [ADDRESS] і до цього моменту не був споживачем послуг відповідача за вказаною адресою, відповідно і не отримував таких послуг від останнього, а тому дії відповідача щодо переведення на позивача заборгованості за період з листопада 2016 року по серпень 2018 року є неправомірними і порушують інтереси позивача, як споживача. За таких обставин, позивач просив суд зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку [NUMBER] , який оформлений на [PERSON] , заборгованість попередніх власників квартири за період до 08.08.2018, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою від 13 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.30). 24 грудня 2020 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник відповідача Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Циба О.І. не надала заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, проте скористалася правом надання відзиву, в якому зазначила, що із вказаною позовною заявою не погоджується, вважає її необґрунтованою виходячи з наступних підстав. Так, згідно листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №12/1-64 від 17.05.2007 списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено. Зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга надання централізованого теплопостачання не є підставою припинення ведення обліку по особистому рахунку, який закріплено за певною адресою і до якого надаються послуги. Оскільки списання будь-яких сум заборгованості є правом, а не обов`язком відповідача, позовні вимоги виключити заборгованість попереднього власника з обліку послуг централізованого опалення на особовому рахунку № [NUMBER] , закріпленого за адресою: [ADDRESS] , не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кравченко О.О. на підставі іпотечного договору 33/06/І01/08-НВклн, посвідченого 01 лютого 2008 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. за реєстровим №189, та договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором 33/06/І01/08-НВклн від 01 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Новіковою Н.А. за реєстровим №189, посвідченим 06 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. за реєстровим №574, зареєстрував за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , та видав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ідентифікаційний номер витягу №121861089 та номер запису про право власності: 25874180. Таким чином, з 08 серпня 2018 року новим власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Із витягу з особистого рахунку за вищевказаною адресою вбачається, що створилась заборгованість у розмірі 21500,00 грн. за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2016 року по серпень 2018 року. Відповідно до ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зобов`язання по оплаті комунальних послуг виникли у позивача з часу придбання у власність вказаної квартири та початку користування цими послугами. Судом також встановлено, що заборгованості за позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 08 серпня 2018 року відсутня. Вказану обставину представник відповідача не оспорює. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені у статті 11 ЦК України. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення визначені у статті 509 ЦК України. Відповідно до зазначеної правової норми зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Як передбачено статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Представник відповідача не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Посилання представника відповідача на те, що позивач не скористалася правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Статтями 3, 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. При цьому договір відступлення права вимоги за іпотечним договором №33/06/І01/08-НВклн від 06 червня 2018 року, згідно з яким позивач став власником спірної квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже,\~діючим законодавством\~не передбачено\~обов`язку\~покупця квартири\~сплачувати борги\~попередніх власників\~(наймачів)\~квартири за\~отримані ними\~раніше житлово-комунальні\~послуги,\~якщо це\~прямо не\~оговорено в\~договорі купівлі-продажу,\~що також\~зазначено у\~постанові Верховного\~суду 01\~вересня 2020\~року по\~справі № 686/6276/19. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи та згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved