Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до Віньковецького районного суду із вказаним позовом до відділу Держземагентства у Віньковецькому районі про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити дії, у якому просила зобов`язати вилучити внесені з порушенням земельного законодавства координати в кадастрову карту України, визнати дії відповідача незаконними під час реєстрації права власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької [ADDRESS] , та встановити факт накладок земельних ділянок. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказувала, що працівниками відділу [PERSON] та [PERSON] при реєстрації земельних ділянок з кадастровим номером [NUMBER] 28.08.2014 року та з кадастровим номером [NUMBER] 29.10.2014 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] були допущені порушення Закону України «Про державний земельний кадастр», через що вона не може приватизувати земельну ділянку по [ADDRESS] . А саме, під час проведення кадастрової зйомки землевпорядною організацією ЗАЦ «Карат» було зафіксовано накладку-перетин ліній, а в натурі (на місцевості) -- захват частини земельної ділянки по [ADDRESS] та частини приміщення кухні-сараю. Крім того, технічна документація суміжниками з боку користувачів земельних ділянок по вул. Подільська, 62 та 64 не погоджена. Ухвалою суду від 14.02.2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху для усунення недоліків. 26.02.2019 року ухвалою Віньковецького районного суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду\~від 20.03.2019\~року у\~справі замінено\~неналежного відповідача\~-\~відділ Держземагентства\~у Віньковецькому\~районі на\~належного -\~Головне управління\~Держгеокадастру в Хмельницькій області. Ухвалою суду від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Пояснила, що вона уклала із ЗАЦ «Карат» договір на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в [ADDRESS] , та при виготовленні технічної документації було встановлено, що частина земельної ділянки вже приватизована сусідом [PERSON] В подальшому вона звернулась до державного реєстратора по питанню неправильного встановлення координатів поворотних точок меж земельної ділянки по [ADDRESS] , що належать [PERSON] і [PERSON] , однак їй було відмовлено. Крім того позивач вказувала, що [PERSON] приватизовано 0,25 га, тоді як сільською радою йому надано дозвіл на приватизацію лише 0,23 га. У результаті він захватив земельну ділянку, на якій знаходиться частина приміщення хліва і спільна криниця. Однак державний реєстратор, незважаючи на вказані недоліки, а також на відсутність погодження меж суміжним землекористувачем [PERSON] , не перевірив, що існують накладки земельних ділянок, та перевищивши свої повноваження зареєстрував за [PERSON] та [PERSON] спірні земельні ділянки, і вніс відомості про них на публічну кадастрову карту України. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Т.Л. Самсонович у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити. Пояснила, що для реєстрації земельної ділянки кадастровому реєстратору надається документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки, а сертифікований інженер-землевпорядник як особа з відповідною землевпорядною освітою, що дозволяє проводити проектування землевпорядної документації, повинен досліджувати та аналізувати наявні документи для розробки проекту землеустрою на відповідність Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. У разі відповідності заяви разом з документами вказаним вимогам державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її. Щодо твердження\~позивача про\~накладки земельних\~ділянок,\~які розташовані\~по [ADDRESS] ,\~представник зазначила,\~що згідно\~зі ст.\~21\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр»\~особа,\~яка бажає\~внести відомості\~до Державного\~земельного кадастру,\~звертається до\~Державного кадастрового\~реєстратора з\~заявою,\~до якої\~додає оригінал\~документації землеустрою,\~яка є\~підставою для\~формування земельної\~ділянки,\~документацію землеустрою\~у формі\~електронного документа.\~Державний кадастровий\~реєстратор протягом\~14\~днів з\~дня реєстрації\~заяви перевіряє\~відповідність документів\~вимогам законодавства,\~за результатами\~перевірки здійснює\~державну реєстрацію\~земельної ділянки\~або надає\~заявнику мотивовану\~відмову у\~державній реєстрації.\~Тобто визначити,\~чи дійсно\~одна земельна\~ділянка накладається\~на іншу,\~може визначити\~лише Державний\~кадастровий реєстратор\~відповідно до\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр».\~Однак [PERSON] \~не зверталась\~до Державного\~кадастрового реєстратора\~відділу у\~Віньковецькому районі\~Головного управління\~із заявою\~про внесення\~відомостей про земельну ділянку, яку вона бажає приватизувати, та відомості про вказану земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені. Тому державним кадастровим реєстратором було правомірно внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] , і в нього не було законних підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації цих земельних ділянок. Водночас представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Л.В. Коруняк, надіслала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області заперечує проти позову в цілому та вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення). Стаття 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказує, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Крім того, процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі за текстом - Порядку). Пунктом 5 Порядку передбачено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Згідно п. 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: - заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів; - оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; - документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Отже, вказана норма встановлює вичерпний перелік документів, що мають подаватися для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору. Частиною 4 статті 25 Закону України «Про землеустрій» визначено, що відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів,державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується у паперовій формі підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою. Відповідно до п. 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із перерахованими вище документами, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. У разі відповідності заяви разом з документами вимогам, зазначеним у цьому пункті, Державний кадастровий реєстратор приймає заяву до розгляду по суті та обліковує її. Згідно п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; - подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; - невідповідність поданих документів вимогам законодавства; - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Дана норма містить вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Відмова у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки з інших, ніж зазначені вище, причин заборонена. Разом з тим, позивач не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують факт накладки спірних земельних ділянок,оскільки єдиним належним та допустимим доказом є лише рішення Державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі у зв`язку із накладкою на іншу земельну ділянку. Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, вивчивши всі доводи та заперечення, суд доходить висновку, що позов до задоволення не підлягає. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.10.2014 року. Позивач [PERSON] проживає по сусідству із відповідачем, а саме по [ADDRESS] та за дорученням Босака Є. [PERSON] . і [PERSON] займається приватизацією земельної ділянки по [ADDRESS] , яка межує із земельною ділянкою [PERSON] . Рішенням № 8-24/2013 Нетечинецької сільської ради від 09.07.2013 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо надання йому у власність земельної ділянки в орієнтованому розмірі 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23.07.2013 року між [PERSON] та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК» укладено договір № 68-04-09-3287 на виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 23.07.2013 року інженером-землевпорядником [PERSON] у присутності замовника [PERSON] , представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови Марисика М.І., суміжних землекористувачів [PERSON] , [PERSON] , складено протокол визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії від Г до А - землі невстановленого власника, та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Рішенням Нетечинецької сільської ради від 30.09.2014 року № 3-34/2014 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] на території Нетечинецької сільської ради» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд [PERSON] на території Нетечинецької сільської ради в с. Нетечинці по вул [ADDRESS] 61, та передано земельну ділянку у власність. Водночас, рішенням Нетечинецької сільської ради № 5-33/2014 від 08.08.2014 року сесією сільської ради було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] , без погодження межі із спадкоємцями [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі. Згідно з кадастровим планом та відповідно до пояснювальної записки до вказаної технічної документації, розмір земельної ділянки становить 0,2500 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт. Рішенням Нетечинецької сільської ради № 7-25/2013 від 11.09.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », згідно якого було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки про надання у власність [PERSON] земельної ділянки в орієнтовному розмірі 0,48 га, з них для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , розміром 0,18 га, та договір від 23.07.2013 року 68-04-09-3288 на виконання робіт по виготовленню проекту щодо відведення земельної ділянки між замовником [PERSON] та Віньковецьким районним виробничим відділом ДП «Центр ДЗК». 18.05.2015 року 42 сесія шостого скликання Нетечинецької сільської ради за № 7-42/2015 прийняла рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок [PERSON] на території Нетечинецької сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства [PERSON] на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та передано у власність земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку розміром 0,1805 га в [ADDRESS] . 23.07.2013 року інженером-землевпорядником [PERSON] у присутності замовника [PERSON] , представника Нетечинецької сільської ради, сільського голови [PERSON] .І [PERSON] , суміжних землекористувачів, у тому числі [PERSON] складено протокол (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), де зазначено, що по лінії А-Б та Г-А суміжним землекористувачем є [PERSON] . Вказаний протокол [PERSON] не підписаний. Згідно акту обстеження земельних ділянок від 05.06.2014 року, складеного комісією Нетечинецької сільської ради, межа між земельними ділянками Дурача Я.Н [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не порушена, межові знаки знаходяться на старих місцях. Рішенням сесії Нетечинецької сільської ради № 8-33/2014 від 08.08.2014 року надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок без погодження межі по [ADDRESS] , із [PERSON] та спадкоємцями [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які безпідставно відмовляються від підпису протоколу погодження межі. До технічної документації складена пояснювальна записка, згідно якої земельна ділянка відводиться у розмірі 0,1805 га, суміжні землевласники та землекористувачі до визначених меж земельної ділянки претензій не мають, про що складені відповідні протокол та акт, запроектована земельна ділянка межує з півночі із землями невстановленого власника. Висновком за підписом начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області В.А. Павлюка від 29.09.2014 року № 495 після розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на відповідність положень чинних нормативних та законодавчих актів, відділ Держземагенства у Віньковецькому районі погоджує його та вважає за можливе передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1805 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Відомості про\~вищезазначені земельні\~ділянки були\~внесені до\~Державного земельного\~кадастру державними\~кадастровими реєстраторами\~відділу у\~Віньковецькому районі\~Головного управління\~Держгеокадастру в Хмельницькій області, а саме щодо земельної ділянки [PERSON] -- 28.08.2014 року [PERSON] та щодо земельної ділянки [PERSON] -- 29.10.2014 року [PERSON] . Наведене підтверджується\~ксерокопіями технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення меж\~земельної ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості)\~ [PERSON] \~для будівництва\~і обслуговування\~житлового будинку,\~господарських \~будівель \~і \~споруд \~(присадибна\~ ділянка)\~ в\~ [ADDRESS] ,\~проектом землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~ [PERSON] \~для ведення\~особистого селянського\~господарства в\~ [ADDRESS] ,\~а також\~поясненнями допитаних\~судом як\~свідків державних\~кадастрових реєстраторів\~відділу у\~Віньковецькому районі\~Головного \~ управління\~ Держгеокадастру\~ в Хмельницькій області Кондратюка [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. \~ \~ \~ \~ Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Статтею 3 Закону визначено, що Державний земельний кадастр базується, зокрема, на принципах обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються. Згідно зі статтею 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Стаття 15 Закону визначає перелік відомостей про земельні ділянки, що включаються до Державного земельного кадастру, зокрема, інформація про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера (частини 1, 5, 6 ст. 16 Закону). За положеннями ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні, за місцем її розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подається, зокрема, оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, та ці проекти включають, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Таким чином, здійснення Державної реєстрації земельної ділянки, яка безоплатно передається у власність громадянину, із земель комунальної власності, зокрема, в порядку статті 118 ЗК України, є можливим за наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~державна реєстрація\~земельних ділянок,\~які були\~передані у\~власність [PERSON] \~та [PERSON] \~відбулась на\~підставі рішення № 8-24/2013 Нетечинецької сільської ради від 09.07.2013 року, про надання [PERSON] дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та рішення Нетечинецької сільської ради № 7-25/2013 від 11.09.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] », які є чинними. Згідно з приписами ст. 24 Закону «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: - особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; - власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; - органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); - замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: - заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; - оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; - документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: - перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; - за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; - подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; - невідповідність поданих документів вимогам законодавства; - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. У разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті, заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзаці третьому цієї частини, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний термін повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки. Отже, Законом та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 прямо не передбачено можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки в разі видання відповідним органом влади незаконних рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та її передачу у власність. Разом з тим, як зазначалось вище, стаття 3 Закону визначає принципи, на яких базується Державний земельний кадастр, одними з яких є об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі, а стаття 15 Закону передбачає обов`язкове включення до Державного земельного кадастру інформації про її власників (користувачів), а також про зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2019 року, державним реєстратором 04.10.2014 року зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером № [NUMBER] площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельні споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , та 25.05.2015 року зареєстровано право приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером № [NUMBER] площею 0,1805 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . В той же час у Державному земельному кадастрі вказані земельні ділянки залишаються зареєстрованими за [PERSON] та [PERSON] , що за твердженнями позивача унеможливлює завершення виготовлення нею технічної документації із землеустрою на суміжну земельну ділянку з метою подальшої державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки державний кадастровий реєстратор не перевірив достовірність поданих [PERSON] та [PERSON] документів, і залишив поза увагою факт накладання спірних земельних ділянок одна на одну. Частинами 1, 2 і 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В силу ст. ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У судовому засіданні позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт накладки спірних земельних ділянок, а її посилання на встановлені судом такі обставини при розгляді справи № 670/655/17 за позовом [PERSON] до Земельно-аграрного центру «Карат» м. Хмельницький, заступник директора [PERSON] про невиконання договірних робіт, суд відхиляє, оскільки рішенням суду від 27.11.2017 року встановлено лише наявність спору щодо встановлення меж земельної ділянки між власниками [PERSON] та [PERSON] з одного боку та землекористувачами [PERSON] та [PERSON] з іншого, в інтересах яких діє [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 23.03.2015 року у цивільній справі № 670/47/15-ц відмовлено [PERSON] до відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області, [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсною технічної документації за безпідставністю заявлених вимог, що полягали в оспорюванні позивачем технічної документації на земельну ділянку по [ADDRESS] , та визнання недійсним свідоцтва від 04.03.2015 року про право власності на земельну ділянку [ADDRESS] . Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.05.2015 року вказане рішення залишене без змін та набрало законної сили. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11.11.2014 року, що ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.12.2014 року залишено без змін встановлено, що відповідно до експертного висновку та акту обстеження земельної ділянки земельною комісією сільської ради від 02 серпня 2013 року розміри ділянки землі по вул. Подільській ( [PERSON] ) співпадають. Згідно акта обстеження вони становлять 0,42 га, а за експертним висновком - 0,4261 га. По [ADDRESS] , відповідно 0,23 га та 0,2305 га, а згідно показань експерта, погрішності в десятитисячних викликані якістю вимірювальних приладів. Прилад застосований ним є більш досконалим, і у зв`язку з більш точним вимірюванням змінилась конфігурація ділянки землі і розміри. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За таких обставин суд доходить висновку, що державні реєстратори Віньковецького відділу\~Головного управління\~Держгеокадастру в Хмельницькій області Кондратюк О.В. та Островський О.В. при здійсненні державної реєстрації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] діяли згідно вимог Закону, оскільки жодних даних на момент реєстрації про знаходження в межах спірних земельних ділянок іншої земельної ділянки або її частини не було, і в суді доказів того, що земельні ділянки накладаються, не здобуто. Тому підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] у державних реєстраторів не було, і саме на цьому [PERSON] та [PERSON] наголошували у судовому засіданні. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed