Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В своєму позові зазначав, що 22.07.2013 року він звільнився з посади начальника юридичної служби Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м Кременчука. Після подання ним заяви про звільнення йому стало відомо, що під час його роботи у Виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука у період з 07.12.2010 року по 27.09.2012 року головою районної ради було видано розпорядження № 33-О від 23.04.2012 року «Про розгляд вимоги прокурора м. Кременчука». Відповідно до п.3 вказаного розпорядження начальнику юридичної служби виконкому районної ради [PERSON] винесено попередження про неприпустимість у подальшому в своїй роботі допущення порушень вимог чинного законодавства в сфері державних закупівель та до 01.08.2012 року не розглядати питання присвоєння йому чергового рангу. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2014 року визнано протиправним та скасовано п. 3 розпорядження голови Автозаводської районної ради м. Кременчука № 33-О від 23.04.2012 року. Проте в зв'язку з застосуванням до позивача дисциплінарного стягнення він був обмежений в праві на розгляд питання присвоєння йому чергового рангу протягом 4-х місяців 2012 року. Крім того, вказані обставини порушили його стосунки з колегами по роботі та керівництвом колишнього роботодавця, що завдає йому душевних страждань. Враховуючи вищенаведене, позивач просив суд стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди шляхом зобов'язання Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчук Полтавської області списати зазначену суму з відповідного рахунку, на якому обліковуються кошти відповідача. У судовому засіданні 08.04.2014 року позивач свої вимоги підтримав; обґрунтував моральну шкоду своїми негативними душевними переживаннями через порушення його стосунків з колегами та керівництвом колишнього роботодавця. У судове засідання 13.05.2014 року позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука - Гордієнко Ю.А. проти позову заперечував у повному обсязі, просив суд відмовити у його задоволенні на підставі недоведеності причинно-наслідкового зв'язку між діями керівництва Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука та погіршенням стосунків позивача з колишніми колегами по роботі. Вважав, що позовні вимоги [PERSON] неаргументовані та базуються на припущеннях. Представник відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області - Подорожняк В.В. у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, про що надав до суду письмові заперечення. Пояснив, що Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука є окремою юридичною особою та самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Управління ж з позивачем ні в які правовідносини не вступало, будь-які незаконні дії відносно позивача не здійснювало, його права та інтереси не порушувало. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що ніяких заборон щодо спілкування з [PERSON] з боку керівництва не надходило, з позивачем по справі перебувають у нормальних стосунках. Суд, вислухавши пояснення відповідачів по справі, надавши оцінку поясненням свідків та дослідивши надані докази, встановив такі фактичні обставини справи: Судом встановлено, що 22.07.2013 року [PERSON] звільнився з посади начальника юридичної служби Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м Кременчука. Під час його роботи у Виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука у період з 07.12.2010 року по 27.09.2012 року головою Автозаводської районної ради м. Кременчука Коваленко В.М. було видано розпорядження № 33-О від 23.04.2012 року «Про розгляд вимоги прокурора м. Кременчука». Відповідно до п.3 вказаного розпорядження начальнику юридичної служби виконкому районної ради [PERSON] винесено попередження про неприпустимість у подальшому в своїй роботі допущення порушень вимог чинного законодавства в сфері державних закупівель та до 01.08.2012 року не розглядати питання присвоєння йому чергового рангу. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2014 року визнано протиправним та скасовано п. 3 розпорядження голови Автозаводської районної ради м. Кременчука № 33-О від 23.04.2012 року. Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач не надав суду жодних доказів на користь заявлених ним обґрунтувань моральної шкоди - втрати ним нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації його життя. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду повідомили інші обставини - стверджували, що як і раніше, перебувають із [PERSON] у добрих стосунках. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до статей 212-215, 218 ЦПК України, суд-

Outcome: dismissed