Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

У листопаді 2019 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», просить стягнути нараховані проценти за договором № SAMDN01000726462201 від 13.06.2012 р. у розмірі 293 746,20 грн, інфляційні збитки у розмірі 371 521,44 грн, а всього 665 267,64 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.06.2012 р. між нею та Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» було укладено договір № SAMDN01000726462201, яким передала банку 330 000,00 грн, звернулася до відповідача, повідомила про намір розірвати договір та отримати суму вкладу, нараховані проценти, що зроблено не було, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/7671/14-ц від 13.05.2016 р. на її користь було стягнуто 417 065,75 грн; додатковим рішенням суду було стягнуто інфляційні збитки, а проценти, стягнуті судом, були нараховані за період з 13.06.2013 р. по 01.12.2014 р., втім ані основний борг, ані проценти відповідачем не сплачені, невиконання рішення суду є підставою для подальшого нарахування процентів, які нараховуються за період з 02.12.2014 р. по 10.11.2019 р. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2018 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» подано відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2016 р., що набрало законної сили,у справі № 201/7671/14-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України, про розірвання депозитних договорів, повернення банківських вкладів, стягнення відсотків і витрат по договорам позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на її користь грошові кошти за договором № SAMDN01000726462201 від 13.06.2012 р. у розмірі 417 065,75 грн, які складаються з суми вкладу в розмірі 330 000,00 грн, процентів за договором в розмірі 87 065,75 грн; додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2016 р., що набрало законної сили, у справі № 201/7671/14-ц стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь [PERSON] інфляційні збитки за договором № SAMDN01000726462201 від 13.06.2012 р. При прийнятті рішення суд вважав встановленим, що 13.06.2012 р. між позивачем і відповідачем укладено договір банківського вкладу № SAMDN01000726462201, відповідно до якого позивач передала відповідачу грошові кошти у сумі 330 000,00 грн на строк та умовах, передбачених договором, додатковою угодою від 28.08.2013 р.; що 13.05.2014 р. позивач через представника направила на адресу відповідача заяву про розірвання договору та повернення розміщених грошових коштів з нарахованими процентами, отже судовим рішенням від 13.05.2016 р., що набрало законної сили, у справі № 201/7671/14-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Національний банк України, про розірвання депозитних договорів, повернення банківських вкладів, стягнення відсотків і витрат по договорам встановлено, що [PERSON] скористалася своїм правом, наданим пунктом 16 укладеного договору, згідно з яким вкладник має право достроково розірвати договір, повідомивши про це банк за два банківські дні до дати розірвання договору. Згідно частини першої статті 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку або законом. Згідно частини другої статті 1070 ЦК України проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду за захистом свого цивільного права із вимогами до відповідача про стягнення процентів, при розрахунку процентів за період з 02.12.2014 р. по 10.11.2019 р. у розмірі 293 746,20 грн, що слід стягнути на її користь, такий розрахунок обґрунтовує ставкою, зазначеною у додатковій угоді від 28.08.2013 р. до договору № SAMDN01000726462201, втім укладену угоду розірвано, зобов`язання банку в розмірі та на умовах, визначених договором, припинилися у строк, установлений цим договором, закінчення дії договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом. Наявні в матеріалах справи договір № SAMDN01000726462201 від 13.06.2012 р., додаткова угода до нього від 28.08.2013 р. не містять визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за договором після закінчення терміну його дії, тому суд знаходить помилковим наданий позивачем [PERSON] розрахунок і знаходить помилковими твердження останньої в тій частині, що після закінчення терміну дії договору і у разі неналежного виконання його умов із відповідача на її користь слід стягнути проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою, передбаченою цим договором. За розрахунком відповідача розрахунок нарахованих процентів має наступний вид: за період з 02.12.2014 р. по 03.05.2015 р.: 330 000,00 грн х 883 днів х 1%/365 днів = 7 983,28 грн, за період з 04.05.2017 р. по 10.11.2019 р.: 330 000,00 грн х 920 днів х 0,01%/365 днів = 83,17 грн; загальна сума відсотків за договором складає 8 066,45 грн. Суд вбачає, що позивачем [PERSON] відповіді на поданий відзив відповідача не подано, отже не викладено своїх міркувань і аргументів щодо наведеного відповідачем у відзиві розрахунку і мотиви його відхилення, а при розрахунку відсотків враховується, зокрема, та обставина, що у разі неналежного виконання договору банківського вкладу та неповернення або затримки у поверненні за період часу, коли договір вже є розірваним на вимогу вкладника, банк повинен нарахувати та виплатити клієнту проценти у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу; відтак проценти за період після розірвання договору банківського вкладу мають розраховуватись за відсотковою ставкою по вкладу на вимогу згідно частини другої статті 1070 ЦК України, враховується, зокрема, та обставина, що наказом № 07 від 05.01.2004 р., затвердженого головою правління банку, була встановлена відсоткова ставка по вкладу на вимогу у розмірі 1% річних, що з 04.05.2017 р. відповідно до протоколу комітету управління активами і пасивами від 25.04.2017 р. була встановлена відсоткова ставка по вкладам «до запитання» у розмірі 0,01% річних, отже суд приймає до уваги наведений розрахунок, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за договором № SAMDN01000726462201 від 13.06.2012 р. у розмірі 8 066,45 грн. Щодо стягнення на користь [PERSON] 3% річних за статтею 625 ЦК України, то позивач просить стягнути інфляційні збитки за період з 01.12.2014 р. 31.10.2019 р. Згідно норм матеріального права до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності у три роки (стаття 257 ЦК України); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 8.05.2016 р. у справі № 6-474цс16. Враховуючи, що позивач звернулася до суду за захистом свого цивільного права 22.11.2019 р., позовна вимога про стягнення 3% річних за ст. 625 ЦК України у розмірі 371 521,44 грн була розрахована за період з 01.12.2014 р. по 31.102019 р., то, відповідно, нарахування та стягнення 3% річних може бути здійснено за період з 22.12.2016 р. по 31.10.2019 р. на суму 330 000,00 грн, за розрахунком відповідача інфляційні збитки відповідно до статті 625 ЦК України в межах строку позовної давності складають 101 046,00 грн. Суд вбачає, що позивачем [PERSON] відповіді на поданий відзив відповідача не подано, отже не викладено своїх міркувань і аргументів щодо наведеного відповідачем у відзиві розрахунку і мотиви їх відхилення, тому суд приймає до уваги наданий відповідачем розрахунок, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки у розмірі 101 046,00 грн. Враховуючи, що при зверненні до суду за захистом своїх прав позивач була звільнена від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума у розмірі 1 091,12 грн.

Outcome: partial