Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

У лютому 2017 року товариства з обмеженою відповідальністю УЮТ-2011 (далі Товариство) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що Товариство є управителем мк-н. Даманський Тернівського району м. Кривого Рогу, на підставі чого мешканці цього району отримують житлово-комунальні послуги. Відповідачі є власниками квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, 18/69, які отримують житлово-комунальні послуги, які надає позивач. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачують, в наслідок чого виникла заборгованість, яка за період з 04.05.2012 року по 01.01.2017 року становить 10 896,39 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованість, а також суму інфляції, яка станом на 21.01.2017 року становить 6 078,55 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідачі не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, а саме у судове засідання на 13.04.17 р., однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. Судові повістки у судове засідання на 12.05.2017 р. були надані позивачу, для вручення відповідачам, однак згідно акта від 03.05.2017 р., складеного членами комісії та скріпленого печаткою ТОВ УЮТ-2011, повістки не вручені, оскільки особи проживають за кордоном. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно з пунктом 1.4 «Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», прийнятого відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р., затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005р. № 60\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005р. за № 541/10821, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. 06 лютого 2012 року між управлінням благоустрою та житлової політики (замовник) та ТОВ УЮТ-2011 (управитель), було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Мета договору управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання шляхом якісного обслуговування та ремонту житлового фонду, надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в обсягах та межах визначених відповідними угодами, згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами і правилами. У додатку 1 акта прийняття-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, зокрема вказано, що замовник передає, а управитель приймає функції управління, зокрема у будинку розташованому по вул. Адмірала Головка, 18. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS], належить наступним особам: [PERSON] приватна спільна часткова власність у розмірі 1/16 частки; [PERSON] приватна спільна сумісна 15/16; [PERSON] приватна спільна сумісна 15/16; [PERSON] приватна спільна сумісна 15/16; [PERSON] приватна спільна сумісна 15/16. Позивачем надано довідку суду, з якої убачається, що станом на 23.02.2017 р., за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адмірала Головка, 18/69, [PERSON] знятий з реєстрації 04.10.2005р., а [PERSON] знята з реєстрації 28.11.2006 р., у звязку із смертю. Відповідно до\~ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідача від обовязку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє його можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбачених\~Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. Оскільки відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачували, станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість, яка становить 10 896,39 грн., за період з 04.05.2012 р. по 01.01.2017 р., що підтверджується інформацією о стані особового рахунку 11920505069 (а.с.4-6). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за період з 21.06.2012-21.01.2017, загальна сума становить 6 078,55 грн. (а.с.7). Факт наявності заборгованості за договором, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг, розрахунку суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, у встановленому законом (ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачували,у зв'язку з чим у них виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов товариства з обмеженою відповідальністю УЮТ-2011 підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved