Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПСП «Правда» про припинення договору оренди землі та стягнення орендної плати за договором оренди землі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 січня 2010 року між його покійною матір»ю, [PERSON] та ПСП«Правда» в особі його директора [PERSON] було укладено Договір оренди землі. Відповідно до п.1, п.2 та п.10 даного Договору орендодавець зобовязувалася надати, а ПСП «Правда» (орендар) прийняти в строкове - на 10 років, платне, користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллю), загальною площею 2,42 га, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Млинівського району Рівненської області. Пунктом 9 даного Договору визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у таких формі та розмірах: 500 кг зерна, 100 кг кукурудзи, 3 кг гречки, 25 кг цукру, що становить 1486 гривень. Згідно п.11 та п.12 Договору орендна плата орендарем вноситься у такі строки: в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця (тобто до 20 січня наступного року), у натуральній формі - до 20 числа останнього у звітному році місяця (тобто до 20 грудня) і передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними документами. Відповідно до п.41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, названий Договір набрав чинності з 30 червня 2011 року. 10 січня 2013 року, його мама [PERSON] померла. На підставі заповіту матері від 20 липня 2010 року, посвідченого Підгаєцькою сільською радою Млинівського району Рівненської області і зареєстрованого у реєстрі за №23 та Свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 655, виданого 24 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Млинівського нотаріального округу він став власником цієї земельної ділянки. З моменту передання в оренду і до даного часу належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою, без погодження з ним безоплатно користується ПСП «Правда», а відповідно зобов»язане провести з ним розрахунки шляхом внесення орендної плати у грошовій формі в сумі 1486 гривень за 2014 рік до 20 січня 2015 року. На його неодноразові звернення відповідач відмовляється виплатити орендну плату за 2014 рік відповідно до умов укладеного Договору оренди землі. Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Сума пені за невнесення орендної плати за 2014 рік складає 92,8 гривень. З врахуванням орендної плати і пені ПСП «Правда» зобовязано заплатити йому грошові кошти в загальній сумі 1578,8 гривень. Просить суд, розірвати договір оренди землі укладений між [PERSON] та Приватним сільськогосподарським підприємством «Правда» від 03 січня 2010 року, зареєстрований Управлінням Держкомзему у Млинівеькому районі Рівненської області в Державному реєстрі земель 30 червня 2011 року за №562388714002514. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Правда» на його користь грошові кошти в сумі 1578,80 гривень в тому числі: орендна плата за користування земельною ділянкою за 2014 рік в сумі 1486 гривень, пеня за несвоєчасну сплату орендної плати за 2014 рік в сумі 92,80 гривень. Судові витрати у справі покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 03.01.2010 року між ПСП «Правда» та [PERSON] було укладено договір оренди землі строком на 10 років, який був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Млинівському районні Рівненської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 30 червня 2011 року за № 562388714002514. Договір оренди землі набрав чинності з моменту його державної реєстрації, згідно ст.20 ЗУ «Про оренду землі» , а отже він є чинним і обов»язковим для сторін до кінця строку його дії. Строк дії договору закінчується 30 червня 2021 року. Заперечуючи проти позову, представник відповідача покликався на п.38 Договору оренди та ст.32 ЗУ «Про оренду землі» відповідно до змісту яких, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Крім того, представник відповідача заперечував проти вимог позивача про стягнення невиплаченої орендної плати, зазначивши, що позивач сам не бажає отримувати орендну плату. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як встановлено судом, 03 січня 2010 року між [PERSON] та ПСП«Правда» в особі його директора [PERSON] було укладено Договір оренди землі. Відповідно до п.1, п.2 та п.10 даного Договору орендодавець зобовязувалася надати, а ПСП «Правда» (орендар) прийняти в строкове - на 10 років, платне, користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллю), загальною площею 2,42 га, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради Млинівського району Рівненської області. Пунктом 9 даного Договору визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у таких формі та розмірах: 500 кг зерна, 100 кг кукурудзи, 3 кг гречки, 25 кг цукру, що становить 1486 гривень. Згідно п.11 та п.12 Договору орендна плата орендарем вноситься у такі строки: в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця (тобто до 20 січня наступного року), у натуральній формі - до 20 числа останнього у звітному році місяця (тобто до 20 грудня) і передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними документами. Відповідно до п.41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. (а.с.5-6) 30 червня 2011 року, на виконання цього Договору [PERSON] (орендодавцем) було передано ПСП «Правда» в особі його директора [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 5623887100:06:018:0195, площею 2,42 га, у тому числі ріллі2,42 та, яка знаходиться на території Підгаєцької сільської ради і належить їй на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯЗ №289897 від 12.03.2010 року. Це підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 30.06.2011 року, який є невідємним додатком Договору оренди землі від 01 січня 2010 року, який підписано [PERSON] орендодавцем та директором ПСП «Правда» [PERSON] - зі сторони орендаря. (а.с.8) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2013 року [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 5623887100:06:018:0195, згідно свідоцтва про право на спадщину від 24.10.2013 року. (а.с.14) Таким чином судом встановлено, що після смерті орендодавця [PERSON] позивач став власником спірної земельної ділянки. За приписом ч.4 ст.32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі. Пунктом 38 договору оренди землі від 03.01.2010 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. (а.с.36) З наведеного вище слідує, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку від попереднього власника ([PERSON]А.) до позивача не є підставою для розірвання договору оренди спірної земельної ділянки, оскільки згідно п. 8 Договору оренди (а.с.5) договір укладено на 10 років. Статтею 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду зокрема в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених статтями 24,25 цього Закону. Аналогічні підстави для розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін за рішенням суду передбачені також пунктом 36 договору оренди від 03.01.2010 року. (а.с.15-16) Позивач, вказуючи як підставу для дострокового розірвання договору оренди порушення відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати не надав суду жодного доказу, який би підтверджував той факт, що орендна плата за 2014 рік не виплачена з вини відповідача. Разом з тим, представником відповідача надано суду докази, що підтверджують намагання відповідача виплатити позивачу орендну плату за 2014 рік. Так згідно повідомлення про отримання орендної плати на ім»я позивача від 03.04.2015 року останньому запропоновано отримати орендну плату згідно умов договору (а.с.44) Актом про відмову отримувати орендну плату від 28.04.2015 року підтверджено, що позивач 28.04.2015 року відмовився отримувати орендну плату за 2014 рік відповідно до умов договору оренди землі. (а.с.63) З наведеного вище, суд робить висновок про те, що позивач умисно не звертається до відповідача з вимогою про отримання орендної плати за 2014 рік та відмовляється її отримувати, намагаючись таким чином створити умови для дострокового розірвання договору оренди. Суд вважає, що сам факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем по сплаті орендної сплати за 2014 рік не є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки. При цьому суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі № 6-146цс12 про те, що підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки є систематична невиплата орендної плати. На підставі ст.ст. 3-7, 19, 20, 21, 24, 25, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.141 Земельного кодексу,

Outcome: dismissed