Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач пред`явив через суд зазначений позов в своїх інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на предмет захисту своїх житлових прав на проживання у квартирі під [ADDRESS] , виділеній його батькам з державного житлового фонду, де він та його діти зареєстровані і проживали до часу вчинення їм у цьому перешкод з боку брата [PERSON] , його дружини [PERSON] та сина [PERSON] , які також проживають у цій квартирі, через конфлікт на ґрунті його, позивача, пропозиції у травні 2020 року спільно приватизувати квартиру з метою продажу для придбання кожній сім`ї окремого житла, проте після цього його перестали пускати до квартири, що змусило його 13 жовтня 2020 року звернутися до поліції, однак результату не дало, тому позивач просив суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні ним та дітьми [PERSON] та [PERSON] квартирою [ADDRESS] шляхом вселення до квартири та зобов`язати передати дублікат ключів від вхідних дверей квартири. З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 20листопада 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності у підготовчому засіданні проведена її підготовка. Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року до участі у справі залучено третьою особою без самостійних вимог [PERSON] . Відповідачі своїх відзивів не подавали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли і про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування). Треті особи заяв по суті справи не подавали. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року закрите підготовче провадження та призначений судовий розгляд. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, наполягаючи на їх задоволенні з наведених у позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що наразі його брат [PERSON] внаслідок хвороби самостійно не пересувається, проте заперечує проти проживання його, позивача, у квартирі, а його дружина та син зайняли кімнату, в якій проживав позивач, пиячать там та не пускають його туди, як і його дітей, не зважаючи на те, що це єдине його житло і на те, що батьки залишали цю двокімнатну квартиру саме їм з братом, а не комусь одному. Періодичні спроби проживати разом зі співмешканкою [PERSON] матір`ю його дітей, стали невдалими, проте за цей час відповідачі взагалі зайняли всю квартиру, через що він змушений проживати деінде. Відповідачі в судове зсідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили та про розгляд справи в їх відсутність не клопотали, на підставі чого проведений заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди позивача. Третя особа орган опіки та піклування адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив та у заяві від 12 лютого 2021 року клопотав про розгляд справи у відсутності представника з ухваленням судом рішення в інтересах дітей. Третя особа [PERSON] 14 грудня 2020 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Третя особа КП «Жилсервіс-2» ДМР, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило та про відкладення розгляду не клопотало, що не перешкоджає розгляду справи у відсутності представника цієї особи. Свідок [PERSON] , будучи допитаний судом під присягою, в судовому засіданні показав, що [PERSON] та [PERSON] знає з дитинства, оскілки є сусідом з квартири [ADDRESS] , тому йому безпосередньо відомо, що [PERSON] та [PERSON] - дружина рідного брата позивача та його син, тобто племінник позивача, не пускають його до квартири, не зважаючи на те, що він проживав у цій квартирі разом з батьками все життя, як і [PERSON] . Поки були живі батьки то сварок з питання проживання не було, проте після того як померла мати позивача [PERSON] приблизно у 2015 році, стали виникати сварки та суперечки з приводу дотримання правил співжиття через постійне пияцтво [PERSON] та [PERSON] . Також свідок показав, що влітку 2020 року позивач змушений був викликати поліцію, оскільки [PERSON] та [PERSON] силоміць не впускали [PERSON] до квартири, про що йому, свідку, повідомила його старенька мати, яка за цих подій брала участі, після чого він прибув додому. Свідок [PERSON] , будучи допитаний судом під присягою, в судовому засіданні показав, що знає [PERSON] та [PERSON] з дитинства, оскільки мешкають в будинках поряд в [ADDRESS] , що мають спільний двір. Після смерті матері позивача з братом [PERSON] і його дружиною [PERSON] стали виникати конфлікті на ґрунті їх постійного пияцтва, а [PERSON] спробував проживати разом із матір`ю своїх дітей, що стало невдалим, проте якщо раніше він безперешкодно проживав у своїй кімнаті, а відповідачі у іншій кімнаті, то зараз вони його туди не пускають і за його присутності позивач викликав поліцію, щоб його допустили до квартири, проте наразі його туди так і не пускають, ключі не дають і він проживає фактично в квартирі свідка. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, перевіривши доводи позивача в межах заявлених вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності із вимогами ст. 58 ЖК УРСР на підставі ордеру № 890, виданого 31 травня 1974 року Бюро обміну жилої площі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих, [PERSON] та члени його сім`ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] вселилися у двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с40). На підставі рішення виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 286 від 26 серпня 2011 року «Про зміну договору найму кв. [ADDRESS] » у зв`язку зі смертю головного квартиронаймача [PERSON] у відповідності до вимог ст.ст. 103, 106 ЖК УРСР переоформлено особовий рахунок двокімнатної квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] на склад сім`ї з трьох осіб: [PERSON] головний квартиронаймач, [PERSON] син, [PERSON] син (а.с.12). [PERSON] померла [INFO] . Позивач є батьком двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с.10, 11). За даними Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур станом на 16 жовтня 2020 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , (син наймача) - з 08 квітня 1991 року, [PERSON] , [INFO] , (онук наймача) з 04 квітня 2012 року, [PERSON] , [INFO] , (син наймача) з 02 лютого 2005 року, [PERSON] , [INFO] , (онук наймача) з 14 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] (онука наймача) з 16 жовтня 2020 року (а.с.13, 61-62). Статтею 47 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Такій нормі\~Основного Закону\~кореспондують положення ч.4 ст. 9 ЖК УРСР за якими ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок (ч.1 ст.63 ЖК УРСР). Згідно ч.ч.1, 2 ст. 64 ЖКК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За вимогами ч.ч.1, 2 ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Таким чином, позивач, будучи сином [PERSON] вселений та зареєстрований у спірній квартирі як член сім`ї наймача за згодою своїх батьків, тобто у відповідності до вимог ч.1 ст. 65 ЖК УРСР, а на вселення і реєстрацію у цій квартирі малолітніх дітей члена сім`ї наймача [PERSON] та [PERSON] згода інших повнолітніх членів сім`ї наймача не потребується, оскільки законність такого вселення в силу ст. 65 ЖК УРСР презумується. Відповідно і позивач та його діти, і відповідач [PERSON] , вселений та зареєстрований у спірній квартирі як член сім`ї наймача свого батька [PERSON] , і відповідач [PERSON] , як член сім`ї [PERSON] , мають в силу ч.1 ст. 64 ЖК УРСР рівні права користування жилим приміщенням спірної квартири та несуть рівні обов`язки з її утримання. Разом з цим, як встановлено судом, відповідачі, в тому числі і [PERSON] , яка займає квартиру не будучи там зареєстрованою, перешкоджають позивачу у доступі до спірної квартири та користуванні нею, порушуючи встановлений тривалий час порядок користування кімнатами, що підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13 жовтня 2020 року до СВ ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.14-15), заявою про вчинення адміністративного правопорушення до Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 23 жовтня 2020 року за вх.№ 32689, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року про зобов`язання начальника СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою [PERSON] від 13 жовтня 2020 року про вчинене кримінальне правопорушення, витягом з ЄРДР № 12020045030000336 про внесення 12 листопада 2020 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією вчиненого за ст. 356 КК України за фактом самовільного вчинення [PERSON] та [PERSON] перешкод [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] (а.с. 14-15, 16-17, 23, 39), що узгоджується з показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] ,, [PERSON] про обставини фізичного недопуску позивача до спірної квартири, ненадання ключів від вхідних дверей. Зважаючи на встановлені обставини законності набуття права користування спірною квартирою як позивача, так і його дітей, обставини відсутності у них іншого житла на праві власності чи в користуванні, та вчинення відповідачами незаконних перешкод у доступі до квартири та користування житлом у цій квартирі згідно усталеного протягом тривалого часу порядку користування окремими кімнатами, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту житлових прав позивача та його малолітніх дітей по суду у спосіб зобов`язання відповідачів усунути перешкоди позивачу та його дітям у користуванні спірною квартирою шляхом їх вселення до цього житла, що буде ефективним та достатнім для відновлення порушених прав позивача та малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, вимоги про зобов`язання відповідачів передати дублікати ключів від вхідних дверей задоволенню не підлягають, оскільки стосуються виключно порядку виконання рішення суду про вселення і не є самостійними матеріально-правовими вимогами. За правилами ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи судові витрати підлягають покладенню на відповідачів в рівних частинах на кожного.

Outcome: partial