Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

У Любомльський районний суд з позовною заявою звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради в якій просять постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку А -1, прибудови-а, літньої кухні Б-1, сараю В-1, сараю в, вбиральні у, огорожі -1 та воріт з хвірткою -2 відповідно до даних технічного паспорту що належить їй на підставі права спільної сумісної власності подружжя вартість якого становить 18 892 гривень 25 копійок яке знаходиться в м.Любомль по вул. Франка,14. Визнати за [PERSON] та [PERSON] за кожним право власності на ? частку нерухомого спадкового майна вартість якого становить 9446 гривень 25 копійок яке знаходиться в м.Любомль по вул. Франка,14, а саме на ? частку житлового будинку А -1, прибудови-а, літньої кухні Б-1, сараю В-1, сараю в, вбиральні у, огорожі -1 та воріт з хвірткою -2 відповідно до даних технічного паспорту. Свої вимоги обґрунтували тим, що 25 грудня 2007 року помер [PERSON] що стверджено свідоцтвом про смерть, після його смерті відкрилася спадщина, однак спадкодавець за життя не розпорядився належним йому майном. До спадкового майна належить житловий будинок та господарські будівлі, якими спадкодавець володів згідно договору купівлі-продажу, який був посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори. Державна реєстрація на майно відсутня. [PERSON] є бувшою дружиною спадкодавця, що стверджено витягом з державного реєстру актів цивільного стану, про шлюб щодо зміни дошлюбного прізвища від 16 липня 2015 року де вказано що шлюб між нею та [PERSON] зареєстровано 21 лютого 1987 року, а в 2006 році шлюб було розірвано. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору від 21 червня 1989 року [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Любомлі, по вул. Франка, 14. Отже, вказаний житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний під час шлюбу між [PERSON] і [PERSON] За час шлюбу вони придбали будинок та господарські будівлі, тому нерухоме майно належало їй [PERSON]І та спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, їй як дружині належить ? частка нерухомого майна, в м.Любомль по вул. І.Франка,14. З приводу видачі їй свідоцтва про право власності на ? частку майна, що належить їй на підставі права спільної сумісної власності вона звернулася до нотаріуса, але їй було відмовлено оскільки відсутня державна реєстрація на нерухоме майно. Також позивачі по справі [PERSON], та [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом, так як є дітьми спадкодавця , що стверджено свідоцтвами про народження. Спадщину вони прийняли шляхом подання заяви нотаріусу, проте спадкові права не можуть оформити, так як майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах. В судове засідання сторони не зявились, подавши в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому у своїй заяві позивачі свої вимоги підтримали, а відповідач [PERSON] міська рада, позов визнала повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом письмових доказів встановлено слідуюче. [PERSON] є бувшою дружиною спадкодавця, що стверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища номер 00015595528 від 16 липня 2015 року де вказано що шлюб між нею та [PERSON] зареєстровано 21 лютого 1987 року, а в 2006 році шлюб було розірвано. Як вбачається з нотаріально посвідченого договору від 21 червня 1989 року [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Любомлі, по вул. Франка, 14. Отже, вказаний житловий будинок з надвірними будівлями був придбаний під час шлюбу між [PERSON] і [PERSON], а тому вказане нерухоме майно належало їй [PERSON]І та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, їй як дружині належить ? частка цього нерухомого майна згідно ст. 60 СК України. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ №053866 від 26 грудня 2007 року вбачається що [PERSON] помер 25 грудня 2007 року. Довідкою [PERSON] міської ради № 2187 від 06.07.2015 року стверджено, що на день смерті [PERSON] в спірному будинку були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] та діти позивачі по справі [PERSON] і [PERSON] ( дошлюбне [PERSON] ). Свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕГ №056930 стверджено, що [PERSON] 28.09.2010 року зареєструвала шлюб і змінила прізвище на «Хавхун». Та обставина, що батьком [PERSON] і [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] ) записаний [PERSON] стверджена свідоцтвами про їх народження, 1-ЕГ №444054 від 19.09.1989 року, 1-ЕГ №420513 від 10.06.1988 року та вони є спадкоємцями першої черги за законом, проживали разом з спадкодавцем на час смерті спадкодавця, не подавали заяви нотаріусу про відмову від прийняття спадщини, а тому є такими, що прийняли спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно з п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відмови від прийняття спадщини попередньої черги спадкоємців. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved