Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України в особі представника - адвоката Сечко С.В. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченої суми страхового відшкодування, в якому просили стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 16065,40 грн. та стягнення суми судового збору . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу у відсутність їх представника та зазначають, що не заперечують проти заочного розгляду справи та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи мається повідомлення, яке було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом та було опубліковане оголошення оголошення про вилки відповідача через сайт «Судова влада». При цьому, в ході підготовчого провадження відповідачем відзиву не було подано. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 03.06.2016 року о 23 год. 15 хв. у м. Полтава сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «КІА», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , яким керував ТОВ «Укр-Сервіс-Безпека». Згідно постанови Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2016 року у справі № 552/4125/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Цивільно - правова відповідальність потерпілого у даній дорожньо - транспортної пригоди була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідності до Полісу № АІ8586809. В позові позивачем вказувалось про те, що потерпілий своєчасно звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду від 08.06.2016 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 20.10.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого у дорожньо - транспортній пригоді склала 15 715,40 грн.. Позивачем наведено розрахунок та виплату страхового відшкодування, який проводився на основі Звіту № 463 від 24.06.2016 року, наказу від 09.12.2016 року, довідки №1 від 25.10.2016 року. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди, склав 16 065,40 грн.. З матеріалів справи вбачається, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З матеріалів справи вбачається, що позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 15715,40 грн., у відповідності до платіжного доручення № 9788 рв від 13.12.2016 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 350,00 грн., у відповідності до платіжного доручення № 109рв від 09.08.2016 року, що підтверджується рахунком - фактурою № 109 від 24.06.2016 року, Акт виконаних робіт від 24.06.2016 року. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що у відповідності до положення ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону «Про страхування», Моторно (транспортне) страхове бюро України, після сплати страхового відшкодування, має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду , який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини справи та норми матеріального права суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 1 921 грн. 00 коп.

Outcome: approved