overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

У лютому 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж ( далі КПТМ)\~ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за відсутності договору\~\~ відповідачу надавались послуги\~ з централізованого опалення належного йому на праві власності житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач за надані послуги розраховується не в повному обсязі просить суд стягнути з [PERSON] 1681,96 гривень заборгованості з оплати послуг централізованого опалення в період з 01.12.2011 року по 01.02.2015 року\~ та судовий збір. Надали суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS], де мешкає відповідач, підєднана до системи централізованого опалення ( а.с.6). На порушення п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями, відповідач який фактично споживав послуги позивача з централізованого опалення, вчасно та в повному розмірі за них не сплачував у передбаченому діючим законодавством порядку, тому відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку\~ із урахуванням часткової сплати\~ відповідачем, заборгував позивачу станом на лютий 2015 року 1681,96 грн. ( а.с.5). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України « Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, положення якого носять юридично обовязковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Враховуючи викладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

У лютому 2016 року Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж ( далі КПТМ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що за відсутності договору відповідачу надавались послуги з централізованого опалення належного йому на праві власності житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Посилаючись на те, що відповідач за надані послуги розраховується не в повному обсязі просить суд стягнути з [PERSON]П 6239,16 гривень заборгованості з оплати послуг централізованого опалення в період з 2001 року по 01.11.2015 року та судовий збір. Надали суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надсилав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що квартира [ADDRESS], де мешкає відповідач, підєднана до системи централізованого опалення ( а.с.14). На порушення п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями, відповідач який фактично споживав послуги позивача з централізованого опалення, вчасно та в повному розмірі за них не сплачував у передбаченому діючим законодавством порядку, тому відповідач відповідно до наданого позивачем розрахунку із урахуванням часткової сплати відповідачем, заборгував позивачу станом на листопад 2015 року 6239,16 грн. ( а.с.5-8). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України « Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, положення якого носять юридично обовязків характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Враховуючи викладене позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У лютому 2016 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 жовтня 1985 року уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 662. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з 2006 року у звязку з постійними суперечками та сварками, які вчиняє відповідачка. Спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлена належним, в судове засідання не зявилася, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 1985 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 662. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2006 року у звязку з суперечками та сварками, які вчиняє відповідачка. Сторони не пов'язані спільним побутом та взаємними правами та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У лютому 2016 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 20 жовтня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 473. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2014 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням сварок. З вказаного часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 473. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] року народження. Шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2014 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, різними звичками і уподобаннями, виникненням сварок. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

У лютому 2016 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 29 квітня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 160. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням непорозумінь. Спільного господарства вони не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 160. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, виникненням непорозумін. Сторони не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками, а тому суд вважає недоречним вжиття заходів щодо примирення подружжя. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому 2016 року ПАТ «Акцент Банк» звернулося в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 29 713грн. 60коп., посилаючись на те, що відповідачка відповідно до укладеного договору б/н від 14 березня 2011 року отримала кредит у розмірі 11 900грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань станом на 22 грудня 2015 року за відповідачкою рахується вищевказана заборгованість. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»вилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про підставність позову і необхідності його задоволення, виходячи із слідуючого. Відповідно до підписаної заяви 14 березня 2011 року позичальником [PERSON] разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» остання отримала кредитний ліміт у розмірі 11 900грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 14 березня 2011 року вбачається, що станом на 22 грудня 2015 року загальна сума заборгованості відповідачки перед ПАТ «Акцент Банк» становить 29 713(двадцять дев»ять тисяч сімсот тринадцять)грн. 60коп., яка складається з: 11 894грн. 70коп. заборгованості за кредитом, 15 927грн. 78коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 1 391грн. 12коп. штраф (процентна складова). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностроння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Таким чином, вимоги ПАТ «Акцет Банк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом є підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що 04.07.2008 року згідно договору № б/н Відповідач отримав кредит у сумі 13300 грн. зі сплатою 36 % річних за користування ним. Однак, відповідач порушив умови погашення заборгованості. Станом на 30.01.2016 року мала заборгованість 31956,16 грн., а саме: 13039,92 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16233,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 922,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1509,82 грн. штраф (процентна складова). Оскільки зобовязання за вказаним кредитним договором не виконуються, то представник позивача просить стягнути з відповідача на користь «ПриватБанку» заборгованість у розмірі 31956,16 грн., а також судові витрати, справу розглядати без їх участі. Відповідач будучи повідомленим по останньому відомому місцю проживання, про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася, про причини неявки суд до відома не поклала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст.ст.1052, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Встановлено, що 04.07.2008 року згідно договору № б/н Відповідач отримала кредит у сумі 13300 грн. зі сплатою 36 % річних за користування ним. Однак, відповідач порушила умови погашення заборгованості. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак відповідач умови договору не виконала. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 31.01.2016 року мала заборгованість 31956,16 грн., яка складається з: 13039,92 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16233,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 922,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1509,82 грн. штраф (процентна складова). Тому суд вважає, що вказану заборгованість слід стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У лютому 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] і після уточнення позовних вимог прохало стягнути з нього 19\~389,91 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. Свої вимоги банк мотивував тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно укладеного кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує заочному розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про місце і час розгляду справи його повідомлено належним чином,причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № PLRZGK00001518 від 16.05.2007 р. Відповідно умов договору (п.п.1.1,7.1) банк надав відповідачеві кредит у розмірі 49 290,00 грн., відповідач зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Пунктом 4.1. договору передбачено,що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2., 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (а. с. 9). Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує своїх зобов'язань та станом на 31.03.2016 року має заборгованість на загальну суму 19 389,91 грн., що складається: 16815,30 грн. заборгованість за кредитом; 2527,82 грн. заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 46,79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно статтей 526, 530, 551, 625,1054 ЦК України з відповідача на користь банка необхідно стягнути 19389,91 грн. заборгованості за кредитним договором і сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved