Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уктранс логістик» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 22 вересня 2017 року , [PERSON] , був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до Товариства з обмеженою відповідальністю « Уктранс логістик» . 17 серпня 2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін. Відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на кінець червня 2018 року борг за підприємством перед працівником становить 26 894, 55 ( двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири грн 55 коп.) Станом на день подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідачем не погашена, неодноразові мої усні звернення до відповідача ігноруються. Відповідно до розрахункового листа за червень 2018 року оклад працівника становить 3725 грн. Розрахунок середнього заробітку, що підлягає відшкодуванню у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати. Станом на день подання позовної заяви розмір відшкодування у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати становить 14900, 00 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 26 894,55 грн. та середній заробіток за період з 01.07.2018 р. по 30.10.2018 р. затримки розрахунку у розмірі 14 900 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотання від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому за згодою представника позивача проводиться заочний розгляд справи у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст.279 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2017 року , [PERSON] , був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до Товариства з обмеженою відповідальністю « Уктранс логістик» . 17 серпня 2018 року [PERSON] було звільнено з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України - за угодою сторін. Відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на кінець червня 2018 року борг за підприємством перед працівником становить 26 894, 55 ( двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири грн 55 коп.) Станом на день подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідачем не погашена, неодноразові мої усні звернення до відповідача ігноруються. Відповідно до розрахункового листа за червень 2018 року оклад працівника становить 3725 грн. Розрахунок середнього заробітку, що підлягає відшкодуванню у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати. Станом на день подання позовної заяви розмір відшкодування у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати становить 14900, 00 грн. Згідно ст. 115 КЗпП У країни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором, але не раніше двох разів на місяць через проміжок часу , що не перевищує шістнадцяти календарних днів, чого не виконує відповідач. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відмова відповідача сплати борг по заробітній платі позивачу порушує його права на своєчасне отримання заробітній плати передбачене ст. 116 Кодексу Законів про працю України. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 р. « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведения розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. З наведеного, суд приходить до висновку що відповідачем було порушено ст.. 116, 117 КЗпП України, та відповідно не виплачено позивачу в повному обсязі заробітну плату та здійснено затримку охранку, що відповідно є підставою для задоволення позову. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved