Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області про поновлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва (справа № 752/11639/15-ц від 09.02.2015 р.) його було позбавлено батьківських прав у відношенні до його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Підставою для позбавлення його батьківських прав було особисте бажання його колишньої дружини [PERSON], яка в силу різноманітних чинників та побутових факторів поставила собі за мету позбавити його фактичної можливості приймати участь у вихованні сина та дбати про його майбутню долю. Із громадянкою [PERSON] вони давно розлучені, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 24.11.2006 р. Серія [NUMBER] Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.04.2005 р. Серія [NUMBER] Факт кровної спорідненості його, як біологічного батька із його сином також був доведений у Висновку експерта № 321 від 09.11.2015 р., відділення судово- медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово- медичної експертизи. Так склалися життєві обставини, що в подальшому вони були не взмозі проживати однією сім'єю, а він - втратив можливість бачитись із сином, брати участь у його вихованні та житті як батько. Згідно рішень Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2014 р. та від 05.12.2014 р., йому було присуджено виплату аліментів на утримання сина, які він продовжує сплачувати по сьогодні. Разом із тим, отримуючи від нього грошову допомогу (аліменти), його колишня дружина, [PERSON], не дала йому змоги піклуватися про сина на рівні моралі та батьківських почуттів, а навпаки, в силу рішення суду штучно чинить перепони для того, щоб він не бачився із сином, вкладає дитині недостовірну інформацію про нього, як про батька, принижуючи тим самим його честь та людську гідність. Крім того, відповідачка й надалі, продовжує ухилятися від фактичного отримання перерахованих ним грошових коштів на сина і він був змушений звернутися до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що останнім у відношенні до [PERSON] було винесене письмове попередження (лист від 09.09.2015 № 745/10) про відповідальність за невиконання рішення суду без поважних на те причин. На сьогодні місце перебування його колишньої дружини та його сина невідоме, з цього приводу він звертався до органів виконавчої влади, а саме до органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Вишнівського міського відділення поліції, відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та до депутата за округом у м. Вишневе. Так, 28 вересня 2016 року за наслідками відвідування домашньої адреси відповідачки у [ADDRESS] депутатом було складено Акт за № 1/04-1590, яким підтверджується те, що місце перебування гр. [PERSON] та його неповнолітнього сина [PERSON] невідоме, що відповідачка разом із дитиною виїхали кордон. Станом на 11 жовтня 2016 року ним було отримано відповідь за № 23342 Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області та висновок від Києво-Святошинського відділення поліції ід 29.09.2016 року за результатам перевірки місця проживання відповідачки, якою було встановлено, що двері ніхто не відчиняє. 21 жовтня 2016 року ним було отримано відповідь від органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за результатами розгляду його заяви про поновлення батьківських прав, де йому рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду, залучивши орган опіки та піклування в якості третьої особи. Обов'язок утримувати дитину, як батька свого малолітнього сина [PERSON] він виконує і не порушує, однак знову ж, як батько, він не має права бачитись із сином з тієї лише причини, що так хоче і вимагає його матір - [PERSON] Як вбачається із матеріалів вищезазначеної цивільної справи Голосіївського районного суду м. Києва № 752/11639/15-ц від 09.02.2016 р., наявна письмова заява від 10.04.2015 р. написана від імені його сина [PERSON] про його відношення до ситуації, яка склалася у моїй колишній сім'ї. Заяву цю було написано 11-ти річним хлопчиком у присутності його матері та спеціаліста Служби захисту прав дітей Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ніяких обмежень, щодо його шкідливого впливу на його сина на сьогодні немає. Навпаки, він хоче, і прагне бути поруч із ним, хоча би на рівні відвідування та моральної підтримки. Незважаючи на попереднє судове рішення, яким його було позбавлено батьківського права відносно сина, він є батьком дитини, і від свого сина не відмовляється та усіляко прагне налагодити моральний зв'язок із своїм сином, досягти з ним порозуміння, стати йому другом і підтримкою у житті. На підставі вищевказаного просив суду поновити його [PERSON] в батьківських правах у відношенні до сина [PERSON] [INFO]. Зобов'язати відповідачку гр. [PERSON] не чинити перешкод під час побачень із сином. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зазначали, що відпали підстави, які слугували позбавленню в батьківських правах. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що поновлення [PERSON] в батьківських правах не буде відповідати інтересам дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області у судове засідання не з»явились, направили до суду заяву про слухання справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом ч. 4 ст.169 СК України поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров'ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА Київської області позбавлено батьківських прав відносно [PERSON]. Підставою для позбавлення позивача [PERSON] батьківських прав слугувало небажання піклуватись про дитину, ухилення від виконання батьківських обов»язків. Рішення набрало законної сили, [PERSON] його не оскаржував (а.с.48). Відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментам встановлено, що [PERSON] станом на 20.02.2017 року має 14 744. 52 грн. заборгованості по аліментам, про що не заперечував позивач у судовому засіданні ( а.с.37). Проте згідно листа-попередження ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 11.09. 2015 року за вх. № 19085 відповідачка відмовляється отримувати аліменти з невідомих на те причин. За змістом п.п.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. [PERSON] зазначив, що змінилися обставини, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав. Надав до позовної заяви акт депутата Вишневої міської ради на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] всіляко чинить перешкоди для зустрічей позивача з сином [PERSON], [INFO], Однак при ухваленні рішення суд керується ч.5 ст. 169 СК України, зі змісту якої вбачається, що при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги: - думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина; - письмовий висновок органу опіки та піклування; - думку самої дитини. Поновлення батьківських прав безпосередньо пов'язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька (матері), відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. Тому у справах про поновлення батьківських прав треба виявити волю дитини. При чому акцент робиться не на правовій стороні того, що відбувається, яку дитина не може оцінити, а на питанні, чи хоче дитина повернутись до батька (матері). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при спорі про позбавлення батьківських прав і поновлення батьківських прав (ч. 2 ст. 171 СК). І якщо, на думку суду, який оцінює всі докази по справі, в тому числі і позицію дитини, поновлення батьківських прав не в інтересах дитини, суд вправі відмовити в задоволенні позову. З огляду на вищенаведене суд вважає, що поновлення батьківських прав позивача не відповідає інтересам дитини. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів стійких позитивних змін у поведінці позивача відносно її ставлення до дитини та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що одних намірів відновити стосунки з дитиною після поновлення батьківських прав недостатньо, потрібен час та набагато більше зусиль з боку позивача для налаштування стосунків з самою дитиною, повернення його довіри та поваги. Відповідно до вимог ч.6 ст.169 Сімейного кодексу України суд роз'ясняє позивачці, що у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав можливе повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Outcome: dismissed