Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

у лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення дочкою навчання, до 30.06.2017 року. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON]. 2 лютого 1999 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За рішенням суду на її користь стягувалися аліменти до повноліття дочки, однак на даний час дочка є повнолітньою, у зав'язку з чим припинилася виплата аліментів. З 1 вересня 2013 року дитина продовжує навчання, строк навчання по 30 червня 2017 року. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав , що зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як встановлено та не заперечувалося сторонами, [PERSON] [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 12 грудня 2000 року Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 5. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 19 квітня 2000 року серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишилась на дівочому прізвищі «[PERSON]». Відповідно до довідки виданої Київського університету ім. Бориса Грінченко Інститут суспільства від 6 лютого 2014 року № 31, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання Інституту суспільства Київського університету ім. Бориса Грінченка, термін навчання до 30 червня 2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій формі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Виплат по іншим виконавчим листам відповідач не здійснює, на утриманні інших неповнолітніх чи не працездатних осіб не має. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved