Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

У лютому 2021 року заявник [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, відповідно до якої просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Преображенка, Межівського району Дніпропетровської області, на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року на території України з метою отримання паспорту громадянина України та можливості здійснення своїх цивільних прав та обов`язків. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] народився [INFO] у с. Преображенка Межівського району Дніпропетровської області Української РСР, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] складено актовий запис №8. Батьками зазначені: батько [PERSON] за національністю українець та мати [PERSON] за національністю українка. Заявник проживав у с. Преображенка Дніпропетровської області разом з батьками, братами та сестрами, усього в родині було 10 дітей. У лютому 1980 року [PERSON] переїхав проживати на постійне місце проживання у м. Ясинувата Донецької області, де і проживав на час проголошення 24.08.1991 року незалежності України та проживав до 2014 року. Після проголошення 24.08.1991 року незалежності України [PERSON] було задокументовано Ясинуватським МВ УМВС України в Донецькій області паспортом громадянина України зразка 1994 року, який на даний час втрачений. На даний час територія м. Ясинувата Донецької області є тимчасово окупованою, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження ( Розпорядження УКМ України №1085-р від 07.11.2014 року), тому на даний час немає реальної можливості отримати будь-які довідки та інформацію на підтвердження викладеного. Наведене зумовило заявника звернутися до суду з вказаною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2021 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданій заяві. Вказали, що оскільки [PERSON] не має паспорта громадянина України, то він не може здійснювати свої цивільні права та обов`язки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків: [PERSON] , [PERSON] , доходить висновку щодо задоволення заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився в с. Преображенка Межівського району Дніпропетровської області Української РСР, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [INFO] складено актовий запис №8, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до Свідоцтва про народження батьками зазначені: батько [PERSON] , за національністю українець, та мати [PERSON] за національністю українка. Згідно з інформацією з Форми №1 [PERSON] документувався паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року [NUMBER] . Відповідно до довідки Преображенського Старостинського округу Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області від 02.02.2021 року за №19, згідно з домовою книгою Преображенської сільської ради за період з 12.03.1977 року по 08.12.1978 року громадянин [PERSON] , [INFO] прибув [INFO] в с. Преображенка Межівського району Дніпропетровської області та вибув [INFO] в м. Ясинувата Донецької області. Згідно з листом Межівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 29.03.2021 року №567 Відповідно до архівних даних, 1 лютого 1980 року [PERSON] знятий з військового обліку військовозоб`язаних запасу у Межівському РВК, у зв`язку з вибуттям у іншу місцевість: м. Красноармійськ, Донецької області. 10 липня 1980 року надійшло повідомлення про прийняття на військовий облік за новим місцем проживання. Згідно з листом Індустріального районного відділу у місті Дніпрі Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України від 14.01.2021 року заява [PERSON] про оформлення паспорта громадянина України у вигляді картки замість втрачено паспорту розглянута та під час розгляду заяви було встановлено факт видачі паспорта зразка СРСР, на підставі цього було встановлено особу, але факт документування паспортом громадянина України зразка 1994 року та встановити належність до громадянства України не виявилось можливим та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, або станом на 13.11.1991 року. Відповідно до довідки Голови квартального комітету №8 від 05 лютого 2021 року, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 15 січня 2015 року. Як вказав заявник та представник заявника, паспорт громадянина України був втрачений під час пожежі в будинку в м. Ясинувата Донецької області та оскільки територія м. Ясинувата Донецької області є тимчасово окупованою територією, тому немає реальної можливості отримати будь-які довідки та інформацію на підтвердження документування Ясинуватським МВ УМВС в Донецькій області паспортом громадянина України. Так як заявник не має паспорту, то він не може реалізувати свої цивільні права та обов`язки, тому і вимушений звернутися до суду. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , сестра заявника, розповіла суду про те, що в м. Ясинувата проживали її 4 брати та 3 сестри. Її брат [PERSON] проживав в м. Ясинувата Донецької області, а в 2014 році приїхав з братом [PERSON] до неї в м. Дніпропетровськ. Свідок [PERSON] , чоловік сестри заявника, розповів про те, що в 90х роках він приїздив до батьків дружини, які проживали в с. Преображенка, Межівському районі де і познайомився з братом дружини [PERSON] , який на той час проживав в м. Ясинувата Донецької області, в якому проживали брати та сестри дружини. Він був в нього в гостях в 1991-1993 роках. В Дніпропетровськ заявник приїхав з братом [PERSON] , який помер та похоронений в м. Ясинувата. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Питання громадянства України регулюється\~Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є\~Закон України «Про громадянство України»\~та\~Указ Президента України від 27.03.2001 N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно\~Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності\~Законом України «Про громадянство України»\~(13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Факт постійного проживання на території України заявника, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року, або на момент набрання чинності\~Закону України «Про громадянство України»\~(13.11.1991), має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому\~Законом України «Про громадянство України»\~порядку, набути громадянство України заявник не може. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України. З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Outcome: approved