Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] , в особі адвоката Мазур О.С., звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначив, що 26.10.2017 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблений актовий запис № 535. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року, шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідачка має неповнолітню дитину від іншого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , яку вони разом виховували під час шлюбу. Після укладання шлюбу та народження сина, обов`язок утримувати родину був покладений на позивача. Через низькі заробітки в Україні, ними було прийнято рішення про пошук роботи за кордоном. Протягом 2019-2020 років позивач працював у Польщі, регулярно висилаючи гроші дружині на її утримання та утримання дітей. На початку 2020 року відповідачка приїжджала на деякий час до позивача у Польщу шукати роботу, залишивши дітей батькам. В лютому 2020 року він умовив її повернутися до дітей, оскільки вони ще дуже маленькі, їм потрібні батьки, і жодні гроші не замінять їм батьківської турботи та лубові. Після довгих умовлянь та сварок відповідач погодилась повернутися до дітей. На теперішній час позивач повернувся до України, влаштувався на постійну роботу. Так, він працює на посаді електрогазозварника 4 розряду відокремленого підрозділу муніципальної аварійної служби з 14.11.2020 року та по теперішній час. Разом з тим, шлюбні відносини між сторонами припинились через розбіжності у поглядах на сімейне життя та виховання дітей. Спочатку у відповідачки було бажання виїхати на тривалий час за кордон на заробітки, залишивши дітей в Україні батькам чи друзям. У зв`язку з тим, що позивач не розділяв її бажання виїжджати за межі країни, бажав виховувати свою дитину та проживати в Україні разом з нею, то у них виникли непорозуміння з цього приводу, сім`я розпалась. Коли позивач повернувся до України виявилось, що відповідач не доглядає дітей належним чином, син не відвідує дитячий садочок, що підтверджується відповідною довідкою, не отримує щеплень. Як вказує відповідач, з травня 2020 року відповідачка виїхала з квартири, де вони мешкали сім`єю, залишивши квартиру у занедбаному стані, із обірваними шпалерами, пошкодженими розетками. Наразі квартира потребує ремонту. Після цього відповідач з дітьми переїхала до батьків. Однак через свою неадекватну поведінку, сварки, нецензурну лайку та постійні скандали, проживання дітей з відповідачем стало таким, що не відповідає їх інтересам. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не прибирається у кімнаті, тижнями не виводить дітей на вулицю, через те, що вночі гуляє, а цілими днями спить. Аморальна поведінка відповідачки, на думку позивача, проявляється в тому, що вона застосовує фізичну силу до своїх батьків, може вдарити їх при дітях, погрожує фізичною та моральною розправою. Відповідачка може дозволити собі підняти дітей серед ночі і відвести до невідомих осіб, залишивши з ночівлею. Так, останній раз, позивач, забрав свого сина у першого чоловіка відповідачки, де він був залишений відповідачкою на ночівлю. В кімнаті, де відповідачка проживала з дітьми, вона дозволяла себе курити. В житлі, де проживали діти був повний безлад, створені умови, за яких небезпечно проживати малолітнім дітям. Позивачем був зафіксований занедбаний стан квартири та відсутність санітарно-гігієнічних умов для дитини на фотоапарат, про що до позову долучені відповідні фото. У батьків відповідачки побоювання, що вона вживає наркотики. З приводу завдання насильства відповідачкою її похилі батьки неодноразово викликали патрулі поліції. Наразі через щоденні сварки з батьками відповідачка з`їхала з дітьми в невідомому напрямку. З її слів вона винаймає житло. Під час складання позовної заяви стало відомо, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] . Позивачу відомо, що [PERSON] не працює та не має доходу. Зараз відповідач не має можливості проживати разом зі своїми батьками за місцем реєстрації через терміновий заборонений припис стосовно кривдника, виписаний органами поліції 26.01.2021 року, яким встановлена заборона контактувати з батьком, зобов`язаний залишити своє місце проживання. У позивача було кілька спроб забрати сина проживати до себе, де створені для цього всі необхідні умови. Але відповідачка перешкоджає йому в цьому. Він звертався до суду з позовом про визначення місця проживання його сина з ним, разом з тим, йому здалося, що вони з відповідачкою досягли згоди щодо умов виховання дитини та її поведінки по відношенню до дітей, тому він залишив свій позов без розгляду. 24.01.2021 року о 22 год. 30 хв., позивач забрав свого сина кинутого напризволяще у чужого чоловіка. Дитина знаходилась там з 15 години дня. Відповідачка прийшла за ним о 5 год. 40 хв. ранку 25.01.2021 року, що підтверджується відповіддю ГУ НП в Запорізькій області на адвокатський запит, згідно якої вбачається, що [PERSON] викликали поліцію, коли виявила, що дитину забрав батько. Наступного дня, позивач взяв медичну довідку для відвідування дитячого садку і 26.01.2021 року син уже почав ходити в садочок. Однак 29.01.2021 року відповідачка безпідставно забрала документи сина з дошкільного закладу, тому він знову не відвідує дитячий садок, не розвивається, не спілкується з дітьми, а лише є свідком постійних сварок, що негативно впливає на психічний стан дитини. Таким чином, проживання сина із матір`ю порушує його права та інтереси. Батьки відповідачки [PERSON] також неодноразово звертались до органів опіки та піклування з приводу неналежного виконання своїх материнських обов`язків останньою, що підтверджується письмовим викликом [PERSON] до служби у справах дітей. Крім того, батьки [PERSON] просили позивача забрати сина до себе, оскільки вона не справляється з вихованням дітей, шкодить йому своєю аморальною поведінкою, дідусь з бабусею були свідками того, як [PERSON] вдарила їх сина. Отже, позивач вважає, що для сина буде якнайкраще проживати разом з ним, але відповідач заперечує, маніпулюючи сином. Він вважає, що відповідач заперечує проти проживання чина разом із ним, заради того, щоб мати вплив на нього, отримувати грошові кошти, які він регулярно перераховує їй на дитину та витрачати на задоволення своїх особистих потреб. Прикриваючись тим, що з нею проживають малолітні діти, відповідачка може дозволити собі не працювати, а нібито займатись їх «вихованням». З цих міркувань вона постійно придумує дітям неіснуючі хвороби, щоб не водити їх до дитячого садочку. Окрім того, не дивлячись на свій маленький вік, син має прихильність до позивача, з задоволення жив у нього якийсь час. Між ними встановлена довіра та взаєморозуміння. Крім того, позивачеві та його батькам на праві спільної часткової власності належить двокімнатна квартира, де [PERSON] мешкає один. В квартирі є спеціально обладнана дитяча кімната. За таких обставин, враховуючи нестабільність і непослідовність планів відповідачки, яка то планує виїхати працювати та жити за кордоном, то віддає власних дітей чужим людям на кілька днів, позивач вважає, що для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, син має проживати разом з ним, тому [PERSON] вимушений звернутися до суду з цим позовом. Крім того, відповідач не самостійного доходу, не має власного окремого житла, а позивач, як батько може створити всі сприятливі умови для розвитку та виховання їх дитини. Таким чином, позивач просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник адвокат Мазур О.С. подала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Панченко І.О., в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити слухання справи у його відсутність. Підтримує висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.09.2021 року № 01-10-1989 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи обставини справи та строки судового розгляду справ, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 26.10.2017 року Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 535. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2020 року, ухваленого у справі № 335/8635/20, року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судом встановлено, що позивачу у справі належить на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради від 11.12.2020 року № 140, та від 09.02.2021 року № 267, позивач працює у комунальному закладі на посаді електрогазозварника 4 розряду відокремленого підрозділу муніципальної аварійної служби з 14.11.2020 року на підставі наказу № 333к від 12.11.2020 року і по теперішній час. Його дохід за період з 14.11.2020 року по 31.01.2021 року склав 24 288,69 грн. Згідно довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 194 «Кобзарик» Запорізької міської ради Запорізької області від 15.10.2020 року № 01-31/105, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , не відвідує ЗДО 194 з 25.08.2020 року. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 194 «Кобзарик» Запорізької міської ради Запорізької області від 28.01.2021 року № 01.31/15, випливає, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були зараховані до дошкільного закладу (ясла-садок) № 194 «Кобзарик» Запорізької міської ради Запорізької області, 25.08.2020 року [PERSON] до групи 5-го р.ж. «Ягідка», [PERSON] - до групи 3-го р.ж. «Бджілка». За період з 25.08.2020 року по 01.02.2021 року діти [PERSON] ЗДО № 194 не відвідувала, [PERSON] відвідував наступні дні: 22.10.2020 року, 26.10.2020 року, 27.10.2020 року, 26.01.2021 року, 27.01.2021 року та 28.01.2021 року. У період з 22.10.2020 року по 27.10.2020 року приводила та забирала [PERSON] мати. Мати своєчасно внесла оплату за харчування дитини в дошкільному закладі (квитанцію щодо оплати надала вихователю), цікавилась, як син себе поводив протягом дня, як проходить його адаптація. У період з 26.01.2021 року по 28.01.2021 року приводив та забирав [PERSON] батько. Батько цікавився, як син себе поводить, турботливо ставився до сина, приводив охайно одягненим, підстриженим, вніс оплату за харчування дитини в дошкільному закладі (квитанцію щодо оплати надав вихователю). Мати [PERSON] 28.01.2021 року о 10 год. заявилась до ЗДО № 194 з вимогою забрати сина [PERSON] з дошкільного закладу, поводила себе агресивно та викликала поліцію. Викликаний патруль поліції, поспілкувавшись з матір`ю та адміністрацією ЗДО № 194, не дав забрати [PERSON] сина з ЗДО № 194 о 10 год., а рекомендував прийти о 16 год. 29.01.2021 року [PERSON] написала заяву на відрахування дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з закладу дошкільної освіти № 194 «Кобзарик» з 01.02.2021 року, вказавши, що подасть заявку до електронного реєстру на чергу до закладу дошкільної освіти № 258 «Лебедик». Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 09.02.2021 року № 301/01-08 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в Центрі з народження. Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладені з лікарем педіатром Першиною М.В . За медичною допомогою щодо здоров`я дітей їх мати, [PERSON] , звертається рідко, при відвідуванні амбулаторії поводиться зухвало та нахабно, діти при оглядах постійно погано доглянуті. Рекомендації та призначення лікаря виконуються не в повному обсязі. Діагнозів, які заважають відвідувати дитячий дошкільний заклад у дітей не має. Але [PERSON] , 2015 року народження, наразі підлягає на щеплення (R Манту, R1 АКДП). До відвідування дитячого садку буде допущена після отримання планового щеплення. При останньому відвідуванні з матір`ю 27.10.2020 року дитина здорова, щеплена з порушенням календаря щеплень. [PERSON] , 2017 року народження, при останньому відвідуванні з матір`ю 14.09.2020 року, здоровий, щеплений з порушенням календаря вакцинації, не в повному обсязі на його вік. Наразі протипоказань для відвідування дитячого дошкільного закладу не має, на чергове щеплення підлягає в квітні 2021 року. Також, як вбачається з листа Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Запорізькій області від 10.02.2021 року, згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за період з 01.09.2020 року по 01.02.2021 року до відділу служби «102» надійшло десять повідомлень щодо подій, які відбувалися по [ADDRESS] , а саме: - 30.09.2020 року о 17:40 год. про те, що донька буянить, кричить на дітей, неналежно доглядає за ними. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку Вознесенівського ВП за № 28835. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 03.01.2021 року о 16:30 год. про те, що в присутності неповнолітніх дітей буянить донька. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 255. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 04.01.2021 року о 14:03 год. про те, що в присутності дітей бешкетує донька. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 291. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 04.01.2021 року о 19:26 год. про те, що заявницю б`ють батьки. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 312. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 13.01.2021 року о 10:51 год. про те, що донька розбила дружині голову. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 1031. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 23.01.2021 року о 10:06 год. про те, що буянить донька, є заборонений припис. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 1923. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 24.01.2021 року о 21:36 год. про те, що буянить донька. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 2044. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд Управління патрульної поліції. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 26.01.2021 року о 15:45 год. про те, що конфлікт з матір`ю через документи, поліції не потрібна. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 2209. Для відпрацювання вказаного виклику направлено слідчо-оперативну групу відділу поліції № 1 Запорізького РУП. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 26.01.2021 року о 15:52 год. про те, що конфлікт з донькою, ображає заявницю. Вказане повідомлення приєднано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 2209. Для відпрацювання вказаного виклику направлено слідчо-оперативну групу відділу поліції № 1 Запорізького РУП. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 26.01.2021 року о 16:42 год. про те, що просить поквапити наряд поліції. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 2212. Для відпрацювання вказаного виклику направлено наряд поліції сектору протидії домашньому насильству Запорізького РУП. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». 26.01.2021 року по відношенню до [PERSON] складено терміновий заборонений припис. Крім того, згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за період з 01.09.2020 року по 01.02.2021 року до відділу служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло два повідомлення щодо подій, які відбувалися по [ADDRESS] , а сама: - 28.11.2020 року о 12:59 год. про те, що колишня дружина звинувачує, що заявник вкрав дитину. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку Вознесенівського ВП за № 34857. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян»; - 25.01.2021 року о 05:50 год. про те, що [INFO] о 23:00 год. колишній чоловік забрав спільну дитину. Вказане повідомлення зареєстровано до єдиного обліку відділу поліції № 1 Запорізького РУП за № 2060. За результатами відпрацювання прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». Судом встановлено, що питання підготовки висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 02.09.2021 року в присутності [PERSON] та 09.09.2021 року в присутності [PERSON] . Під час засідань були заслухані думки обох батьків, як батько, так і мати висловили бажання, щоб дитина проживала саме з ними. Встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради здійснені виходи за вказаними адресами. За підсумками виходів встановлено, що як у матері, так і у батька створені належні умови для проживання та виховання малолітнього [PERSON] . На запит відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проведено оцінку потреб [PERSON] та [PERSON] . За підсумками оцінок потреб встановлено, що як батько, так і мати здатні виконувати батьківські обов`язки по вихованню дитини. За підсумками засідань, враховуючи наявні документи та відсутність інформації щодо доходів [PERSON] , комісія дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.09.2021 року № 01-10/1989, встановлено, що орган опіки та піклування, вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 року по справі № 6-2445цс16, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Виходячи з аналізу вказаних правових норм, для розлучення малолітньої дитини з матір`ю мають бути встановлені виняткові обставини, які визначені у ч. 2 ст. 161 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 цієї статті). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Таким чином, враховуючи, що судом встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини на даний час разом з батьком. Будь-яких даних, які б спростовували висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.09.2021 року № 01-10/1989, судом під час судового засідання не здобуто. Також, визначення судом місця проживання дитини - з батьком, жодним чином не позбавляє відповідачку брати активну участь у її вихованні, спілкуванні з нею. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved