Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

у листопаді 2020 року Національний університет цивільного захисту України в особі відокремленого структурного підрозділу Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості за надання освітніх послуг. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 31 серпня 2016р. між [PERSON] та відокремленим структурним підрозділом Національного університету цивільного захисту України - Черкаським інститутом пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України було укладено договір про надання освітніх послуг № 2395, за умовами якого останній бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на заочній формі, освітнього рівня (бакалавр) за спеціальністю 6.170203 «Пожежна безпека», зі строком навчання, що відповідає терміну навчання та визначається датою зарахування 01.09.2016 та орієнтовною датою відрахування 10.06.2021. Відповідача було зараховано з 01.09.2016 року студентом 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 6.170203 «Пожежна безпека» за рахунок фізичних та юридичних осіб згідно з додатком. Позивач зазначає, що ним повністю виконані свої зобов`язання за укладеним договором про надання освітніх послуг № 2395 від 31.08.2016., відповідачем [PERSON] була внесена плата за останній навчальний семестр в повному обсязі. Проте за період з вересня 2017 року до лютого 2018 року плата за навчання відповідачем не вносилася, у зв`язку із цим у відповідача виникла заборгованість перед ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України по договору у сумі 12 576,00 грн., що складається з основного боргу 6 300,00 грн. та нарахованої пені в розмірі 6276,38 грн. Наказом ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України від 18.06.2018 № 226о/с відповідач був відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плану. За таких підстав, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за надання освітніх послуг в розмірі 12 576,38 грн., у тому числі основний борг в сумі 6 300,00 грн., нараховану пеню в розмірі 6 276,38 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 22) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 31 серпня 2016р. між [PERSON] та відокремленим структурним підрозділом Національного університету цивільного захисту України - Черкаським інститутом пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України був укладений Договір про надання освітніх послуг № 2395, за умовами якого останній бере на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на заочній формі, освітнього рівня (бакалавр) за спеціальністю 6.170203 «Пожежна безпека», зі строком навчання, що відповідає терміну навчання та визначається датою зарахування 01.09.2016 та орієнтовною датою відрахування 10.06.2021. [PERSON] було зараховано з 01 вересня 2016 року студентом 1 курсу заочної форми навчання за спеціальністю 6.170203 «Пожежна безпека» за рахунок фізичних або юридичних осіб згідно з додатком. Таким чином, навчання відповідача в ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України здійснювалося на умовах надання платних послуг. ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України належним чином виконував власні зобов`язання за договором на користь відповідача, йому надавалася можливість отримувати освітні послуги на рівні державних стандартів освіти, право користування навчально-лабораторним обладнанням, читальними залами, бібліотеками, культурними й спортивними комплексами тощо. Відповідно до п. 4 Договору, [PERSON] зобов`язався своєчасно вносити плату за освітньою послугу в розмірах та в строки, встановлені договором. Відповідно до п. 9 Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 26500,00 грн. Вартість освітньої послуги за кожний семестр є однаковою і складає 2650,00 грн. Згідно п. 10 Договору, замовник вносить за цим договором щосеместрово. Замовник вносить плату на розрахунковий рахунок інституту безготівково не пізніше 10 днів від початку семестру. У період 2016-2018 років ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України надавав відповідачу освітні послуги, що є предметом договору, відповідно до Статуту Національного університету цивільного захисту України, Положення про ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України, ліцензій МОН України, Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», інших нормативних документів Кабінету Міністрів України та МОН України. Жодних претензій та скарг з боку відповідача щодо якості надання освітніх послуг до ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України та НУЦЗ України не надходило. Позивач у позовній заяві зазначає, що у термін навчання відповідача, за який не було сплачено, ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України належним чином надавав можливість безперешкодно отримувати освітні послуги, тобто відповідачу надавалася можливість навчатися отримувати освітні послуги, користуватися матеріальною базою ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України тощо. Весь час навчання зберігалося місце в академічній групі. З метою забезпечення конституційного права відповідача на освіту, позивачем не застосовувалось права на відрахування його з навчального закладу, передбачене п. 15 договору. Наказом ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України від 18.06.2018 № 226о/с відповідач був відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плату. З метою погашення заборгованості за надані освітні послуги ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України на адресу відповідача був направлений лист (претензію) № 37-14-05/2301 від 28.10.2019 з проханням погасити грошову заборгованість у сумі 12576,38 грн. Судом встановлено, що [PERSON] була внесена плата за останній начальний семестр в повному обсязі. Проте за період з вересня 2017 до лютого 2018 року плата за навчання відповідачем не вносилася, у зв`язку із цим у відповідача виникла заборгованість перед ЧІПБ ім. Героїв Чорнобиля НУЦЗ України по договору у сумі 12576,00 грн., що складається з основного боргу 6300,00 грн. та нарахованої пені в розмірі 6276,38 грн., зо підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 7) Відповідно до п. 12 Договору за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує інституту пеню в розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 73 ЗУ «Про вищу освіту» вищий начальний заклад відповідно до свого статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги в галузі вищої освіти та пов`язаних з нею інших галузях діяльності за умови забезпечення провадження освітньої діяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 73 ЗУ «Про вищу освіту», розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово,щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє плату освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконаня сторонами. В свою чергу, позивач повністю виконав взяті на себе за договором зобов`язання. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплати виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послуг. Також ч. 1,3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, ч. 2 ст. 551 ЦК України, у в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 ст. 903 ЦК України, передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання учбового плату, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Встановлено, що відповідач, з 18 червня 2018 року був відрахований з навчального закладу за невиконання навчального плану. Судом встановлено, що позивачем повністю виконано свої зобов`язання за укладеним договором про надання освітніх послуг Договір № 2395 від 31 серпня 2016р., а відповідач не виконав свої зобов`язання з договором та має заборгованість перед позивачем, яка складається з оплати за навчання в сумі 6300,00 грн. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Outcome: approved