Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У листопаді 2020 року Черкаська міська рада звернулася до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримані грошові кошти у розмірі орендної плати за період із 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року в розмірі 152 158 грн 29 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 та 23 серпня 2013 року [PERSON] набув у власність нежитлові будівлі за адресою: [ADDRESS] , які розташований на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м. Черкаси. Рішенням Черкаської міської ради № 2-273 від 4 листопада 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,3526 га в оренду по [ADDRESS] та зобов`язано його укласти з Черкаською міською радою договір про відшкодування збитків (недоодержаного доходу) за час фактичного користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі. Рішенням Черкаської міської ради №2-1639 від 18 вересня 2015 року [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Позивач зазначає, що використання землі в Україні є платним, а оскільки відповідач не є ні власником, ні постійним користувачем земельної ділянки по [ADDRESS] , а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, тому він має здійснювати плату за фактичне використання землі. За вказаних обставин, на думку позивача, [PERSON] , як фактичний користувач вказаної вище земельної ділянки, зобов`язаний повернути кошти за користування земельною ділянкою власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Згідно інформації з витягів технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по [ADDRESS] від 21 липня 2017 року та 1 листопада 2019 року, її вартість становить 1 974 313 грн 18 коп. Отже, за користування земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів по [ADDRESS] за період з 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року [PERSON] має заборгованість перед міським бюджетом м. Черкаси в розмірі 152 158 грн 29 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16 березня 2021 року представник відповідача - адвокат Савченко В.В. направив до суду відзив на позов. У відзиві представник щодо позовних вимог повністю заперечує. Зазначає, що [PERSON] у серпні 2013 року набув право власності на будівлю яка складалась із «Олійниці», загальною площею 122,4 кв.м., та підсобного приміщення. Пізніше Черкаською міською радою відповідачу було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,3526 га в оренду по [ADDRESS] та надано в оренду на 49 років, але не пізніше, ніж до початку планової забудови. Цим же рішенням вказану земельну ділянку за основним цільовим призначенням віднесено до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, за функціональним використанням земельну ділянку віднесено до категорій земель комерційного використання. Разом з тим, вказаним рішенням на відповідача незаконно покладено зобов`язання укласти договір оренди землі, розробити, виготовити і виконати проект озеленення та благоустрою не тільки орендованої земельної ділянки, а і прилеглої території, чим Черкаська міська рада в порушення принципу належного врядування органом місцевого самоврядування переклала тягар виконання своїх законодавчо визначених обов`язків на відповідача, у тому числі і майбутніх непередбачуваних для нього матеріальних витрат. Також вказав, що в листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до позивача з проханням укласти договір оренди вказаної земельної ділянки, на що отримав лист від позивача, в якому значилось, що [PERSON] має надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки. У січні 2016 року він звернувся до Черкаської міської ради та повідомив, що раніше вже надавав для оформлення договору оренди землі витяг про нормативну грошову оцінку землі та зазначив, що земельна ділянка буде використовуватись під олійницю, тому земельна ділянка повинна відноситись до харчової промисловості, а не комерційного використання, як визначив позивач. У відповідь на цей лист відповідач повідомив його, що він має бути зареєстрований суб`єктом підприємництва, а земельну ділянку віднесено до земель промисловості. Не вбачаючи подальших перспектив у взаємовідносинах із Черкаською міською радою на основі законності та верховенства права, а також розуміючи штучність створених перешкод у веденні бізнесу у зв`язку з тривалим безпричинним неукладенням договору оренди, [PERSON] 25 лютого 2020 року продав нежитлову нерухомість по [ADDRESS] . У вступному слові в судовому засіданні 30 червня 2021 року представник Черкаської міської ради - Горшанова В.І. просила позов Черкаської міської ради задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказала, що [PERSON] придбав майно по [ADDRESS] , що розташоване на належній Черкаській міській раді земельній ділянці. Відповідач звертався за розробкою проекту відведення і у 2015 році земельні документи йому було затверджено, визначено площу, план і строк дії та зобов`язано укласти договір оренди вказаної земельної ділянки. При цьому було припинено право користування частини земельної ділянки, відведеної ПП [PERSON] . Пізніше почалась тривала переписка з відповідачем, оскільки він всіляко ухилявся від укладення договору оренди вказаної вище земельної ділянки, а 25 лютого 2020 року продав майно. Вказала, що доводи відповідача не спростовують його фактичного користування спірною земельною ділянкою, тому просила стягнути з відповідача кошти за фактичне користування земельною ділянкою відповідно до ст. 1212 ЦК України, в межах строку позовної давності, а саме за період із 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року. Адвокат відповідача - Савченко В.В. у судовому засіданні проти позову категорично заперечував. Просив урахувати факт тривалого неукладання Черкаською міською радою договору оренди землі. Вказав, що позивачем порушено принцип належного врядування. Додав, що відповідач надсилав міській раді протокол розбіжностей щодо запропонованого нею варіанту договору оренди, але міська рада наполягала на пунктах, які не дозволяють спокійно займатись бізнесом та є неприпустимими для сторони відповідача. Проте Черкаська міська рада вирішила діяти в інший спосіб і винесла питання про стягнення коштів за користування земельною ділянкою на розгляд Комісії про визначення збитків, рішення якої приймалось навіть без виїзду на місце і без визначення площі земельної ділянки. Представник просив також урахувати, що позивачем не доведено розмір заборгованості, який міська рада просить стягнути. [PERSON] у судовому засіданні погодився з доводами свого адвоката. Зазначав, що купуючи нерухомість, він прагнув займатись бізнесом, для чого йому потрібна була офіційно оформлена земельна ділянка. Проте через незрозумілу позицію Черкаської міської ради договір оренди земельної ділянки так і не було укладено, що відлякало інвесторів та призвело до необхідності продажу раніше придбаних ним нежитлових приміщень. Зазначив, що взагалі не використовував придбані ним нежитлові приміщення і доказів щодо цього міська рада не надала. Він, як порядна людина, пропонував позивачу і на час розгляду справи в суді згоден сплатити міській раді грошові кошти за користування земельною ділянкою безпосередньо під належними йому в спірний період нежитловими приміщеннями, але позивач проти цього заперечує та фактично просить стягнути суму, яка є більшою навіть за вартість нерухомого майна і яку нараховано в тому числі через їх бездіяльність. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 22 серпня 2013 року та 23 серпня 2013 року [PERSON] набув у власність на підставі договорів купівлі-продажу нежитлові будівлі по [ADDRESS] , а саме: олійницю літ. А-І, а, шлакоблочну, загальною площею 122,4 кв.м., підсобне приміщення літ.В. (а.с.10-11) Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 120 ЗК України (в редакції станом на серпень 2013 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 22 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до Центру надання адміністративних послуг Департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,3526 га за адресою [ADDRESS] під олійницю, в оренду на 49 років (а.с. 77). Рішенням Черкаської міської ради № 2-273 від 4 листопада 2014 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,3526 га в оренду по [ADDRESS] та зобов`язано його укласти з Черкаською міською радою договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу) за час фактичного користування земельною ділянкою з моменту набуття права власності на нежитлові будівлі (а.с.12). За змістом рішення Черкаської міської ради № 2-1639 від 18 вересня 2015 року зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою м. Черкаси на земельну ділянку площею 0,3526 га в межах, визначених технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянину [PERSON] площею 0,3526 га по [ADDRESS] . Надано [PERSON] зазначену земельну ділянку під нежитлові будівлі (олійницю) в оренду на 49 років, але не пізніше, ніж до початку планової забудови (а.с.13-14). У цьому ж рішенні зазначено, що за основним цільовим призначенням земельну ділянку віднесено до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а за функціональним використанням - до земель комерційного використання; зобов`язано [PERSON] укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою та здійснити дії, направлені на державну реєстрацію права оренди земельної ділянки протягом 2 місяців з дати прийняття рішення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України (в редакції станом на вересень 2015 року) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пункт «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (стаття 125 ЗК України). З огляду на викладене, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Таким чином, повноцінно користуватись окремою сформованою земельною ділянкою площею 0,3526 га по [ADDRESS] , яку було передано [PERSON] в оренду відповідно до рішення Черкаської міської ради № 2-1639 від 18 вересня 2015 року, він міг лише після укладення договору оренди вказаної земельної ділянки та державної реєстрації цього права. Судом також установлено, що у період із 16 листопада 2015 року по серпень 2017 року [PERSON] неодноразово звертався до Черкаської міської ради та Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради із заявами про укладення з ним договору оренди земельної ділянки та здійснення дій, направлених на державну реєстрацію права оренди (а.с. 84, 86, 89, 92, 96, 99, 102, 103). У зазначених зверненнях [PERSON] постійно наголошував на тому, що не може використовувати земельну ділянку, яку прагне отримати в оренду, за цільовим призначенням. З різних причин у задоволенні звернень [PERSON] щодо укладення договору оренди було відмовлено, а саме: у зв`язку з ненаданням витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що віднесена до категорії земель комерційного використання (а.с. 85, 87-88), у зв`язку з ненаданням доказів щодо реєстрації його як суб`єкта господарювання (а.с. 93-94, 100-101). Листом №3094-01-25 від 14 серпня 2017 року Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради направив для підписання [PERSON] проект договору оренди землі, до якого додано копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №378/0/25-17 від 21 липня 2017 року. (а.с.15,16-19) 13 листопада 2017 року [PERSON] повідомив Черкаську міську раду про те, що не може підписати запропонований проект договору оренди у зв`язку з ненаданням належної нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У листі також зазначено, що заявник за цей час не використовував земельну ділянку (а.с. 21, 106). У судовому засіданні [PERSON] також пояснював, що в підпункті з) пункту 31 запропонованого Черкаською міською радою Договору оренди містилось положення, відповідно до якого він як орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю суму упущеної вигоди (не отриманого прибутку) в розмірі орендної плати за весь період з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 18 вересня 2015 року № 2-1639 до моменту державної реєстрації права оренди (а.с. 17). Зазначене положення, з огляду не безпідставне затягування міською радою розгляду питання про виділення йому земельної ділянки та укладення договору, він вважав несправедливим, невигідним і навіть кабальним для себе. 29 листопада 2017 року [PERSON] надіслав на адресу Черкаської міської ради для підписання договір оренди землі та протокол розбіжностей (а.с. 107). 14 грудня 2017 року Черкаська міська рада повідомила [PERSON] про незгоду із редакцією абз. 2 пункту 13, пункту 14, підпункту з) пункту 31 запропонованої останнім редакції договору оренди (а.с. 108). Зміст листування [PERSON] із позивачем свідчить про те, що відповідач не втрачав інтересу до належного оформлення права оренди земельної ділянки площею 0,3526 га по [ADDRESS] , вів активне листування з позивачем, яке все ж не дало бажаного результату. У судовому засіданні сторони підтвердили, що жоден із них не звертався до суду з позовом про зобов`язання іншу сторону укласти типовий договір оренди указаної земельної ділянки. 25 лютого 2020 року [PERSON] відчужив на користь іншої особи належні йому нежитлові будівлі, що розташовувались на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15). У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц. Заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON] на користь міського бюджету м. Черкаси безпідставно утримані кошти в розмірі 152 158 грн 29 коп. за період із 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року (у межах строку позовної давності), позивач посилався на те, що відповідач фактично користувався всією земельною ділянкою площею 0,3526 га по [ADDRESS] без відповідних правовстановлюючих документів, а розрахунок заборгованості зроблено з урахуванням положень Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам і такий розрахунок враховує, зокрема, й нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки. На необхідності стягнення з особи, яка володіє житловими чи нежитловими приміщеннями на земельній ділянці і не оформила жодного правового титулу на земельну ділянку, грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України за користування такою земельною ділянкою, в тому числі й земельною ділянкою під такими житловими чи нежитловими приміщеннями, зазначав і КЦС ВС у своїй постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 642/4792/17, а також ВП ВС у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, надані позивачем матеріали не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що [PERSON] використовував земельну ділянку площею 0,3526 га по [ADDRESS] за час володіння ним нежитловими приміщеннями, що розташовані на цій ділянці. Натомість подані ним звернення до Черкаської міської ради від 29 лютого 2016 року (а.с. 89), 5 травня 2016 року (а.с. 92), 7 липня 2016 року (а.с. 96), 7 вересня 2016 року (а.с. 99), 9 грудня 2016 року (а.с. 102), 15 лютого 2017 року (а.с. 103), 20 грудня 2017 року (а.с. 110), 12 червня 2018 року (а.с. 116), 29 серпня 2018 року (а.с. 125) містять заклики звернути увагу органу місцевого самоврядування на невикористання [PERSON] зазначеної земельної ділянки, які міською радою не спростовано відповідними письмовими доказами в суді. Отже, доводи позивача про використання відповідачем земельної ділянки у заявлений період є припущеннями. Разом з тим, у спірний період відповідач фактично користувався земельною ділянкою під придбаними ним нежитловими приміщеннями, чого він не заперечував у судовому засіданні, а тому з нього підлягають стягненню безпідставно утримані грошові кошти у розмірі орендної плати за період із 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року за користування земельною ділянкою загальною площею 122,4 кв.м. по [ADDRESS] . За змістом п. 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають й інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. Згідно з абзацом третім частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом першим пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»). Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення комісією міської ради розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності. 20 червня 2018 року Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в м. Черкаси складено акт, затверджений рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31 липня 2018 року № 655, згідно з яким визначено збитки у вигляді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування [PERSON] земельною ділянкою на [ADDRESS] , площею 0,3526 га (кадастровий № 7110136700:01:008:0061) за період з 18 вересня 2015 року по 31 травня 2018 року в розмірі 150 941 грн 41 коп. (а.с. 122-123). Відповідно до наданих суду доказів, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на [ADDRESS] , площею 3 526 кв.м. у спірний період становить 1 974 313 грн 18 коп. (а.с. 19, 22, 23), а тому очікувана плата в рік за користування вказаною земельною ділянкою становить 59 229 грн 40 коп. (тобто 3 % від нормативної грошової оцінки). Таким чином, за розрахунками суду, плата за користування 122,4 кв.м. указаної земельної ділянки становить 171 грн 36 коп. на місяць та 5 279 грн 09 коп. за період із 1 серпня 2017 року по 24 лютого 2020 року (в межах позовних вимог), яка й підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову (позов задоволено на 3,47 % від заявленої позивачем до стягнення суми), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 79 грн 20 коп. (2282,37грн сплаченого судового збору* 3,47%=79,20 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial