Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

у лютому 2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути [PERSON] ([INFO], РНОКПП [NUMBER]) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» суму заборгованості у розмірі 19254 (дев'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят чотири гривні) 13 коп. та судовий збір по справі у розмірі 1600 грн 00 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 31.01.2016 між сторонами укладено договір кредиту №001ВІ10160331001 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 24314 грн 02 коп. зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки за кредитом у розмрі 15% річних з дати укладення цього договору і до 30.03.2017, а з починаючи 31.03.2017 - 20% річних, кінцевий термін кредиту до 30.03.2019, погашення боргу здійснюється шляхом договірного списання, при цьому відповідачем по справі неодноразово допускалися порушення умов договору в частині прострочення строків погашення кредиту в результаті чого утворилася заборгованість. 15.12.2017 набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.01.2018 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 37). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 31.03.2016 між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №001ВІ10160331001 відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 24314 грн 02 коп. зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки за кредитом у розмірі 15% річних з дати укладення цього договору до 30.03.2017, а починаючи з 31.03.2017 - 20% річних, погашення кредиту повинно здійснюватися до 31 числа кожного місяця, починаючи з квітня 2016 р. з кінцевим терміном повернення заборгованість по кредиту до 30.03.2019, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитом у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування (а.с. 7-19). У період дії договору відповідачем неодноразово допускалися порушення умов договору в частині прострочення строків погашення кредиту в результаті чого станом на 24.11.2017 утворилася заборгованістьу розмірі 19254 грн 13 коп., яка складається із: заборгованість за кредитом у розмірі 16209 грн 34 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 2160 грн 22 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 451 грн 52 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 172 грн 42 коп.; інфляційних витрат у розмірі 70 грн 51 коп. (а.с. 29-32). На виконання умов договору відповідачу 12.12.2017 була направлена вимога про досудове врегулювання спору, однак на дату подання позовної заяви до суду вимог залишилася не виконана (а.с. 26). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідачем не було належним чином виконано умови вищезазначеного кредитного договору, а також ним не було спростовано вищезазначених позовних вимог позивача на підставі чого позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1600 грн 00 коп.

Outcome: approved