overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

У листопаді 2021 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що 10.09.2004 року вона отримала державний акт серії ХС №055673 на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області. У зазначеному державному акті допущена помилка у написанні її прізвища та побатькові, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », що позбавляє [PERSON] в повному обсязі здійснювати своє право власності та користування. У зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт належності їй вищезазначеного правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 03.11.2021 року було відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилася, заявою від 03.11.2021 року просила справу розглядати за її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, заявою від 26.11.2021 року просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області 23.09.1998 року вбачається, що заявник - [PERSON] , [INFO] , народилася у м. Владивосток Росія, зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 12.05.1999 року, [PERSON] , 1942 року народження, є пенсіонером за віком (а.с.6-а). Згідно із копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №055673, виданого Бургунською сільською радою Бериславського району Херсонської області 04.11.2004 року, на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року №723, [PERSON] , яка проживає в с. Бургунка, належить земельна ділянка площею 2,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 6). Зважаючи на те, що через зміни в законодавстві щодо видачі правовстановлюючих документів на землю, внести виправлення у державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХС №055673 від 04.11.2004 року в частині неправильного написання прізвища та по батькові заявника позасудовим шляхом не вбачається можливим, враховуючи, що помилки допущені через неправильний переклад з російської мови, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати своє право власності та користування на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 листопада 2021 року Оболонським районним судом м. Києва прийнято до провадження позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивач обґрунтовував тим, що 25 січня 2003 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 8. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, внаслідок чого подальше збереження сім`ї є неможливим. Позивач зазначив, що вони з [PERSON] не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, подала до суду заяву, у якій зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2003 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 8 (а. с. 3). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народилася діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 4, 5, 6). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи не мешкають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що останнім часом вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. При цьому, в позові вказувала, що кожен з подружжя живе своїм особистим життям. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила проводити судовий розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 10 липня 2018 року, сторони зареєстрували шлюб у Подільському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, актовий запис - 91 (а.с.6). Шлюб укладено між сторонами вперше. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] ( а.с.10). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.03.2016 року Міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сім`я розпалась остаточно, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв`язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували 02 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис №1326. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 08 січня 2000 року у Деснянському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції у м. Києві, актовий запис № 14. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв`язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те що вони перебувають в шлюбі з 10.08.2019 року. Від спільного проживання в шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів. В підготовче засідання позивач не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, справу просить розглядати у його відсутності, термін на примирення не надавати. В підготовче засідання відповідач не з`явилася, однак до суду надійшла заява в якій позовні вимоги визнала, просить шлюб розірвати, справу розглядати у її відсутності, термін на примирення не надавати. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~200\~\~ЦПК\~України «За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами існують формальні шлюбні відносини на ґрунті непорозуміння одне до одного та різних поглядів на життя, розходження поглядів на сімейні відносини, несумісність характерів, у зв`язку із чим спільне життя між сторонами не склалося. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася і не може бути збережена, в зв`язку з чим подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача в плані влаштування власного життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02 липня 2016 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02 липня 2016 року Кудрівською сільською радою Сосницького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 4). Від даного шлюбу строни мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 березня 2021 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача подала до суду заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, зазначивши про підтримку позовних вимог. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 05 березня 2021 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 255 (а.с. 4). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved