Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2014 року до позивача по справі звернулась жителька [ADDRESS] , [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини [PERSON] , [INFO] , згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2009 року про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі поданих документів [PERSON] було призначено вищевказану допомогу на шість місяців: з 01.08.2014 по 31.01.2015. Для призначення тимчасової державної допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової державної допомоги, декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки, видані ВДВС Вінницького РУЮ Вінницької області, про неотримання аліментів від батька дитини [PERSON] , на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01.08.2014 по 31.12.2016 перебування [PERSON] в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на обліку, як одержувача тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, вона отримала зазначену допомогу на суму 12 434 грн 36 коп. Враховуючи те, що [PERSON] за період серпень 2014 - грудень 2016 не сплачував аліменти і фактично аліменти гр. [PERSON] на їхню спільну дитину отримала за рахунок коштів держави, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь вищевказаної суми коштів. Крім того, 22.05.2019 представником позивача через канцелярію суду повторно, у зв`язку з відмовою в задоволенні попереднього клопотання, подано письмове клопотання про звільнення Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації від сплати судового збору, оскільки останнє є органом виконавчої влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету та не є прибутковою організацією. На підтвердження цього, до клопотання долучено довідку № 2356, видану Управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації 21.05.2019, згідно з якою видатки по сплаті судового збору проводяться за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Кошторисним призначенням на 2019 рік за КПКВК 7721010 «Здійснення виконавчої влади у Вінницькій області» по КЕКВ 2800 Управлінню праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації виділено лише 300,00 грн, проте вони використані у повному обсязі станом на 21.05.2019. В судове засідання 29.10.2019 учасники справи не з`явились. Представник позивача згідно з дорученням Сучкова В.С. попередньо подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в поданій заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являється без поважних причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення - судової повістки. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію представника позивача, викладену у письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що Вінницьким районним судом Вінницької області рішенням від 25.05.2009 по справі № 2-816/2009 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 06.04.2009, і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 06.12.2009, а 09.06.2009 на підставі заяви стягувача [PERSON] Вінницьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист № 2-816/2009, що підтверджується його копією (а.с. 5). Однак, стягуваних за рішенням суду коштів мати дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не отримувала, що підтверджується копіями довідок Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про неотримання коштів (а.с. 8, 10, 12, 15, 20). За вказаних обставин, на підставі поданої [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації заяви їй було призначено соціальну допомогу на шість місяців: з 01.08.2014 по 31.01.2015, та в подальшому, на підставі повторних звернень, нарахування такої допомоги було продовжено включно по 31.12.2016, що підтверджується копіями заяв про призначення такої допомоги та копіями декларацій про доходи та майновий стан (а.с. 7, 9, 11, 13, 14, 16-17, 18-19). За період з 01.08.2014 по 31.12.2016 перебування [PERSON] в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на обліку, як одержувача тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, вона отримала зазначену допомогу на суму 12 434 (дванадцять тисяч чотириста тридцять чотири) грн 36 коп., що підтверджується довідкою про виплату допомоги від 20.05.2019 (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з пунктом 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів, як таких, що виплачені з державного бюджету у виді тимчасової державної допомоги, є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача та ту обставину, що, відповідно до ухвали суду від 18.06.2019 судом відстрочено сплату судового збору у даній справі до ухвалення рішення, тому в порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 гривень стягнути з відповідача в дохід держави. В зв`язку з зазначеними обставинами, суд вважає за необхідне заяву позивача від 08.07.2019 про звільнення позивача від сплати судового збору не розглядати. На підставі викладеного та

Outcome: approved