Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «ОЛІМП-ЮГ» та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування », третя особа [PERSON] про визнання договору недійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що в провадженні Приморського суду м.Одеси знаходиться цивільна справа №522/17808/15-ц за позовом АТ «СК «АХА Страхування» до [PERSON] О,Д, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку зворотньої вимоги- регресу. Між Одеською дирекцією ПрАТ «СК «АХА Страхування», з однієї сторони, та ПП «ОЛІМП ЮГ» в особі директора [PERSON], що діє на підставі статуту, з іншої сторони, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14 травня 2012 року. Відповідно до вищезазначеного договору, вигодонабувачем виступає ПП «ОЛІМП ЮГ». Того ж дня, 14 травня 2012 року, між Страховиком та Страхувальником було укладено Додаткову угоду № до цього Договору, відповідно до якого вигодонабувача було змінено з ПП «ОЛІМП ЮГ» на фізичну особу [PERSON]. Позивач вважає, що укладаючи з Одеською дирекцією ПрАТ «СК «АХА Страхування» Договір, [PERSON], діючи від імені та в інтересах ПП «ОЛІМП ЮГ», директором якого він був, при укладанні цього Договору повністю за відсутності правових підстав визначив игодонабувачем самого себе. А відтак, [PERSON], як представник ПП «ОЛІМП ЮГ», уклавши Договір та Додаткову угоду до нього в своїх же інтересах не мав права на отримання страхового відшкодування. З огляду\~на наведене,\~позивач вважає,\~що має\~право вимагати\~ визнати\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту №\~0722а/12оАС\~від 14\~травня 2012\~року та\~Додаткову угоду\~№ 1\~до цього\~Договору №\~0722а/12оАС\~від 14\~травня 2012\~року,\~укладені між\~Одеською дирекцією\~ПрАТ «СК\~«АХА Страхування»\~та ПП\~«ОЛІМП \~ЮГ» в\~особі директора\~[PERSON],\~недійсним,\~на підставі\~ч.2,3\~ст.\~ст.\~ 238 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі просив його задовольнити. Представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, а також надав письмові заперечення. Інші сторони у судове засідання не зявились, про час слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до позову документів, приходить до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14.05.2012 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ПП «ОЛІМП ЮГ» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС, відповідно до якого Страховиком було застраховано майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобілем [NUMBER], надалі- Договір страхування. Пунктом 3. Договору страхування Вигодонабувачем визначено є ПП «ОЛІМП ЮГ». 14.05.2012 року Додатковою угодою №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №0722а/12оАС від 14.05.2012 року, надалі- Додаткова угода, в п. 3 Договору було внесено зміни, а саме: Вигодонабувачем визначено [PERSON], який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положенням ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Частина 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктом 31.10 Договору страхування предбачено, що всі зміни та доповнення до Договору приймаються за згодою сторін у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних права обовязків ы здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. [PERSON] під час укладання Договору та Додаткової угоди від імені ПП «ОЛІМП ЮГ» діяв на підставі Статуту, а не довіреності. Підписання договорів входить в його обовязків як директора ПП «ОЛІМП ЮГ». Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними розяснено, що правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. Відповідно до Договору та Додаткової угоди до нього, позивач, [PERSON] не є його стороною. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними розяснено, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Згідно з ч.3 ст. 215 ЦК України \~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.5 ст. 216 ЦК України \~вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] не є стороною Договору та Додаткової угоди до нього тому й не має правових підстав для подачі позову, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed