Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у зв'язку із непрацездатністю в розмірі 1500 гривень щомісячно на увесь період її непрацездатності, починаючи з дня подання позову. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач є її батьком. У період неповноліття останній сплачував на її утримання аліменти. На даний час у зв'язку із отриманими травмами в результаті дорожньо-транспортної пригоди їй встановлена друга група інвалідності до 01.07.2019 року. Вона перенесла оперативне втручання і на лікування були понесені значні кошти. Для відновлення здоров'я потребує реконструктивного хірургічного та санаторно-курортного лікування. Матір, з якою вона проживає, самостійно утримувати її неспроможна. Батько ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює і отримує заробітну плату. Провадження в справі відкрито ухвалою від 03.10.2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 26.10.2018 року відповідач в канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, у якому не заперечив необхідності надання позивачу(його дочці) матеріальної допомоги у зв'язку з її непрацездатністю, однак не погодився із визначеним останньою розміром і періодом такого утримання. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач щомісячно отримує 1452 гривні соціальної допомоги, інвалідність їй встановлена до 01 липня 2019 року. Його заробітна плата становить 2997,01 гривень, з якої сплачує 972 гривень аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] та окрім цього на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери. У зв'язку із цим спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки від його заробітку і вважає, що таке стягнення може бути лише на період встановленої інвалідності - до 01.07.2019 року. На підставі інформації з Інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованих листів встановлено, що примірник відзиву позивач особисто отримала 29.10.2018 року. 13.11.2018 року в канцелярії суду зареєстрована відповідь на відзив, яку позивач цього ж дня надіслала на адресу відповідача. Вказана відповідь на відзив підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України у зв'язку з її поданням після закінчення встановленого судом п'ятиденного строку. Клопотання про продовження строку на подання відповіді на відзив позивач не подала. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Матеріалами справи та письмовими заявами сторін стверджено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] [INFO] позивач досягла повноліття. До цього часу з відповідача на її утримання стягувались аліменти згідно з рішенням Любомльського районного суду від 20.02.2006 року. Позивач проживає з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї Згоранської сільської ради від 12.09.2018 року. Згідно із копією довідки до акту огляду МСЕК від 19.07.2018 року позивачу [PERSON] встановлено другу групу інвалідності загального захворювання внаслідок ДТП. Інвалідність встановлена до 01.07.2019 року, дату чергового переогляду визначено на 22.06.2019 року. На підставі копій виписок із медичної картки стаціонарного хворого №4079 та №52407/416/432 встановлено, що позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала численні тілесні ушкодження. 18.04.2018 року її прооперовано(реконструкція, репозиція кісток середньої та нижньої третини обличчя). Відповідно до Детального звіту по замовленню Київської обласної клінічної лікарні від 01.08.2018 року загальна вартість замовлених позивачем медичних послуг становить 6852,84 гривні, з яких сплачено 6376,59 гривень, що також підтверджується Актом цієї клінічної лікарні про надані медичні послуги. Копіями наданих позивачем фіскальних чеків стверджено придбання ряду медикаментів. Згідно із копією виданого ТОВ «Іматех Медікал» рахунку на оплату №52 від 10.04.2018 року позивач значиться покупцем медичних засобів на загальну суму 196484,00 гривень. Довідкою Управління соціального захисту населення Любомльської райдержадміністрації від 26.10.2018 року стверджено, що позивач перебуває на обліку як одержувач державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, і щомісячно отримує 1452 гривень соціальної допомоги. Відповідач проживає разом із своїми батьками, які є особами похилого віку(батько - [INFO], мати - [INFO]), що встановлено на підставі довідки Рівненської сільської ради Любомльського району від 23.10.2018 року. Згідно довідки підприємця [PERSON] від 26.10.2018 року відповідач з 01.04.2018 року працює пилорамщиком і отримує заробітну плату в сумі 2997,01 гривень. З розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів встановлено, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дитину у щомісячному розмірі в сумі 972 гривні. Станом на 01.11.2018 року заборгованість відсутня. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту цієї норми дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька(матері) утримувати свою повнолітню дочку(сина) необхідні наявність трьох умов: дочка(син) є непрацездатними; дочка(син) потребує матеріальної допомоги; батько(мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку(сина). Факт непрацездатності та потреби в матеріальній допомозі позивача доводиться довідкою до акту огляду МСЕК, медичною документацією про стан її здоров'я і необхідність лікування, а отримуваний нею розмір соціальної допомоги є явно недостатнім для покриття витрат для свого утримання і лікування. Спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу підтверджується довідкою про його заробітну плату. Зазначені обставини не заперечуються і визнаються самим відповідачем. Отже, зазначене дає суду підстави вважати, що заявлені позивачкою вимоги по їх суті належним чином обґрунтовані і підтверджені дослідженими доказами. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У справі встановлено, що відповідач працює, отримує регулярний дохід, на утримання неповнолітня дитина він сплачує аліменти. Перебування на утриманні відповідача його батьків суд до уваги не приймає, оскільки надана ним довідка, окрім їх спільного проживання, інших обставин не підтверджує. При визначенні розміру аліментів і способу їх стягнення суд враховує рівень доходів кожної сторони; величину їх витрат з огляду на потреби кожного із них; отримання відповідачем регулярного доходу, який доводить його спроможність надавати матеріальну допомогу. Виходячи із принципу рівності прав та обов'язків батьків вважає наявними підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці на рівні 1/4 від його заробітку(доходу), а не у твердій грошовій сумі як просить позивач. Визначення судом такого способу стягнення аліментів не виходить за межі заявлених позовних вимог в розумінні ч.1 ст.13 ЦПК України, так як в силу статті 200 СК України вирішення питання стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів віднесено саме до компетенції суду. Аліменти суд вважає за необхідне стягувати упродовж усього періоду перебування позивача у статусі особи з інвалідністю другої групи. Підстав обмежуватись зазначеною в довідці до акту огляду МСЕК датою встановлення інвалідності - до 01.07.2019 року, на що вказує відповідач, суд не вбачає, оскільки цій даті передує уже призначений черговий переогляд - 22.06.2019 року. Припинення призначеної групи інвалідності чи встановлення іншої за результатами переогляду є самостійною підставою для припинення стягнення присуджених аліментів. Продовження ж цієї групи інвалідності не змінює та іншим чином не впливає на характер спірних правовідносин між сторонами в справі. Враховуючи встановлений судом спосіб та період стягнення аліментів, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191, ст.201 СК України аліменти на повнолітню дочку(сина) за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial