Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті йогобатька [PERSON], який помер[INFO] в м.ГордівкаДонецької області, що відноситься до тимчасово окупованої території України. Посилалась на те, що для отримання свідоцтва про смерть необхідне встановлення факту смерті, оскільки державні органи на території України не визнають документів наданих державними органами на території не підконтрольній Україні. Зазначала, що встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення спадщини. У судове засідання заявник не з'явилась, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа не направила на адресу суду письмових пояснень та не просила розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається звідмови у проведенні державної реєстрації смерті № 16.7-73 від 21.02.2017 рокуОболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив [PERSON] в реєстрації смерті [PERSON] (а.с. ). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], останній був зареєстрований з 28.03.2003 року у м. Горлівка (а.с. ). Згідно інформації, що міститься в лікарському свідоцтві про смерть, довідці про причину смерті та свідоцтві про смерть, [PERSON] помер від гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичного коронарокардіосклерозуу віці 79 рік, [INFO] у м.Горлівка Донецької області (а.с. ). Відповідно до інформації, що міститься в договорі-замовленні № 153 від 13.02.2017 року, договорі-заявці № 132 від 14.02.2017 року та акті прийому-передачі послуг до договору-замовлення № 153 від 13.02.2017 року вбачається, що [PERSON] поховано 14.02.2017 року на Центральному міському кладовищі № 2 м. Горлівка, що розташоване по вул. Інтернаціональній (а.с. ). Відповідно до п.п. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Враховуючи, що матеріали справи містяться належні та допустимі докази того, що [PERSON] помер від гострої серцево-судинної недостатності, атеросклеротичногокоронарокардіосклерозуу віці 79 рік, [INFO] у м.Горлівка Донецької області, суд вважає доведеним факт його смерті. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved