Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив припинити заставу на належний йому автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. [NUMBER] , номер шасі (рами/кузова) [NUMBER] та внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, інформацію про припинення застави №13949510, внесеної до реєстру 13.10.2013 року відносно вказаного автомобіля. В обґрунтування позову зазначив, що 08.07.2006 року, між ним та TOB «Український промисловий банк» був укладений договір застави на автомобіль Daewoo Lanos, [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткачуком C.B. на забезпечення виконання умов кредитного договору №222/ПВ-06 від 07.07.2006 року. 26.07.2016 року, AT «Дельта Банк» листом №05-3311037 від 26.07.2016 року повідомило його про відступлення ТОВ «Укрпромбанк» права вимоги банку по кредитному договору №222/ПВ-06. Одночасно було надано виписку по особовому рахунку по вказаному кредитному договору, з якої вбачається, що станом на 22.07.2016 року, ним всі зобов`язання по кредитному договору №222/ПВ-06 виконано у повному обсязі, і заборгованості немає. Крім того, 26.03.2014 року, старшим державним виконавцем ВДВС Обухівського МРУЮ ВП №40654309 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням зобов`язання. З отриманого ним витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що існує застава рухомого майна, зареєстрована 13.10.2013 року за №. 13949510, на автомобіль Daewoo Lanos, [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . В зв`язку з наявністю обтяження він не може вільно розпоряджатись своїм майном. Звертаючись до відповідача з вимогою про отримання документів про припинення застави, відповіді не отримав, тому змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено в підготовче судове засідання. 15.03.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вимоги позивача заперечуються, з підстав наявності у нього заборгованості за кредитним договором №222/ПВ-06 у розмірі 69 834,40 грн, отже забезпечене заставою зобов`язання не є припиненим, тому й застава є дійсною. 04.04.2019 року позивач заперечив відзив відповідача, та зазначив, що заборгованості за вказаним кредитним договором він не має, про що також свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним погашенням заборгованості по кредитному договору 222/ПВ-06. Крім того, зауважив, що вказана заборгованість не була спірною, оскільки визначена рішенням суду і стягнута в примусовому порядку, за результатами виконання рішення, виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Отже вважає, що відзив недоведений, на підтвердження викладеного в ньому відповідачем не надано жодного доказу. Ухвалою від 04.09.2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, шо позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 07.07.2006 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» укладено договір застави, предметом якого є належний [PERSON] автомобіль Daewoo Lanos, [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , з метою забезпечення вимог за кредитним договором 222/ПВ-06 (а.с.8-9). Зі змісту листа АТ «Дельта Банк» від 26.07.2016 року вих.№05-3311037 вбачається, що право вимоги за кредитним договором №222/ПВ-06 у 2010 році було відступлене ТОВ «Укрпромбанк» - АТ «Дельта Банк» (а.с. 10). Заставу на автомобіль зареєстровано 13.10.2013 року приватним нотаріусом КМНО Ковальчук С.П., за №13949510 (а.с. 14). Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2014 року (ВП40654309), винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Обухівського МУЮ Колісником В.В., виконавче провадження за виконавчим документом №2-629/13, виданим 22.05.2013 р. Обухівським районним судом Київської області, закінчено в зв`язку зі сплатою боргу в розмірі 39 013,97 грн на користь ПАТ «Дельта Банк», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 12). Постановою цього ж державного виконавця від 19.06.2014 року звільнено з-під арешту належний [PERSON] автомобіль Daewoo Lanos, [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. Статтею 316 ЦК України, визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За ст.593 ЦК України, однією з підстав припинення права застави є припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля Daewoo Lanos, [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (а.с. 17). Крім того, в матеріалах справи містяться дані, про закінчення виконавчого провадження (ВП №40654309) за виконавчим документом №2-629/13, виданим Обухівським районним судом Київської області на виконання рішення цього суду у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення 39 013,97 грн (а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про заставу», заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. Згідно вимог ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Згідно ч. 5 та ч.6 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Отже з наведеного вбачається, що відомості до Державного реєстру обтяжень рухового майна, згідно із Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» має право вносити держатель або реєстратор Державного реєстру. Згідно Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 року №830, держателем реєстру є Міністерство юстиції України (забезпечує ведення реєстру), а адміністратором є державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, і відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення реєстру, збереження та захист даних, що містяться у реєстрі. Отже АТ «Дельта Банк» не входить до кола осіб, які мають право (повноваження) вносити будь-які відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідач є тим учасником процесу, який вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі саме позивачем. Оскільки відповідач за даним позовом - АТ «Дельта Банк», не наділений повноваженнями вносити відомості (інформацію) до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, позовні вимоги [PERSON] до АТ «Дельта Банк» не підлягають задоволенню. Крім того, суд зауважує, що згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №58234658 від 30.01.2019 р. запис про обтяження належного позивачу рухомого майна вилучено за завершенням п`ятирічного терміну зберігання (а.с. 14). Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному Державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Враховуючи зазначену норму закону, а також беручи до уваги відомості з витягу (а.с. 14) слід дійти висновку, що в даному випадку права позивача не порушені. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже в даному випадку судові витрати позивачу не відшкодовуються, в зв`язку з відмовою у позові. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed