Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача з правом заявляти самостійні вимоги - [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. Обґрунтовуючи позов зазначила, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денному відділенні у Кіровоградському кооперативному коледжі економіки і права імені М.П. Сая Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств. Позивач надає матеріальну допомогу донці, проте коштів не достатньо, а тому посилаючись на вказані обставини просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) і до закінчення [PERSON] навчання - 31.06.2020 року, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Ухвалою суду від 14.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25-27). Позивач 08.11.2019 року разом з позовом надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив проти задоволення пред`явлених позовних вимог. Відзив на позов до суду не надходив. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 30.01.2020 року. Пояснення третьої особи щодо позову до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази, надані позивачем, відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 2010 року (а.с.8). Відповідно до довідки від 07.11.2019 року №484, виданої виконавчим комітетом Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області сім`ю [PERSON] складає донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] навчається на денному відділенні у Вищому навчальному закладі Кіровоградського кооперативного коледжу економіки і права імені М.П. Сая Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств з 01.09.2016 року, що підтверджується довідкою заступника директора з начально-виховної роботи, виданої 06.11.2019 року №19633.(а.с.9). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в період навчання в добровільному порядку не надає. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Довідкою від 04.02.2020 року №40, виданої керівником Приватного підприємства «Алмаз-М» встановлено, що [PERSON] з 01.03.2019 року працює в Приватному підприємстві «Алмаз-М» та займає посаду оператора виробничої дільниці. Отриманий дохід за період з 01.03.2019 року по 31.12.2019 року склав 45120 грн. 00 коп. (а.с.38). Згідно ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, відсутність заперечень відповідача у задоволенні позову та його платоспроможність надавати матеріальну допомогу, а також потребу повнолітньої доньки в отриманні матеріальної допомоги, яка навчається та знаходиться на утриманні позивача, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved