Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу у відповідних органах. Від таких відносин у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . На теперішній час відносини між ними припинені. Дитина після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надав, у зв`язку з чим з нього були стягнуті аліменти в судовому порядку. На теперішній час між батьками дитини є спір щодо визначення місця проживання дитини. Вона, матір дитини, має об`єктивні побоювання щодо того, що батько дитини свавільно і протиправно змінить місце проживання дитини, шляхом її викрадення. При цьому, вона має постійне місце роботи, стабільний дохід, має постійне місце проживання, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалась, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, спиртними напоями чи наркотичними речовинами не зловживає, має нормальний стан здоров`я. За місцем мешкання характеризується виключно позитивно. Нею створені усі належні умови для нормального фізичного та психічного розвитку дитини, у зв`язку з чим просила визначити місце проживання дитини разом з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказав, що між ними фактично відсутній спір, оскільки дитина і так проживає з матір`ю, проти чого він не заперечує. Представник третьої особи Голик О. В . в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності і визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] , виданим 17.10.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у дніпропетровській області, актовий запис про народження № 1359 від 17.10.2012 року (а.с.7). Батьки дитини, [PERSON] і [PERSON] , не перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між батьками дитини виникли неприязні стосунки, в результаті чого, вони не дійшли згоди щодо порядку участі у вихованні і спілкуванні батька з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, обидва батьки позитивно характеризуються за місцем роботи і за місцем проживання, що підтверджується долученими до матеріалів справи характеристиками на них обох. Вони обидва мають офіційне працевлаштування і постійні сталі доходи. Так, інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав. Так, згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради від 18.02.2019 року за № 47/05-38, долученого до матеріалів даної справи, діючи в інтересах дитини,

Outcome: approved