Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач),про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.02.2015 року відповідач звернувся до позивача щодо надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операцій, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачу була призначена та виплачувалася вказана допомога, однак, проведеною ревізією Державної аудиторської служби України було встановлено, що відповідач отримував допомогу по недійсному документу, у зв`язку з чим, виникли підстави для її повернення. Оскільки відповідач не надав додаткові підтверджуючі документи, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно виплаченої грошової допомоги в розмірі 8 310,42 гривень, а також судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2019 року провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Представник третьої особи подала пояснення, в якому підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 25.02.2015 року відповідач звернувся до позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 10). Рішеннями від 03.03.2015 року, 03.09.2015 року відповідачу було призначено допомогу переміщеним особам (а.с. 23-24). Актом ревізії Державної аудиторської служби України від 17.10.2016 року № 04-22/5 встановлено що відповідач отримував допомогу за недійсним документом, який посвідчує особу та громадянство України. Відповідно до витягу з бази недійсних документів Державної міграційної служби України паспорт серії [NUMBER], який був пред`явлений відповідачем для отримання виплати, числиться в базі даних МВС України серед викрадених та втрачених від 16.12.2008 року (а.с. 22). 09.12.2016 року, 23.02.2017 року, 31.03.2017 року та 22.11.2017 року позивач звертався до відповідача щодо повернення переплати щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 25.02.2015 року по 08.12.2015 року в сумі 8 310,42 гривень (а.с. 12-15). Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядком № 505). Відповідно до п. 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Згідно з п. 5 Порядку № 505 для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку. Відповідно до п. 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. Пункт 12 Порядку № 505 передбачає, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved