Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання заповіту нікчемним В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON] є його рідним братом по батькові. [INFO] померла бабуся сторін [PERSON] . Позивачу було достовірно відомо від бабусі, що вона заповідала все своє майно позивачу та відповідачу. Про те, що [PERSON] змінювала заповіт, позивачу не було відомо. [INFO] 2018 року йому зателефонував відповідач та повідомив, що бабуся померла. Протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] , позивач звернувся до Малинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому стало відомо, що [PERSON] залишила заповіт,посвідчений 23 лютого 2018 року, яким заповідала все своє майно позивачу. Ознайомившись з копіє заповіту позивач зрозумів, що заповіт, складений з порушенням вимог ст. 1257 ЦК України, а відтак в силу ст.ст. 1247,1251 ЦК України є нікчемним. Так заповіт був виготовлений нотаріусом загальноприйнятими технічними засобами, незважаючи на те, що у зв`язку з похилим віком та хворобою посвідчувався за місце проживання [PERSON] Таким чином є сумнівним посилання в заповіті, що він записаний нотаріусом зі слів [PERSON] Також порушені вимоги ч.2 ст.1248 ЦК України щодо посвідчення нотаріусом заповіту - прочитання заповідачем вголос заповіту, виготовленого нотаріусом загальноприйнятими технічними засобами. Вважає, що заповідач повинна була самостійно здійснити запис в заповіті про те, що заповіт прочитаний нею вголос та підписаний нею. З вищезазначених підстав просить визнати заповіт нікчемним. Відповідач та його представник заперечили по суті позову, вважають, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Заповіт складений у відповідності до вимог статті 1247 ЦК України, прочитаний [PERSON] вголос та підписаний нею особисто. У зв`язку з похилим віком та хворобою заповідача, заповіт складено та посвідчено поза робочим місце приватного нотаріуса удома в м. Малині по вул. 1-го Травня,4. Зазначили , що статтею 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. З вищезазначених підстав просять в задоволенні позову відмовити. Представник Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Надія Сергіївна заперечила по суті позову, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснила, що 23 лютого 2018 року вона була запрошена за місцем проживання [PERSON] для надання консультації щодо складання заповіту. Виїзд нею було здійснено поза її робочим місцем у зв`язку з хворобою та похилим віком заповідача. Після узгодження всіх питань щодо заповіту, вона повернулась до нотаріальної контори, де за допомогою загальноприйнятих технічних засобів виготовила текст заповіту, а потім в це же день знову виїхала за місцем проживання [PERSON] , де заповіт був прочитаний вголос заповідачем і власноручно підписаний нею. Заповіт складений відповідно до вимог ст.1247 ЦК і будь - які підстави для визнання його нікчемним відсутні. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази,суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] 16 серпня 2014 року був складений заповіт на ім`я позивача та відповідача. ( а.с.11) У відповідності до статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь який час скасувати заповіт. Заповідач має у будь - який час скласти новий заповіт. Заповіт, який був складений пізніше скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині в якій він йому суперечить. З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданого 31 серпня 2018 року державним нотаріусом Іваненко О.М., вбачається, що складений [PERSON] заповіт від 16 серпня 2014 року скасований заповітом від 23 лютого 2018 року та є чинним заповіт від 23 лютого 2018 року, відповідно до якого [PERSON] заповіла все майно [PERSON] . ( а.с. 29-32). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с. 9). Згідно з копії заповіту, посвідченого 23 лютого 2018 року приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Тимошенко Надією Сергіївною вбачається, що у зв`язку з похилим віком та хворобою заповідача заповіт складено та посвідчено поза робочим місце приватного нотаріуса удома в м. Малині по вул. 1-го Травня,4. Заповіт на прохання заповідача виготовлений нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Заповіт прочитаний [PERSON] уголос та підписаний особисто. Даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 610. З копій журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса за 2018 рік, наданих приватним нотаріусом Тимошенко Н.С., вбачається, що приватного нотаріуса Тимошенко Н.С. було двічі викликано до [PERSON] у зв`язку з її хворобою, за адресою: [ADDRESS] , для посвідчення заповіту. Згідно копії реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2018 рік приватного нотаріуса Тимошенко Н.С. за № 143 зареєстровано посвідчення заповіту [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку хворобами заповідача, за її особистим проханням. Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] ,заведеної Малинською державною нотаріальною конторою 31 серпня 2018 року, із заявами про прийняття спадщини на майно померлої [INFO] звернулись позивач та відповідач. ( а.с26 - 42). Суд вважає, що позивачем не надано необхідних та достатніх об`єктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення його позовних вимог про визнання заповіту нікчемним. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.1247, 1248 ЦК України. Згідно зі ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ст.1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Згідно з ч.2 ст.1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Суд встановив, що нотаріусом під час посвідчення оскаржуваного заповіту було дотримано вимог ст.ст. 1247,1248 ЦК України і волевиявлення [PERSON] на укладення заповіту на користь [PERSON] було вільним і відповідало внутрішній волі заповідача. У відповідності до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України. Статтею 1257 ЦК України визначено підстави для визнання заповіту недійсним, а саме, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Положеннями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року передбачено, що судам, відповідно до ст.215 ЦК України, необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Жодної з передбачених ст.1257 ЦК України обставин в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що на момент складання заповіту заповідач виходила із власного волевиявлення і не встановлено ніяких перешкод для учинення згаданого правочину, а тому визнання заповіту недійсним йшло б не тільки урозріз з вимогами закону, але, крім того, дозволяло б ігнорувати волю померлої стосовно спадкового майна, щодо якого вона визначилася беззаперечно.

Outcome: dismissed