Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи пред`явлений позов та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач посилався на ті обставини, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 1988 року. За період шлюбу в сторін народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] У теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратив до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер. У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] не скористалась наданим процесуальним правом та не подала до суду відзив на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про визнання заявленого позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 211 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами в справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Під час розгляду справи суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 1988 року Суворовським відділом ЗАГС міста Одеси, актовий запис №960 від 03 вересня 1988 року. Спільних неповнолітніх дітей в подружжя немає. Проте позивач просить суд розірвати шлюб посилаючись на те, що в теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує частина 2 статті 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Водночас, згідно з частиною 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на наведене суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки примирення, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved