Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 жовтня 2012 року сторонами у справі укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк своє зобов'язання по видачі кредиту виконав, але відповідачем кредит не погашається, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому він просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 19 620, 54 грн та судові витрати - 1600 грн. 01 грудня 2017 року на судовий запит надійшла відповідь з відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб щодо відомостей, які містяться у картотеці реєстраційного обліку, про адресу місця реєстрації відповідача. Ухвалою судді від 01 грудня 2017 року у справі відкрито провадження /а. с. 46/. На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15 грудня 2017 року), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою судді від 23 квітня 2018 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /а. с. 68/. Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та просить суд задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення. У судове засідання відповідач, як і її уповноважений представник, не з'явилася, будучи повідомленою про нього належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду від відповідача або її представника не надходили до суду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 17 жовтня 2012 року сторонами укладений кредитний договір, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а. с. 8, 9, 10-33/. У відповідності до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 30 вересня 2017 року складає 19 620, 54 грн, а саме: 273, 41 грн - заборгованість за кредитом, 14 391,63 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 545 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн - штраф (фіксована частина), 910, 50 грн - штраф (процентна складова) /а. с. 6-7/. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved