Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

У позові [PERSON] вказала, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 23 березня 2015 року є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Василівка, вул. Каховська, буд. 198. На теперішній час у вказаному будинку зареєстровані особи, що фактично не користуються своїм правом користування житловим приміщенням понад рік, а саме: гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO]. Згідно акту № б/н від 06.07.2015 року, посвідченого депутатом, керуючим справами виконкому Василівської міської Ради Запорізької області, гр. [PERSON] та гр. [PERSON], що зареєстровані за адресою: [INFO], не проживають за вищевказаною адресою з 01.05.2014 р. по 06.07.2015 р. та жодного разу не зявились за місцем реєстрації. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житлом, розташованим за адресою: Запорізька обл., м. Василівка, вул. Каховська, буд. 198. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином шляхом виклику через оголошення в пресі, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України у Запорізькій області [PERSON] у судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі та винести рішення на розсуд суду. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку № 198 по вул. Каховській у місті Василівка Запорізької області на підставі договору дарування житлового будинку від 23 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 162 та посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], що підтверджується копією даного договору, який міститься у матеріалах справи (а.с. 7-8). На теперішній час у вказаному будинку зареєстровані особи: позивачка [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; відповідачка [PERSON], [INFO]; відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у будинку позивачки не проживають у період з 01.05.2014 р. по 06.07.2015 р. і фактично ніколи не проживали. Вказані обставини не оспорювалися сторонами та підтверджені актом від 06 липня 2015 року, складеним комісією у складі депутата Василівської міської ради [PERSON] (а.с. 11) та довідкою про склад сімї (а.с. 6). Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11 зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.\~ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що права позивача порушуються, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування в будинку за адресою: Запорізька обл., м. Василівка, вул. Каховськаа, буд. 198.

Outcome: approved