Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеними вимогами до відповідачів ТзДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант», [PERSON], мотивуючи їх тим, що 29 вересня 2015 року близько 13 год.00 хв. в м. Києві по бул. Верховної Ради,34, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Magnum», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], законним користувачем та розпорядником якого є [PERSON]Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2015 р. винною особою у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем автомобіля «Renault Magnum» та цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». Позивачем було повідомлено відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. Страхова компанія визнала випадок страховим та прийняла рішення про виплату потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 5 011,14 грн. Позивач не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, замовив проведення незалежної оцінки з визначенням реальної вартості матеріального збитку, завданого йому в ДТП. Відповідно до Звіту №8 від 25.01.2016 р. вартість відновленого ремонту автомобіля становить 28 306,15 грн., а вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу складає 18 186,34 грн. Позивачем було повністю відремонтовано свій автомобіль, реальні збитки позивача на проведення ремонту автомобіля склали 30 745,14 грн. Так як відповідач відмовляється виплатити позивачу зазначений розмір збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь страхове відшкодування в розмірі 12 175,20 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 600,00 грн., а з відповідача [PERSON] решту майнової шкоди в розмірі 13 558,80 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа - Гарант», позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що вартість матеріального збитку визначена позивачем не вірно, надавши письмові заперечення суду, просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволені позову. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року близько 13 год.00 хв. в м. Києві по бул. Верховної Ради,34, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Magnum», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], законним користувачем та розпорядником якого є [PERSON] Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2015 р. винною особою у скоєнні ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «Renault Magnum». Відповідальність заподіювана шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів після отримання заяви про страхове відшкодування прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2015 року позивачем подано ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду з повним переліком документів, необхідним для виплати страхового відшкодування. Як зазначає позивач, згідно проведеної оцінки вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля складає 28 306,15 грн., а вартість відновленого ремонту з урахуванням зносу складає 18 186,34 грн., що підтверджується Звітом №8 від 25.01.2016 р. про оцінку автомобіля. Як зазначає відповідач, що при огляді оцінювачем [PERSON] було встановлено, що автомобіль [NUMBER], має пошкодження, які не відносяться до ДТП 29.09.2015 року. Тому ТзДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» було замовлено проведення додаткової оцінки вартості матеріального збитку. Так, згідно Звіту №15536 від 21.11.2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ «Ford Focus» державний реєстраційний номер [NUMBER], щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовані в протоколі огляду ТЗ від 05.10.2015 року, та які дублюють пошкодження отримані внаслідок ДТП, яка сталась 29.09.2015 року, але не відноситься до таких, становить 1 285, 81 грн. В своїх запереченнях щодо відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач посилається на вищезазначений Звіт. Разом з тим, суд не може погодитися з письмовими запереченнями відповідача, виходячи з наступного. Суд вважає, що при визначенні розміру матеріального збитку спричиненого позивачу, за основу необхідно брати суму, яка була встановлена Звітом №8 про оцінку автомобіля, про що також просив позивач, оскільки Наказом Фонду державного майна України №1852 від 07.12.2015 р. кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [PERSON] №7130, видане 12.09.2009 р., вважається анульованим з 29.10.2015 р. та виключено оцінювача із Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, що підтверджується копією Наказу та Витягом з реєстру. Клопотань про призначення судової експертизи сторони не заявляли, інших оцінок вартості пошкоджень під час страхового випадку до суду не надано, тому суд вважає за необхідним при визначенні розміру завданого збитку автомобілю [NUMBER], керуватися Звітом атотоварознавчого дослідження №8, замовником якого був позивач, розмір якого складає 28 306,15 грн. Судом також встановлено, що відповідач ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатив позивачу лише частину страхового відшкодування в розмірі 5 011,14 грн., тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 175,20 грн. (18 186,34 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу; 1 00,00 грн. - франшиза; 5 011,14 грн. - виплачена частина страхового відшкодування). Крім того, вартість замовлення позивачем експертизи склала 600,00 грн., що підтверджується розрахунком - фактурою №35 від 19.01.2016 р., тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так як позивачем було повністю відремонтовано свій автомобіль, а реальні збитки на проведення відновлювального ремонту автомобіля склали 30 745,14 грн., що підтверджується рахунком №490 від 01.02.2016 р. актом виконаних робіт від 08.02.2016 р. та квитанцією від 01.02.2016 р., то решту майнової шкоди повинен відшкодувати [PERSON] Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищевикладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути майнову шкоду, що не покривається страховою виплатою, в розмірі 13 558,80 грн. (30 745,14 грн. - 17 186,34 грн.). Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов, то з відповідача на користь позивача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягають стягненню 267,39 грн., а з відповідача [PERSON] підлягають стягненню 283, 81 грн. у відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved