Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулася до суду з позовом, в якому зазначено, що 26 грудня 2007 року Банком був наданий [PERSON] кредит в сумі 150000 грн. строком до 26 грудня 2011 року на підставі кредитного договору від 26 грудня 2007 р. № 81/АУ/2007-840. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком та позичальником був укладений договір іпотеки № 81 від 26 грудня 2007 року, яким надано в іпотеку домоволодіння по вул. Ювілейна (Мануїльського), 6 в смт Теофіполь. Позивачем заявлена вимога звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог банку по заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12 лютого 2015 року становить 527155,59 грн. Справа розглянута за відсутності представника позивача на підставі клопотання, викладеного в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Справа розглянута заочно, на підставі заяви представника позивача про такий розгляд, та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. 26 грудня 2007 року між кредитодавцем Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - Банк), та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір № 81/АУ/2007-840. На виконання умов договору Банком було надано відповідачу кредит в сумі 150000 грн., шляхом видачі готівки через касу, що підтверджується заявою [PERSON] на видачу готівки № 429 від 26 грудня 2007 р., на якій міститься розписка про одержання зазначеної суми. 26 грудня 2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 81, посвідчений приватним нотаріусом Теофіпольського районного нотаріального округу Мовчан Н.А. за № 2803, відповідно до якого іпотекодавець [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, передав в іпотеку домоволодіння за № 6, яке знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 238,8 кв.м, житловою площею 105,9 кв.м, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером [NUMBER], яка також перебуває в іпотеці банку за іншим договором іпотеки. До складу домоволодіння також входить літня кухня цегляна, гараж цегляний, прибудова цегляна, льох камінний та козирок з металевими опорами. [PERSON], відповідно до пунктів 4.1 та 6.1.2. Кредитного договору та Графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною до договору, зобов'язаний сплачувати щомісяця до 25, 26, 27 або 28 числа кожного місяця, в залежності від місяця, ануїтетні платежі в сумі 4671,45 грн., які складаються з частки погашення тіла кредиту та процентів за користування ним, виходячи з розміру 21 % річних, повернувши повністю суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання не пізніше 26 грудня 2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з наданих представником позивача розрахунку заборгованості, не спростованого відповідачем, станом на 12 лютого 2015 р. позичальник вніс на погашення кредиту лише 11450 грн., які, відповідно до п. 6.1.3 Кредитного договору, були зараховані на погашення пені по кредиту в сумі 15,50 грн., заборгованості по відсотках в сумі 7219,88 грн. та заборгованості по кредиту в сумі 4214,62 грн. Відсотки за користування кредитом на загальну суму 221619,17 грн. нараховані відповідно до умов договору та з урахуванням сплаченої частини. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно ст. 549 ЦК України є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Сторони у пункті 6.1 Кредитного договору визначили, що у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналогічну санкцію, згідно п. 6.2 Кредитного договору, сторони передбачили і за порушення строків повернення кредиту. Відповідно до Розрахунку заборгованості, Банком за період з 12 лютого 2014 р. по 06 лютого 2015 р. нарахована пеня в сумі 77817,69 грн., судом не вбачається порушень при її нарахуванні. Крім того, пунктом 9.3 Кредитного договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 25 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи відсотків, зазначених у Графіку і визначених на дату прострочення, тому нарахування Банком штрафу в сумі 89153,23 грн. є обґрунтованим. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачене право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, яке може здійснюватися на підставі рішення суду. Сторонами договору іпотеки від 26 грудня 2007 р. у пунктах 7.1, 7.4 визначено, що банк, як іпотекодержатель, має право вимагати задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, звернення стягнення може відбуватися рішення суду. Реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього закону. Про порушення основного зобов'язання позичальника та іпотекодавця [PERSON] відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» повідомлено згідно досудової вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2015 р. № 59/07-2-1010. Продаж предмета іпотеки з прилюдних торгів є одним з способів реалізації предмета іпотеки, передбачених ст. 591 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 591 ЦК України, початкова ціна продажу предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Іпотечним договором не встановлений порядок визначення початкової ціни предмета застави. Згідно вимог ст.ст. 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», для оцінки вартості нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності. Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». В ході розгляду справи у суді сторони не досягли згоди щодо початкової ціни предмета іпотеки, а тому початкова ціна встановлюється, згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 % його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Outcome: approved