Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

У листопаді 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 20.08.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 269457814. У подальшому, на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року № 28/1118-01 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором, а 03.01.2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняла права вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] у сумі 12 662,69 грн. Натомість відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит в строки, передбачені договором, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 269457814 у розмірі 12 662,.69 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача Ткаченко М.М. через «Електронний суд» направила клопотання про розгляд справи за її відсутності, при цьому просить на підставі наявних у справі доказів задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, також зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи не з`явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзиву або заперечень проти позову, до суду не надав. Про день, час та місце розгляду справи судом відповідач повідомлявся рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача відповідно до інформаційного повідомлення з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною у позовній заяві. Разом з цим, поштові конверти судового відправлення на ім`я відповідача повернулися до суду з відміткою поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою», будь-яка інша інформація щодо місця проживання відповідача у суду відсутня. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, наявність у сукупності всіх умов визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності учасників справи, в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 269457814, згідно умов котрого останній отримав кредит у розмірі 9 000,00 грн. та зобов`язувався повернути кредит згідно графіку розрахунку та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1.30 процентів від суми кредиту за кожний день користування, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Зазначений договір ніким з учасників правочину не оспорювалися і у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися. 28.11.2018 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступив ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» право вимоги, зокрема за кредитним договором № 269457814 від 20.08.2018 року укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] 03.01.2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20190103, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги, зокрема за кредитним договором № 269457814 від 20.08.2018 року укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, котра станом на 31.10.2020 року становить 12 662,69 грн. та складається з: 9 748,97 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 2 913,72 грн. заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком, та [PERSON] спростований не був. Заперечень щодо суми заборгованості за кредитним договором суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Відповідно до статті 1082 ЦПК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як убачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-979цс15 від 23.09.2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. 08.02.2019 року за вих. № 003119105-1 на адресу відповідача позивачем направлено повідомлення про відступлення ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги заборгованості по кредитному договору № 269457814 від 20.08.2018 року, укладеному між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в розмірі 12 662,69 грн., до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обставин, суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 12 662,69 грн. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] на підставі норм ст.ст. 12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved