Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (далі: УПтаСЗН) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення надмірно перерахованої суми субсидії в розмірі 17725,26 грн., мотивуючи тим, що на обліку в УПтаСЗН Ізмаїльської міської ради як отримувач житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг перебувала [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 16.08.12.2015р. [PERSON] звернулась до УПтаСЗН із заявою про призначення субсидії. В декларації про доходи і витрати, а саме, в розділі 1 п.3 (особи, які зареєстровані (для орендарів - особи, які фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, вона вказала, що до складу сім`ї входять: вона, [PERSON] , її донька та син, але син фактично не проживає разом з ними з грудня 2014р. Субсидія була призначена за рішенням комісії від 36.01.2016р., відповідно до п.7 Положення про призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 21.10.1995р. № 848, на двох осіб у зв`язку із тим, що син заявниці зареєстрований, але фактично не проживає. Надалі субсидія призначалась автоматично. Під час звернення [PERSON] було проінформовано про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають), джерел доходу, переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплати послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень), вона зобов`язана протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, про що свідчить її підпис в заяві про призначення допомоги. За результатами верифікації (лист Міністерства фінансів України від 15.01.2018р. № 26040 12/2-18/1147) виявлено невідповідність інформації, на підставі якої призначено житлову субсидію [PERSON] , а саме: придбання транспортного засобу вартістю, що перевищує 50 000 грн. В травні 2018 року шляхом запиту до Територіального сервісного центру №5144 було встановлено, що 29.06.2016 [PERSON] придбала транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» 2007 р.в., про що вона до УПтаСЗН не повідомила. Вартість транспортного засобу склала 106 100 грн. За результатом верифікації спеціалістами УПтаСЗН призначену житлову субсидію було скасовано з квітня 2018 року. Права на призначення субсидії з 01.12.2016р. [PERSON] не мала. Таким чином, за період з 01.12.2016р. по 31.03.2018р. утворилась переплата в розмірі 17 725,26 грн., яка підлягає поверненню. [PERSON] було направлено повідомлення про суму переплати та засоби її повернення та про те, що справа передається до суду у зв`язку з неповерненням боргу. Додатково в телефонному режимі заявницю було проінформовано про причину виникнення переплати та про строки її погашення. [PERSON] запевняла, що суму переплати перерахує на розрахунковий рахунок УПтаСЗН, але до теперішнього часу зайво виплачені кошти не повернуті. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача до державного бюджету України безпідставно отриману переплату в розмірі 17725,26 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. Пояснила, машина була куплена її чоловіком раніше і по незрозумілим причинам оформлена тільки у червні 2016р. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 16.08.12.2015р. [PERSON] звернулась до УПтаСЗН із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, про доходи і витрати, а саме, в розділі 1 п.3 (особи, які зареєстровані (для орендарів - особи, які фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, [PERSON] вказала, що до складу сім`ї входять: вона, [PERSON] , її донька [PERSON] та син [PERSON] , але син фактично не проживає разом з ними з грудня 2014р. На підставі поданих документів, [PERSON] була призначена субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за рішенням комісії від 36.01.2016р., відповідно до п.7 Положення на двох осіб у зв`язку із тим, що син заявниці зареєстрований, але фактично не проживає. Надалі субсидія призначалась автоматично. За результатами верифікації (лист Міністерства фінансів України від 15.01.2018р. № 26040 12/2-18/1147) було виявлено невідповідність інформації, на підставі якої, зокрема, призначено житлову субсидію [PERSON] , а саме: придбання транспортного засобу марки «CHEVROLET AVEO» 2007 р.в.. 16.01.2018 за вхід. №202/01 до УПтаСЗН надійшов лист Міністерства фінансів України від 15.01.2018р. № 26040 12/2-18/1147, яким рекомендовано здійснити перевірку інформації та забезпечити зупинення або припинення виплат щодо деяких громадян, зокрема, [PERSON] 25.04.2018, згідно службової записки, було встановлено, що отримувач житлових субсидії [PERSON] здійснила купівлю транспортного засобу 29.06.2016, вартість якого перевищує 50000 грн., але не повідомила про це УПтаСЗН. В травні 2018 шляхом запиту до Територіального сервісного центру №5144 позивачем було встановлено, що 29.06.2016 [PERSON] придбала транспортний засіб марки «CHEVROLET AVEO» 2007 р.в., вартістю транспортного засобу склала 106 100 грн. Вказане також підтверджується й листом Територіального сервісного центру №5144 №31/15/5144387 від 11.08.2020р. на адресу суду. Рішенням від 25.04.2018 припинено дії житлової субсидії [PERSON] . Отже встановлено, що права на призначення субсидії з 01.12.2016р. [PERSON] не мала, у зв`язку з чим, за період з 01.12.2016р. по 31.03.2018р. утворилась переплата позивачем відповідачу в розмірі 17725,26 грн., що має відображення у розрахунках розміру наданої субсидії та надмірно перерахованої суми субсидій [PERSON] , наданих позивачем до матеріалів справи. Субсидія призначається відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 21.10.1995 № 848. Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців. Відповідно до п. 12 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу зареєстрованих і фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку) осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати. Відповідно до п.5 Положення (в редакції чинній на момент призначення субсидії та прийняття рішення про припинення субсидії), субсидія не призначається, якщо: будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Згідно п.14 Положення, рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або комісії, яка ними утворюється, про призначення в окремих випадках субсидії переглядається у разі зміни складу осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Пунктом 20 Положення визначено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до абз. 7-8 п. 20 Положення сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують в судовому порядку. Таким чином відповідачем після 01.12.2016р. субсидія отримувалася неправомірно та сума надмірно отриманої відповідачем субсидії підлягає поверненню. 29.01.2019р. за вих. №729/02 УПтаСЗН [PERSON] направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим житловим суб`єктам в розмірі 17725,26 грн. До теперішнього часу зайво виплачені кошти позивачем не повернуті. Щодо наголошення відповідачем на пропуску позивачем строку позовної давності, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається із матеріалів справи, УПтаСЗН 16.01.2018, дізналося про переплату виплат [PERSON] та розпочало перевірку вказаної вище інформації лише після отримання листа Міністерства фінансів України від 15.01.2018р. № 26040 12/2-18/1147. При цьому, Міністерство фінансів України не є належним органом, що уповноважений приймати рішення про припинення виплати субсидії, а отже час, коли воно дізналося про наявність підстав для припинення виплати субсидії не є початком відрахування строку позовної давності за даною позовною заявою. Раніше позивач не знав та не міг дізнатися про придбання відповідачем автомобіля. Отже, строк позовної давності за вимогами УПтаСЗН становить три роки, починаючи з 16.01.2018 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для вимог УПтаСЗН про стягнення суми переплаченої субсидії з [PERSON] не сплив. При цьому суд зазначає, що твердження позивача про те, що автомобіль був куплений раніше і по незрозумілим причинам оформлений тільки 29.06.2016р. є бездоказовими та не беруться судом до уваги. Факт реєстрації відповідача 29.06.2016р. у якості власника автомобіля не спростований, та про вказані обставини відповідач позивача не повідомив. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved