Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У лютому 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що 17.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинений виконавчий напис № 665, яким звернено стягнення на будинок, загальною площею 384 кв.м., житловою площею - 199,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, площею 0,2482 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , в рахунок погашення боргу [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 378 821, 25 гривень. З урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону. Зокрема, зазначає, що лист від 24 жовтня 2017 року № УСБ/ИНН/24.10/ИД, яким повідомлено про невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 393/89592 від 24 квітня 2008 року, підписаний представником ПАТ «Укрсоцбанк» Котницьким І. О., однак до цього листа не долучений документ на підтвердження повноважень представника банку. Крім того, між сторонами здійснювалось листування щодо проведення реструктуризації, а пізніше відповідач звернувся до позивача в судовому порядку про стягнення заборгованості, що свідчить про наявність між сторонами спору про заборгованість. Вважає, що під час вчинення відповідного виконавчого напису невирішеним залишилося спірне питання щодо стягнення пені та розміру інфляційних витрат, адреса предмету іпотеки не відповідає адресі зазначеній в іпотечному договорі № 35.02-09/814 від 04 квітня 2012 року, на підставі якого і вчинявся відповідний виконавчий напис, оскільки такого населеного пункту - Рожин та провулка - Хуторський взагалі не існує. Також зазначає, що документи, які були подані нотаріусу для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, передбаченим Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Позивач просить виконавчий напис №665 від 17 січня 2018 року, вчинений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, щодо звернення стягнення на будинок, загальною площею 384 кв.м., житловою площею 199, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0, 2482 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , визнати таким, що не підлягає виконанню. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» зазначає, що 24.10.2017 року на адресу позичальника направлено вимогу про усунення порушень щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, дострокового повернення кредиту. У зв`язку із відсутністю задоволення вимог кредитора, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до приватного нотаріуса Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису. 17 січня 2018 року нотаріус вчинив виконавчий напис №665 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що банком надані усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, та дії приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису є цілком законними. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явилась. До суду надійшли заяви від позивача та представника позивача - адвоката Пащенка Л.В. про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, зазначивши у відзиві на позов клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Укрсоцбанк». Третя особа [PERSON] про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним Комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», що (надалі - Банк) укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №393/89592 (надалі - Кредитний договір ). За умовами останнього, Банк надає [PERSON] кредит в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 74000,00 доларів США із сплатою процентів у розмірі 14% річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення заборгованості до 23.04.2018 року. (а.с. 7-12) Для забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором від 24.04.2008 року між [PERSON] та Акціонерним Комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» 04 квітня 2012 року укладений іпотечний договір № 35.02-09/814, відповідно до якого позивач передала в іпотеку відповідачу належне їй на праві власності нерухоме майно: будинок, загальною площею 384 кв.м., житловою площею 199, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку, площею 0, 2482 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 13-14) 24 жовтня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив на адресу [PERSON] та [PERSON] лист «Вимога про усунення порушень. Вимога про добровільне виселення». Вказаним листом повідомлялося про невиконання [PERSON] умов кредитного договору № 393/89592 від 24 квітня 2008 року, в результаті чого загальна сума заборгованості, станом на 19 червня 2017 року, за вказаним договором становить 435 017, 29 гривень. У разі неусунення порушень умов основного зобов`язання протягом 30 днів ПАТ «Укрсоцбанк» вимагав добровільно звільнити всіма мешканцями житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, а саме будинок площею 384,00 кв.м., що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з обов`язковим зняттям всіх мешканців зазначеного житла з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб відповідного РВ УМВС України. (а.с. 16-17) 17 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено оспорюваний виконавчий напис, за яким запропоновано звернути стягнення на вищевказане іпотечне нерухоме майно. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги за період з 1 січня 2015 року по 19 червня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 277 448, 68, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 101 372, 57 грн. Загальна сума заборгованості становить 378 821, 25 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно з частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до положень частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що нотаріусом запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованість, яка виникла з 1 січня 2015 року по 19 червня 2017 року, загальна сума заборгованості становить 378 821, 25 грн., тоді як із наданого банком розрахунку вбачається, що така заборгованість розрахована за період з квітня 2012 року по червень 2017 року, що свідчить про порушення нотаріусом вимог частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат». Так, із розрахунку заборгованості видно, що позичальник почала порушувати графік погашення кредиту з 2012 року, а із заявою до нотаріуса ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося лише у січні 2017 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що свідчить про відсутність безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, та наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також, із розрахунку заборгованості на а.с. 177-181 взагалі неможливо встановити як та звідки утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 277 448, 68 грн. Крім того, банк після вчинення нотаріусом виконавчого напису у травні 2018 року звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 24 квітня 2008 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі, яка на даний час ще не розглянута. Вказане свідчить про реалізацію банком судового способу захисту своїх прав кредитора та іпотекодержателя. Крім того, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Так, наявність спору між сторонами у даній справі підтверджується наступними доказами: 1. Листом ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.306 - 297/3079 від 29.02.2016 року на ім`я [PERSON] було повідомлено, що станом на 29.02.2016 року розмір за Кредитним договором № 393/89592 від 24.04.2008 року складає 304 979, 93 гривень без врахування нарахованої пені, а тому, в випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів, ПАТ «Укрсоцбанк» звернеться до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором кредиту, з покладанням судових витрат та накладанням арешту на майно; 2. Листом ПАТ «Укрсоцбанк», Вимога про усунення порушень зобов`язань, від 21.07.2016 року на ім`я [PERSON] було повідомлено, що у разі непогашення заборгованості за Кредитними договорами у повному обсязі протягом 30 календарних днів, починаючи з 22 липня 2016 року, ПАТ «Укрсоцбанк» звернеться з позовною заявою до Броварського міськрайонного Київської області про звернення стягнення на вищезазначений предмет іпотеки в порядку, встановленому законодавством України; 3. Листом ПАТ «Укрсоцбанк» № 17-290/96-17190 від 16.09.2016 року щодо проведення реструктуризації кредитної заборгованості; 4. Листом ПАТ «Укрсоцбанк» № 17-290/96-16181 від 19.12.2017 року про можливість врегулювання заборгованості за кредитними договорами на індивідуальних умовах; 5. Листом [PERSON] від 23 серпня 2017 року щодо реструктуризації заборгованості за укладеними договорами; 6. Листом [PERSON] від 28.11.2017 року згідно якого, з метою подальшого взаємовигідного співробітництва, пропонувалося розглянути 2 (два) варіанти врегулювання питання щодо погашення заборгованості шляхом прийняття банком індивідуального рішення по клієнту - [PERSON] . Також, суд звертає увагу на те, що в оспорюваному виконавчому написі допущені помилки щодо адреси предмету іпотеки. Так, в іпотечному договорі № 35.02-09/814 від 04 квітня 2012 року адреса предмету іпотеку зазначено - село [ADDRESS] , а в оспорюваному виконавчому написі - [ADDRESS]. Отже, наведені обставини вказують на порушення приватним нотаріусом Чуловським В. А . при вчиненні виконавчого напису вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» стосовно безспірності заборгованості, а також вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» щодо можливості вчинення виконавчого напису за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved