Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив: розірвати договір побутового підряду, що укладений між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] , письмово оформлений у вигляді акта приймання-передачі від 27.04.2018 року; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на його користь збитки в сумі 2726 грн. 20 коп., завдану моральну шкоду у розмірі 2000 грн. 00 коп., пеню за прострочення виконання робіт/надання послуг в сумі 270 грн. 00 коп. і судові витрати у сумі, визначеній на дату ухвалення судом рішення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 27 квітня 2018 року він звернуся до пункту приймання хімчистки «ARGENTA» з питанням про можливість надання послуги по здійсненню хімічної очистки пари зимових черевиків зі шкіри, які були забруднені, шляхом обробки в домашніх умовах засобом по догляду за взуттям (спрей для взуття без кольору). Внаслідок обробки зазначеним засобом, на взутті з`явилося нерівномірне потемніння деяких ділянок поверхні. Оригінальний колір взуття - золотистий. Однозначної відповіді від співробітника пункту приймання він не отримав, проте його запевнили, що після вивчення забруднення майстром, представники хімчистки зв`яжуться з ним телефоном і погодять подальші дії - намагатися здійснити очистку або повернути йому взуття в поточному стані. На підставі даної інформації він прийняв рішення про передачу взуття для надання послуги. Вартість послуги складала 300,00 гривень, які були ним сплачені одразу при передачі речей - 27.04.2018 року. На підтвердження отримання від нього речей для очистки і грошових коштів в оплату робіт, йому був наданий акт приймання-передачі, в якому, в якості виконавця була зазначена ФОП [PERSON] . Будь-яких інших розрахункових документів при отриманні грошових коштів не оформлялося і йому не надавалося. Даний акт приймання-передачі містить умови щодо суб`єктів взаємовідносин (Виконавця та Замовника/Споживача), предмету домовленостей, вартості і строків виконання робіт. Таким чином, між ним, як споживачем, і відповідачем, як виконавцем, був укладений договір побутового підряду. Згідно умов, що були погоджені у вказаному акті приймання-передачі, ФОП [PERSON] зобов`язалася виконати (надати) послугу в строк до 23.05.2018 року. Проте, в даний строк Виконавець послугу не надав. Будь-які співробітники Виконавця з позивачем на зв`язок не виходили (з метою погодити можливість здійснити очистку або повернути йому взуття в поточному стані), у зв`язку з чим він розумів, що Виконавець оцінив забруднення і прийшов до висновку про можливість здійснити очистку і додаткове погодження з ним не потрібне. 05 червня 2018 року він самостійно звернувся до пункту приймання хімчистки «ARGENTA», що розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Зоряний, буд. 1 (ТЦ «Дафі») з метою отримати інформацію про стан надання послуг. Співробітник пункту приймання повідомив його, що послуги надані, пред`явив йому черевики і запропонував забрати їх в обмін на його екземпляр акта приймання-передачі. Проте, він відмовився забрати взуття, оскільки виявилося, що Виконавець , замість очистки речі, самостійно прийняв рішення про фарбування виробу. Внаслідок цього взуття було перефарбовано у більш темний колір. Проте, внаслідок недбалого фарбування, частина черевиків, що була закрита декоративною накладкою, залишилася у первісному кольорі, що дало йому змогу довести, що послуга надана неякісно і замість очистки, черевики були пофарбовані, хоча співробітник пункту приймання заперечував це. Позивач вважає, що даними діями Виконавець допустив порушення ч. 11 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Для вирішення спірного питання, на наступний день, 06 червня 2018 року, він мав спілкування з менеджером даної хімчистки. У період з 07.06.2018 року по 22.06.2018 року з ним ніхто з представників Виконавця на зв`язок не виходив з метою погодження своїх дій. 22 червня 2018 року йому зателефонував співробітник пункту приймання і повідомив, що послуги надані і речі готові. Прибувши в той же день до пункту приймання хімчистки «ARGENTA» він виявив, що черевики були очищені від темної фарби, проте оригінальний колір їм повернуто не було. Натомість вони стали більш світлого кольору. Співробітник пункту приймання пред`явив йому черевики і запропонував забрати їх в обмін на його екземпляр акта приймання-передачі. Забирати речі у такому стані він відмовився і власний екземпляр акта приймання-передачі також залишив у себе. Співробітник пункту приймання за його проханням зателефонував Виконавцю , який повідомив йому, що за його думкою послуга надана вчасно і в повному обсязі, у зв`язку з чим він відмовляється задовольняти і розглядати будь-які претензії позивача. З огляду на наведене, позивач вважає, що у наданій послузі є істотний недолік, а саме: зміст замовленої ним послуги, полягав в очищенні забруднених черевиків в обумовлений строк, а саме до 23.05.2018 року; натомість Виконавцем було спочатку здійснено фарбування черевиків, а потім їх очистка від нанесеної фарби, внаслідок чого їх колір змінився, порівняно з первісним. І їх поточний колір не задовольняє позивача, як замовника послуг (споживача); також вважає, що внаслідок фарбування черевиків і подальшого їх хімічного очищення від нанесеної фарби, фізичний стан і властивості матеріалу, з якого виготовлені черевики, погіршився; строк виконання робіт/надання послуг прострочено і складає 30 днів. 05 вересня 2018 року ним поштою направлялася письмова вимога до відповідача щодо розірвання договору і відшкодування завданих збитків. Проте, відповідач ухилився від її отримання і лист було повернуто позивачу 04.10.2018 року. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вважає обґрунтованими і вмотивованими підстави для розірвання договору. Таким чином, вартість черевиків, які зіпсовані/пошкоджені внаслідок неналежного надання послуги Виконавцем, є збитками, які він поніс і, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі. На сьогоднішній день повна вартість зимових черевиків цієї ж торгової марки, аналогічного фасону і матеріалу, становить 2389,00 грн. Крім того, його збитками є ті видатки, які він вже поніс і очікує понести у майбутньому для відновлення свого порушеного права. Виходячи з вищевикладеного вважає, що неправомірними діями відповідача йому були спричинені збитки в загальній сумі 2726,20 грн. Окрім того, він вважає, що протиправними (неправомірними) діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 2000,00 грн. А також, Виконавець має сплатити йому відповідну пеню за прострочення виконання робіт/надання послуг. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві і відповіді на відзив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача і просила відмовити йому в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, вказала, що 27 квітня 2018 року між позивачем і відповідачем було укладено договір побутового підряду, а саме хімічного чищення/прання черевиків чоловічих, який оформлено актом приймання-передачі б/н. За надану послугу позивачем сплачено грошові кошти, у розмірі 300,00 (триста) гривень. Твердження позивача, що оригінальний колір взуття - золотистий, не підтверджено належними доказами. Документів щодо придбання взуття, коли воно було придбане, який ступінь зносу наданих черевиків, що саме ця коробка є коробкою від тих черевиків, що позивач надав для хімічного очищення не надано. З доданих до позову фотознімках, зроблених з різноманітних сайтів взуття, не має моделі, як б була схожою з моделлю Позивача. Позивачем заявлені збитки у розмірі 2389,00 грн. вартості зимових черевиків цієї ж торгової марки згідно додаткам до позовної заяви. Однак у самому додатку стоїть вартість черевиків з урахуванням знижки - 1879,00 грн. Твердження позивача, що послуга не була надана у зазначений в договорі строк, а саме до 23.05.2018 року, не підтверджена належними доказами. У позові позивач зазначив, що він звернувся до пункту приймання хімчистки «ARGENTA» тільки 05.06.2018 року для того, щоб забрати свої черевики. В акті, в зазначений строк виконання 23.05.2018 року, замовлення було виконане. Строк виконання робіт/надання послуг з 23.05.2018 року по 22.06.2018 року не підтверджено належними доказами. Відповідач виконав обов`язки за договором у строк, визначений у акті приймання-передачі від 27.04.2018 року, тобто до 23.05.2018 року, тому твердження щодо прострочення строку і стягнення пені не підтверджено належними доказами. Згідно з твердженням позивача, він звернувся 05.06.2018 року, щоб отримати замовлення, але воно було виконано не належним чином. Однак належних доказів, зокрема: претензій; зазначення у договорі (акті) щодо виявлених недоліків або внесення змін у замовлення не зафіксовано. Такого самого висновку прийшла державна служба з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у відповіді про розгляд звернення гр. [PERSON] Твердження позивача, що під час спілкування з менеджером відповідача 06.06.2018 року було погоджено, що Виконавець визнає, що послуга надана не була (якість та сутність роботи не відповідає замовленню), речі залишаються у відповідача і він виконає роботу з поверненню взуттю первісного кольору, тобто здійснить безоплатне усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), а в разі, якщо повернення первісного кольору виявиться неможливим, виконавець погодить питання - залишити взуття у поточному кольорі або здійснювати очистку від нанесеної фарби, - спростовується тим, що замовлення оформлюється договором, у процесі виконання замовлення замовник має право вносити до нього часткові зміни, які приймаються виконавцем за умови, що виконання їх технічно і технологічно можливе. Змивання фарби з взуття унеможливлює надання йому первісного кольору, відповідно до ГСТУ 201-09-98 вироби перефарбовані за замовленням населення, про що позивач був попереджений. Підприємства і фізичні особи повинні забезпечити високу професійну етику обслуговування (п.1.4. Інструкції). Тому змивання фарби відповідачем було зроблено на прохання позивача за власний рахунок без гарантій. Спілкування з менеджером не може бути належним і допустимим доказом, оскільки невідомо, яким чином відбувалося спілкування, де воно відбувалося, чи дійсно це був менеджер хімчистки «ARGENTA», його прізвище тощо в матеріалах справи не містяться. Позивач не оформлював договору на зміну своїх вимог або нового договору з відповідачем. Щодо моральної шкоди позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача і його моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обґрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Сума сукупних вимог позивача складає 4996,20 грн, а орієнтовний розрахунок витрат станом на дату подання позову складає 6800,00 грн , що майже на 20 % перевищує суму позовних вимог. У товарному чеку ЧП Витренко від 18.11.2018 року на суму 116,00 грн, зазначеного як доказ понесених витрат не зрозуміло, що саме було надруковано, чи має це відношення до даної справи. У позовній заяві зазначена сума 200,00 грн на оплату фактичних видатків адвоката, але не підтверджено, які саме видатки понесені були і чи мають вони відношення до справи. Документального підтвердження позивачем не надано. Письмова вимога до Виконавця складена ідентично до позовної заяви, тому твердження позивача, щодо часу витраченого на підготовку позовної заяви у кількості 8 годин та вимоги у кількості 1 година не відповідає складності даної справи, а тому є занадто завищеною. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. У судовому засіданні було встановлено, що 27 квітня 2018 року між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір побутового підряду, письмово оформлений у вигляді акта приймання-передачі (а.с.6). Предметом цього договору було хімічне чищення/прання зимових черевиків позивача. На виконання договору позивачем було передано відповідачу зимові черевики нубук, замш, шкірзам, штучне хутро 43 розміру (самоочистка спрей для взуття без кольору), що відображено в акті, а відповідач зобов`язався виконати роботи до 23.05.2018 року. Місцем надання послуги визначено: [ADDRESS] . Вищевказані обставини визнавалися і не заперечувалися сторонами у справі, а тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Позивач стверджував, що відповідачем були виконані не ті роботи, які він замовляв, а інші, у зв`язку з якими стан його черевиків погіршився, а їхній зовнішній вид зіпсований, а тому просив розірвати укладений між ними договір і відшкодувати, завдану йому матеріальну і моральну шкоду. В свою чергу, представник відповідача стверджував, що відповідач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, згідно заявленим вимогам позивача, а змивання краски було зроблено відповідачем на прохання позивача, за власний рахунок, при чому позивач був попереджений, що внаслідок змивання фарби взуття може втратити товарний вид. Таким чином, вважає, що твердження позивача, щодо істотного порушення договору відповідно до ст. 651 ЦК України, не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, судом встановлено, що після виконання відповідачем робіт по укладеному з позивачем договору побутового підряду від 27.04.2018 року, черевики позивача були знебарвлені, що підтверджується фотокартками, долученими до матеріалів справи, з яких випливає, що черевики були коричневого кольору (випливає з підкладу і язичків), а на теперішній час вони знебарвлені (а.с.8-9). Вказане також підтверджується й наданою самим же відповідачем квитанцією-договором № 006701 від 27.04.2018 року, де колір черевиків позивача також зазначений як «коричневий» (а.с.43). З урахуванням вищевказаного, суд прийшов до висновку, що черевики позивача дійсно були знебарвлені відповідачем, тобто останнім були виконані роботи відмінні від тих, що були замовлені позивачем, а саме: знебарвлення замість хімічного чищення/прання. Тому, суд вважає дії відповідача в цій частині порушенням зобов`язань перед позивачем, оскільки свого дозволу на такі послуги він не надавав, а доказів зворотного, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду не представлено. Твердження представника відповідача, що такі дії були вчинені на прохання саме позивача є не спроможними і спростовуються поясненнями самого же представника, в яких зазначено, що на такі процедури мав би укладатися договір про зміну вимог чи вноситися зміни в первісний договір, чого зроблено не було, а відтак договір між сторонами діє в редакції погодженій сторонами. Положеннями же ч. 12 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов`язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. Проте, стороною відповідача не доведено суду належними доказами, що він повідомляв позивача про обставини, які не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, після виконання робіт з належними йому черевиками, зокрема їх знебарвлення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Аналогічні норми закріплені й в ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим розірвати договір побутового підряду, що укладений між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] , письмово оформлений у вигляді акта приймання-передачі від 27.04.2018 року. Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Так само, відповідно до ч. 2 ст. 872 ЦК України, у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати. Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд погоджується з вимогами позивача щодо відшкодування відповідачем на його користь завданої йому матеріальної шкоди. В той же час, суд не погоджується з розміром таких збитків, встановлених позивачем. Зокрема відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Як роз`яснив п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Відповідно же до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів). Суд не вважає належними доказами скріншоти з Інтернету щодо встановлення вартості пошкоджених черевиків позивача, оскільки, по-перше, у позивача черевики кольору «Brown», виготовлені в Португалії з підкладом - Хутро, з артикулом V22-082500, дата виробництва - 01.07.2015 року (а.с.27), тоді як на скріншотах зображені черевики кольору «Yellow», виготовлені в Туреччині з підкладом - Вовна, з артикулом 314835 (а.с.24). По-друге, вказані джерела є відкритими, де кожна особа має можливість редагувати інформацію, а відтак, такі джерела не можуть бути належними доказами. По-третє, з наданих суду доказів випливає, що на момент передачі черевиків відповідачу, вони вже мали пошкодження, спричинені самим позивачем внаслідок їхньої самоочистки спреєм для взуття без кольору, але вказані обставини не враховані позивачем під час визначення суми, завданої йому матеріальної шкоди. Суд погоджується з тим, що на момент передачі черевиків відповідачу, їхня вартість складала не більше 990 грн. 00 коп., а відтак, саме таку суму суд вважає обґрунтованою і належною до відшкодування позивачеві з боку відповідача. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Так, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача і глибину його душевних страждань, внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а також пошкодження належного йому майна, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивача в цій частині та стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 500 грн. 00 коп. Крім того, згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Як було встановлено судом вище, умовами договору побутового обслуговування (умови закріплені у формі акта приймання-передачі) строк виконання послуг був визначений сторонами до 23.05.2018 року. Фактично же відповідач не надав послуги й дотепер, але сам позивач вважає, що результати виконаної послуги відповідач надав 22.06.2018 року, а положеннями ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, тобто, враховуючи чинну на момент розгляду справи норму закону щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд погоджується з позицією позивача щодо надання послуги відповідачем 22.06.2018 року. Таким чином, період прострочення надання послуги складає 30 днів - з 23.05.2018 року по 22.06.2018 року. Вартість послуги складає 300,00 грн. А отже, розмір пені складає (300 грн. * 3%) * 30 днів = 270 грн. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним розірвати договір побутового підряду, що укладений між [PERSON] і фізичною особою-підприємцем [PERSON] , письмово оформлений у вигляді акта приймання-передачі від 27.04.2018 року, а також стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] збитки в сумі 990 грн. 00 коп., завдану моральну шкоду у розмірі 500 грн. 00 коп. і пеню за прострочення виконання робіт/надання послуг в сумі 270 грн. 00 коп., а всього 1760 грн. 00 коп. Крім того, в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1536 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, з яких: 768 грн. 40 коп. це судовий збір за позовні вимоги не майнового характеру, і 768 грн. 40 коп. судовий збір за позовні вимоги майнового характеру. Що ж стосується вимоги позивача про відшкодування судових витрат, понесених ним, у зв`язку з розглядом справи, останні не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступними обставинами. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розуміють: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року у цивільній справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових і інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Як випливає з матеріалів цивільної справи, понесення позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 6800 грн. підтверджені позивачем лише Договором про надання юридичних послуг від 01.07.2018 року і актом про надані послуги, підписаним самим позивачем і [PERSON] (а.с.16-18), однак матеріали цивільної справи не містять платіжних документів про оплату таких послуг, а надана лише довідка адвоката про отримання коштів, яка не є платіжним документом про оплату таких послуг в розумінні вимог чинного законодавства. При цьому, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права також підлягають доказуванню, чого не було зроблено позивачем, а тому, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial