Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа за вищезазначеним позовом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 441 грн 16 коп, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 800 грн 00 коп, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 300 грн 00 коп, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 740 грн 32 коп (сімсот сорок гривень 32 копійки). До виходу суду в нарадчу кімнату представником позивачаадвокатом Кравчуком М.О. було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати та про надання доказів на їх підтвердження в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду. 02 квітня 2021 року на адресу суду від представника позивачаадвоката Кравчука М.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких представник позивача адвокат Кравчук М.О. вимоги заяви підтримав, а представник відповідача адвокат Дмитрійчук А.А. просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, надані докази на підтвердження судових витрат, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2 ст.246 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Так, відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, відповідно до позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) складання та подання таких документів (промови, адвокатського запиту) прямо не передбачено ЦПК України, однак виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається із стратегією захисту свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (п.64 додаткової постанови). У даному випадку представником позивача адвокатом Кравчуком М.О. було заявлено клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у зв`язку із тим, що за домовленістю сторін оплата клієнтом за послуги має бути проведена після ухвалення рішення у справі, а відтак докази фактичної оплати позивачем послуг адвоката раніше не можуть бути надані. З урахуванням цього клопотання, у рішенніВінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2021 року, яким позов задоволено частково, питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Із доданого до клопотання представника позивача адвоката Кравчука М.О. договору про надання правової допомоги від 31 липня 2020 року вбачається, що його укладено між адвокатом Кравчуком М.О. та [PERSON] про представництво інтересів клієнта у справі про стягнення додаткових витрат на дитину з [PERSON] Вартість 1 години часу, витраченої на надання послуг, становить 2500 грн. Вартість правової допомоги зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, у будь якому випадку вартість правової допомоги у суді першої інстанції становить не більше 5000 грн (том 2, а.с.115). Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 02 квітня 2021 року адвокатом витрачено всього 5 годин часу, вартість яких становить 12 500 грн, однак враховуючи п. 2.1 договору, вартість правової допомоги у суді першої інстанції становить 5000 грн (том 2, а.с.116). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №12 від 02 квітня 2021 року позивач по справі [PERSON] сплатила адвокату Кравчуку М.О. 5000, 00 грн. (том 2, а.с.117). Разом із тим, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача адвокат Дмитрійчук А.А. посилається на те, що справа є незначної складності, затрачений фактично представником позивача час не відповідає зазначеному в детальному описі, а відповідач з офіційної заробітної плати 6000 грн сплачує щомісячно 33,3% аліменти на утримання 2 дітей, 17% погашення заборгованості та 1100 грн додаткові витрати, що суперечить принципу розумності, справедливості та є надмірним тягарем для відповідача. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/ 9215/15-ц звернуто увагу судів на те, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (п.40); принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності (п.47); саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п.44). Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. У постанові від 28 грудня 2020 року у справі N 640/18402/19 (адміністративне провадження N К/9901/27657/20) Верховний Суд звернув увагу судів на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У даному випадку гонорар адвоката був змішаного типу, адже мав ознаки як погодинної оплати, так і фіксованого розміру. Так, якби адвокатом було витрачено менше двох годин робочого часу, гонорар розраховувався б погодинно. Однак зі змісту акту приймання-передачі вбачається, що адвокатом витрачено понад дві години, а отже тип гонорару став фіксованим - 5000 грн незалежно від витраченого часу. При цьому, хоча й справа незначної складності, однак суд погоджується із представником позивача, що принаймні дві години ним було витрачено на надання правничої допомоги позивачу, а відтак розмір винагороди за надання правової допомоги ним визначено правильно з огляду на застереження у договорі у вигляді фіксованої суми. Відтак, суд критично оцінює клопотання представника відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Суд також бере до уваги, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, при цьому перша позовна вимога задоволена у розмірі 5,3 %, друга - 53,3 %, а третя - 29, 4 %. Середнє арифметичне дорівнює 29, 34 %, що у грошовому еквіваленті становить 1 466, 67 грн. Таким чином, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що витрати позивача у справі [PERSON] підтверджені документально, а позов [PERSON] задоволено частково. Відтак клопотання представника позивача адвоката Кравчука М.О. підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 466 грн 67 коп витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: partial