Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У позовній заяві вказано, що 04 жовтня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» і гр. [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 25\~000,00 грн., з яких: на споживчі цілі 25\~000,00 грн. Кредит надається строком на 36 місяців з 04 жовтня 2013 р. по 04 жовтня 2016 р., розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. Пунктом 1.5. Кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, в розмірі 25 гривень. У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. У цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюється чинним законодавством України (п. 1.5.4. Кредитного договору). Враховуючи допущені [PERSON] порушення, позивач предявив відповідачці вимогу про виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань (досудова вимога № 200184448 від 05.01.2015 р.). [PERSON] на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. [PERSON] протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога Банку втрачає чинність. Відповідно до умов Договору факторингу від 22 грудня 2014 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 04.10.2013 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» та [PERSON] У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 04.10.2013 р., станом на 15.11.2016 р. за відповідачкою існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 25\~094,30 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 22\~223,82 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 0,00 грн. і комісія 2\~870,48 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № [NUMBER] від 04.10.2013 р. у сумі 25\~094, 30 грн., що складається: залишок заборгованості за кредитом 22\~223,82 грн., комісія 2\~870,48 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~378,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягають у повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення. У судові засідання 26.01.2017 р. та 28.02.2017 р. відповідачка [PERSON] не зявилася, про причини неявки суд не повідомлено, про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 59). Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» і гр. [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно умов якого відповідачка отримав кредит у сумі 25 000,00 грн., з яких: на споживчі цілі 25\~000,00 грн. Кредит надавався строком на 36 місяців з 04 жовтня 2013 р. по 04 жовтня 2016 р., розмір процентної ставки складає 0,01 % річних. (а.с. 4-6 копія договору). Пунктом 1.5 кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, в розмірі 25 гривень. У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, [PERSON] має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюється чинним законодавством України (п. 1.5.4. Кредитного договору). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, але [PERSON] своїх зобовязань не виконала. Позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов Кредитного договору предявив [PERSON] вимогу про виконання боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобовязань (досудова вимога № 200184448 від 05.01.2015 р.). Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню у цей строк. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. 20.09.2014 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідачці [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги, про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 04.10.2013 р., що підтверджується копією цього повідомлення, яке є у матеріалах справи (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до умов договору факторингу від 22 грудня 2014 р. Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № [NUMBER] від 04.10.2013 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» та відповідачкою, що підтверджується копією цього договору (а.с. 19-23). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В результаті неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору № [NUMBER] від 04.10.2013 р., станом на 15.11.2016 року вона має заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 25\~094,30 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 22\~223,82 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 0,00 грн.; комісія 2\~870,48 грн. (а.с. 11 копія розрахунку заборгованості). Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачка [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань у строки, передбачені кредитним договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в розмірі 1378,00 грн. (а.с. 1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved