Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати. В обґрунтування позову вказував, що з 17.07.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Данііла Павловича, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, понад один рік не проживають разом, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, ведуть різне господарство, тому вважає примирення між ними неможливе. 22.12.2017 року суддею Дмитренко А.М. відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду порядку загального позовного провадження. 19.01.2018 року розпорядженням керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357 прийнято розпорядження про повторний автоматичний розподіл даної справи, оскільки у судді Дмитренко А.М. 11.01.2018 року закінчились повноваження в звязку з відставкою. 19.01.2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 24.01.2018 року ухвалою судді Цуранова А.Ю прийнято вищевказану справу до свого провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників процесу. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в поданій ним заяві від 21.02.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач в поданій 21.02.2018 року заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 17.07.2004 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 582. Від спільного життя подружжя мають дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Данііла Павловича, [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved