Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У лютому\~2019\~року позивач\~ [PERSON] \~ звернувся\~до суду\~з позовом\~до \~Філії «Енергозбут»\~Публічного акціонерного\~товариства \~«Українська залізниця»\~про визнання дій незаконними та стягнення коштів, в позові просив визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування позивачу плати за надані послуги з електропостачання за період з 2015 року по 2018 рік включно, стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 19\~528,16 грн.. Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження. В ході\~підготовчого \~провадження третьою\~особою на\~стороні відповідача\~ Управлінням\~соціального захисту\~ \~населення \~Подільської районної\~ у\~м.\~Полтави ради\~подано пояснення\~ щодо позову, в яких вказувалось про те, що при нарахуванні плати за житлово комунальні послуги , в тому числі з урахуванням пільгової знижки, належить до повноважень підприємств (організацій), які надають послуги. Згідно ухвали суду від 19 червня 2019 року визнано явку представника відповідача Філії «Енергозбут» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» обов`язковою. У порядку ст. 84 ЦПК України витребувано докази у справі у відповідача Філії «Енергозбут» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 18 листопада 2019 року стороною відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник відповідача Філії «Енергозбут» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради в судове засіданні не з`явився, але надав на адресу пояснення щодо позовних вимог, та просив при ухваленні рішення врахувати їх. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. \~Суд \~заслухавши сторні\~по учасників\~ по\~справі,\~ дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підляга до задоволення з з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] в 1986 році приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням ліквідатора 1 категорії серії [NUMBER] № 160860 від 19.06.2008 року та посвідченням інваліда війни 2 групи серії [NUMBER] від 04 липня 2008 року. Позивачем вказувалось про те, що група інвалідності пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в наслідок аварії на ЧАЕС, що на думку позивача надає йому пільги, у відповідності до довідки управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради № 06/806 від 11.01.2018 року, та вказував що дія даної пільги поширюється на дружину позивача [PERSON] .. Судом встановлено, що відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем АТ «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» врегульовані договором про користування електричною енергією від 13.11.2008 року, відповідно до умов якого АТ «Українська залізниця» в особі філії «Енергозбут» взяло на себе зобов`язання з постачання споживачу [PERSON] електричної енергії у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 4,2 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості, а споживач зобов`язувався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (а.с.201-202). У відповідності до довідки наданої Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» № 13-21-032/6170 від 07.07.2018 року, ПАТ «Полтаваобленерго» вказало, що зі споживачем [PERSON] , який проживає у [ADDRESS] дійсно був укладений договір про користування електричною енергією на квартиру за вказаною адресою. Судом встановлено, що даний договір про користування електричною енергією на квартиру за вказаною вище адресою укладався з урахуванням Акту про виконання технічних умов, який був укладений під час виконання технічних умов, але даний Акт до даного часу у ПАТ «Полтаваобленерго» не зберігся (а.с. 203). Так, на момент передачі даної квартири в листопаді 2008 року, для постачання електричної енергії у СП «Енергозбут» ПЗ Полтавський лінійний відділ «Укрзалізниці» квартира мала дозволені потужність 7 кВ на загальні потреби та опалення. Судом встановлено, що 27 листопада 2008 року працівниками Полтавської дистанції електропостачання Південної залізниці, на баланс якої був переданий житловий будинок, розташований у [ADDRESS] ( до вересня 2008 року абоненти були споживачами Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго»), було проведено комісійний огляд живлення побутових споживачів, про що було складено відповідний Акт. В пункті 4 даного Акту від 27.11.2008 року комісією було зафіксовано , що [PERSON] , за адресою [ADDRESS] - потужність визначена не була, в приміщенні знаходився котел для опалення приміщення, під час оформлення договору документи про збільшення потужності надані не були. Документи були надані пізніше. Даним Актом зафіксовано, що технічні умови, видані Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» 26.06.20007 року від КТП ДПР -121 «Полтавської дистанції колії Південної залізниці» до розрахункового навантаження 7,0 кВт, виконано Робочий проект електропостачання, виконаний Полтавською філією міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго», узгоджений усіма відповідними службами ПАТ «Полтаваобленерго». При цьому, в даному Акті вказано, що узгодження з Південною залізницею, як електропередавальною організацією, відсутнє. Довідки про виконання технічних умов не надано, та технічну умови та проект виконано не було (а.с.204). У відповідності до п.35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Поставою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, використання електричного опалення забороняється, на підставі чого позивачу [PERSON] направлено було листа про заборону використання електричного опалення та при перевищенні дозволеної потужності встановленої потужності на межі 2 кВт та зниження показників якості електричної енергії з вини споживача, про можливість тимчасового відключення. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. У відповідності до довідки № 06/433 від 07.07.2008 року виданої [PERSON] . Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Подільської (Ленінської) районної ради у м. Полтаві, позивач [PERSON] включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги у Ленінському районі та має статус «Інваліда ІІ Групи». Абзацом 6 пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово комунального обслуговування» зі змінами та доповненнями, встановлено соціальні нормативи користування житлово комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: для користування послугами з електропостачання ( до 31 грудня 2017 р), в житловим приміщеннях (будинках), крім тих, що зазначені в абзаці третьому - шостому цього підпункту, 90 кВт*г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт*г на місяць на кожного члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 210 кВт*г на місяць. Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікацію обліку отримувачі пільг за соціальною ознакою згідно постанови КМУ від 29.01.2003 року №117 «Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» та здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг , наданих особам, які мають право на відповідні пільги. Судом встановлено, що відповідно до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою КМУ від 29.01.2003 року № 117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця подають уповноваженому органу розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговиками у минулому місяці, згідно з формою «2-пільга». Так, у відповідності до розрахунків форми «2-пільга» ВП «Харківське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» в період з січня 2015 року по грудень 2017 року позивачу [PERSON] надавалась пільга з електропостачання та на нараховувалась за наступним алгоритмом: [PERSON] , як інваліду війни 2-ї групи 90 кВт*г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково [PERSON] , на яку поширюється пільга як дружину 30 кВт*г на місяць ( на кожного члена сім`ї (домогосподарства), але не більше як 210 кВт*г на місяць: 90 кВт*г+30кВт*г на місяць 120 кВт*г на місяць. Даний факт не був спростований стороною позивача, шляхом подання належних та допустимих доказів по справі. При цьому, відповідно до Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 зі змінами і доповненнями, пункт 31, споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання споживачем заяви (зверення). Судом встановлено, що 17.01.2018 року на адресу ВСП « Харківського регіонального відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця» надійшла заява від [PERSON] щодо надання інформації щодо сплати ним за спожиту електричну енергію за період з 2015 року по 2017 рік. За результатами звернення останнього до ВСП « Харківського регіонального відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця», було надано ряд відповідей, зокрема в листі від 07.03.2018 року вказано, що відповідно до п. 2.1.2 Порядку застосування тарифів на електроенергію, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики від 02.04.2012 року № 498 населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природнім газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках ( у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах, гуртожитках) обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками. Заявнику роз`яснено, що підставою для внесення змін до договорів про користування є підтвердження проектною документацією, закінчення будівництва або реконструкції та уведення в експлуатацію в установленому порядку того, що житловий будинок в цілому, або його частина (окрема квартира) обладнаний елктроопалювальними установками. У разі надання необхідних документів, які підтверджують обладнання вищевказаного об`єкта електроопалювальними установками в установленому порядку, енергокомпанія зобов`язана вести відповідні зміни. На сьогодні установленим порядком є підтвердження проектною документацією того, що будинок або його частина (окрема квартира) обладнаний електроопалювальними установками ( а.с.212-213). При цьому, 27.03.2018 року на адресу ВСП «Харківське регіональне відділення» філії «Енергозбут» АТ «Укрзалізниця», [PERSON] було надано документи, які не відповідали встановленим вимогам, а саме Правилам користування електричної енергії для населення, затверджених постановою КМУ від 26.071999 року № 1357 зі змінами та доповненнями в частині обладнання та встановлення електроопалювальних установок. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що [PERSON] було надано на адресу ВСП «Харківське регіональне відділення філії «Енерогозбут» АТ «Укрзалізниця» технічну документацію лише у листопаді 2018 року. Так, 04.12.2018 року відповідачем було направлено листа на адресу [PERSON] щодо виконання розрахунку форми «2-пільга» та лист начальника управління соціального захисту населення щодо включення у реєстр відшкодувань [PERSON] .. У відповідності до абзацу 1 п. 2 Постанови КМУ від 06.08.2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово комунального обслуговування» зі змінами та доповненнями, встановлено громадянам, які відповідно до законодавства мають пільги на оплату житлово комунальних послуг, соціальну норму житла для: -оплати користування житлом / утримання житла 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 метрів на сім`ю. Судом встановлено, що загальна площа квартири [ADDRESS] , в якому мешкає позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] становить 58,6 кв.м.. Відповідачем наведено алгоритм розрахунку щодо визначення вартості послуг, з врахуванням соціального статусу позивача у справі, який проводився за наступним розрахунком: [PERSON] , інвалід війни, ІІ група 21кв.м, загальної площі на одну особу + [PERSON] , на яку поширюється пільга, як дружину, додатково 10,5 кв.м, метра на сім`ю =31,50 кв.м метрів соціальна норма житла для опалення електроенергією, в межах якої надається пільга на оплату за опалення електричною енергією для сім`ї, до складу якої входить два пільговика. Соціальний норматив користування електричною енергією визначається за наступним розрахунком: 31,50 кв.м, * 51 кВт/г*1,073 +1723,77 икВт/г, де 31,50 кв. метрів соціальна норма житла для опалення електроенергією , в межах якої надається пільга на оплату за опалення електричною енергією для сім`ї, до складу якої входить два пільговика, 51 кВт/г норма споживання на 1 кв.м. опалювальної площі на місяць в опалювальний період, 1,073 коригуючий коефіцієнт по Полтавській області ( для 1-2 поверхових будівель) постачання гарячої води 130 кВт/г коефіцієнт 1,073). Соціальний норматив користування електричною енергією визначається за наступним розрахунком: 70 кВт/г+30кВт/г +100 кВт/г. Послуга з електропостачання у житлових приміщеннях (будинках) 70 кВт/г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт/г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства) , але не більше як 190 кВт/г на місяць. Вказаний розрахунок наведений стороною відповідача суд визнає належним та таким, що узгоджуються з діючими нормативно - правовими актами, які регулюють дані правовідносини. Судом встановлено та не було спростовано стороною позивача, що у відповідності до розрахунків проведених стороною відповідача у справі в період з січня 2018 року по грудень 2018 року [PERSON] надавалась пільга з електропостачання та нараховувалась за наступним алгоритмом: [PERSON] , як інваліду війни ІІ групи 70 кВт*г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково [PERSON] , на яку поширюється пільга, як дружину 30 кВт/г на місяць ( на кожного члена сім`ї (домогосподарство), але не більше , як 190 кВт*г на місяць: 70 кВт*г+30 кВт*г +100 кВт*г на місяць. Таким чином, сукупна пільгова норма споживання електричної енергії в опалювальний період становить 1723,77 кВт/г, а в неопалювальний період 100 кВт/г. Таким чином, наведені вище обставини, свідчать про безпідставність та безпредметність позовних вимог [PERSON] , оскільки за період зазначений позивачем стороною відповідача у відповідності та в порядку Постанови КМУ «Про встановлення державних стандартів у сфері житлово комунальних послуг», надавалась пільга та алгоритм її розрахунку відповідає методології її проведення, яка визначена нормативно - правовими актами. Дані фактичні обставини справи не були спростовані стороною позивача шляхом подання належних та допустимих доказів. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 7 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судові витрати, компенсуються за рахунок держави. Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи, що позов [PERSON] , який відносить до пільгової категорії осіб та є звільненим від сплати судового збору, а позов останнього визнаний судом таким, що не підлягає до задоволення, судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави.

Outcome: dismissed