Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Управління соціального захисту населення Фастівської райдержадміністрації Київської області звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2020 року до УСЗН Фастівської райдержадміністрації Київської області від відповідача [PERSON] надійшов пакет документів для оформлення допомоги на дітей одиноким матерям та оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Державна допомога призначена на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій осіб», який набрав чинності 01.07.2020 року та Постанови Кабінету Міністрів від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», з 01.07.2020 року змінилися умови призначення допомоги на дітей одиноким матерям та оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до розрахунку у [PERSON] за липень 2020 року виникла переплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1413,11 грн. та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 1236,08 грн, що підтверджується протоколами від 13.10.2020 року №139 та №140. З метою досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів управлінням було повідомлено відповідача про необхідність повернення надміру виплачених коштів, проте в добровільному порядку [PERSON] вказану суму переплати повертати відмовилася. З урахуванням наведеного представник позивача просить суд: Стягнути з відповідача 1413,11 грн. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 1236,08 грн. допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 11.05.2021 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 29). Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку вимог ст. ст. 280,281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 01.10.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.07.2020 року до УСЗН Фастівської райдержадміністрації Київської області від відповідача [PERSON] надійшов пакет документів для оформлення допомоги на дітей одиноким матерям та оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 3-7). Державна допомога призначена на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціальних гарантій для окремих категорій осіб», який набрав чинності 01.07.2020 року та Постанови Кабінету Міністрів від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», з 01.07.2020 року змінилися умови призначення допомоги на дітей одиноким матерям та оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до розрахунку у [PERSON] за липень 2020 року виникла переплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1413,11 грн. та допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 1236,08 грн., що підтверджується протоколами комісії позивача від 13.10.2020 року №139 та №140 (а.с. 8-11). З метою досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів управлінням було повідомлено відповідача про необхідність повернення надміру виплачених коштів, проте в добровільному порядку [PERSON] вказану суму переплати повертати відмовилася, що підтверджується заявою від 13.10.2020 року (а.с.12). На дату звернення з позовною заявою до [PERSON] належна до повернення сума позивачу не відшкодована. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей одиноким матерям є одним із видів державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми (далі Закон). Право на допомогу на дітей одиноким матерям визначено положеннями ст. 18-1 цього Закону, згідно з частиною першою якої право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18-3 цього Закону допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Частиною другою цієї статті передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 264 від 08 квітня 2020 року «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» встановлено, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин) строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Згідно з пунктом 35-2 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 632 від 22 липня 2020 року «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Пунктом 49 постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» визначено, що особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Як зазначено в статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону). Статтею 7 Закону встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На даний час відповідач не сплатила у добровільному порядку безпідставно виплачену допомогу на загальну суму 2649,19 грн, із яких: 1413,11 грн - державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та 1236,08 грн - допомоги на дітей одиноким матерям. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів державної допомоги підлягають задоволенню та стягненню на користь позивача.. На підставі викладеного та

Outcome: approved