Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У листопаді 2020 до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 серпня 2017 року Баранівський районний суд прийняв рішення яким збільшив розмір аліментів та стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно на утримання дитини [PERSON] . Зважаючи на збільшення прожиткового мінімуму на дитину, збільшення витрат на харчування, буденних витрат позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст.279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 23.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечував щодо задоволення позову. Свої заперечення обґрунтовував тим, що на його утриманні перебуває ще одна дитина на яку він також сплачує аліменти. Також, звертав увагу суду на те, що зміна мінімального розміру аліментів не є підставою для зміни їх розміру. 27.11.2020 до суду надійшов відповідь на відзив, згідно якого позивач вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, звернула увагу суду на зміну стану здоров`я її доньки, яка перенесла операцію на вусі з діагнозом фіброма мочки лівого вуха та яка потребує корекції встановлених металевих брекетів. 03.12.2020 відповідач подав до суду пояснення згідно яких заявлений позов він вважав необгрунтованим, одночасно зауважив, що зміна розміру аліментів неможлива з підстав зміни мінімального прожиткового мінімума на дитину відповідного віку. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 серпня 2017 року Баранівський районний суд прийняв рішення яким збільшив розмір аліментів та стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно на утримання дитини [PERSON] (а.с. 6-9) Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд вважає посилання позивачки на зміну мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, як на підставу збільшення розміру аліментів, необґрунтованими, виходячи з наступного. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIIIчастину першу статті 71Закону України«Про виконавчепровадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18). Отже, зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Зміна сімейного стану відповідача, а саме народження дитини та сплата на неї аліментів, також, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До такого висновку дійшов ВС у своїй постанові від 16.09.2020 по справі № 565/2071/19. Тобто, наявність у відповідача ще однієї дитини та сплата ним аліментів на її утримання не може бути безумовною підставою для відмови у задоволенні позовому про збільшення розмірів аліментів на іншу дитину. Одночасно, суд звертає увагу суду на зміну стану здоров`я у дитини [PERSON] . Так, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4851 [PERSON] була прооперована з діагнозом фіброми мочка лівого вуха. Крім того, їй було встановлено металеві брекети, які потребують подальшої корекції. Отже, враховуючи всі обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, зважаючи на погіршення стану здоров`я дитини, враховуючи відсутність доказів покращення матеріального стану відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial