Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1841 грн., на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON], [INFO], кожного місяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилалась на те, що відповідач є батьком її сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Син є студентом та навчається на факультеті менеджменту Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. В судове засідання позивач не зявилась, надавши через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; позивач не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2012 року (арк.с.6). Від шлюбу,\~сторони мають\~дітей \~[PERSON],\~[INFO],\~[PERSON],\~[INFO] (арк.с.6, 10). Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року зі [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000 гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06 червня 2018 року і до повноліття дітей (арк.с.7). Згідно довідки №14/02-1625 від 28.11.2018 року, виданої відділом кадрів Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», [PERSON] є студентом І го курсу факультету менеджменту, денної форми навчання. Передбачене закінчення навчання 30.06.2022 року (арк.с16). Відповідно до копії паспорта, виданого на імя [PERSON], та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (арк.с.4,9). Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII,\~та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків,\~\~опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я були спроможні надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст.\~182,\~200 СК України). Враховуючи викладені обставини, а також потреби людини у їжі, одязі, необхідності нести витрати на проїзд, придбання приладдя для навчання, неможливість сина сторін працювати у зв'язку із навчанням на денній формі навчання, суд прийшов до висновку, що син сторін потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що повнолітній син позивача та відповідача [PERSON], [INFO], навчається на факультеті менеджменту Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, починаючи з 06.11.2018 року і до закінчення навчання - до 30.06.2022 року, але не більше ніж до 23 років. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст.\~182,\~183 Сімейного Кодексу України\~і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1841 (одна тисяча вісімсот сорок одна) грн. 00 коп., щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1\~ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved