Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і просив виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 51/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається із приміщень житлового будинку загальною площею 20,6 кв.м, житловою площею 10,7 кв.м., в тому числі: коридору (1-3) площею 5,0 кв.м., житлової кімнати (1-4) площею 10,7 кв. м., кухні (1-5) площею 4,9 кв.м., господарських будівель та споруд: хліва «Г», хліва «Д», вбиральні «Ж»; визнати за ним право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 51/100 частку будинковолодіння по [ADDRESS] . Крім того, просить виділити із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна з подальшим визнанням права власності та припиненням права спільної сумісної власності на належну йому земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0531 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0016, що розташована по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві спільної часткової власності належить 51/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Власником іншої частки будинковолодіння є [PERSON] , якій належить 49/100 частки даного будинковолодіння. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 року [PERSON] виділено в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй 49/100 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] , визнано право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майна та припинено право спільної часткової власності на 49/100 частки даного будинковолодіння. Також, на підставі вищевказаного судового рішення [PERSON] виділено із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй земельну ділянку площею 0,037 га, що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), визнано право власності на вказану земельну ділянку та припинено право спільної сумісної власності на дану земельну ділянку. Вказує, що у нього на даний час виникла необхідність в реєстрації права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , однак, перешкодою є перебування даної земельної ділянки у спільній сумісній власності. Також зазначає, що частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами кожного із них є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, мають окремі входи та комунікації, і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. Тому, на підставі ч.1 ст.364 ЦК України просить виділити в натурі належну йому частку у праві спільної часткової власності на спірне будинковолодіння в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 51/100 частку цього будинковолодіння, визнати за ним право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також просить виділити із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна з подальшим визнання права власності та припиненням права спільної сумісної власності на належну йому земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0531 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0016, що розташована по [ADDRESS] . Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] було задоволено у повному обсязі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд вищезазначеного заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року, яке було скасовано, а справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року за клопотання [PERSON] було замінено неналежного відповідача - [PERSON] на належного - [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заявлені ним позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2006 року, є власником 51/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] . Належна [PERSON] частка будинковолодіння складається із приміщень житлового будинку загальною площею 20,6 кв.м, житловою площею 10,7 кв.м., в тому числі: коридору (1-3) площею 5,0 кв.м., житлової кімнати (1-4) площею 10,7 кв. м., кухні (1-5) площею 4,9 кв.м., господарських будівель і споруд: хліва «Г», хліва «Д», вбиральні «Ж». Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні [PERSON] . На підставі вищезазначеної мирової угоди, затвердженої ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 червня 2006 року, власником інших 49/100 частини будинковолодіння по [ADDRESS] була [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 червня 2014 року земельна ділянка площею 0,0901 га по [ADDRESS] , на якій розташоване спірне будинковолодіння, кадастровий номер 6810800000:03:004:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . В подальшому, на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 року (справа №683/1609/15-ц, 2/683/702/2015) було задоволено позов [PERSON] та виділено їй в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну 49/100 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] , яка складається із приміщень житлового будинку (А-І) та прибудови (а-ІІ) загальною площею 81,5 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м, а тому числі: коридора, позначено в плані 1-1 площею 5,6 кв.м., прихожої 1-2 площею 18,8 кв.м, санвузла 1-3 площею 3,3 кв.м., кухні з паливною 1-4 площею 11 кв.м., житлової кімнати 1-5 площею 11,8 кв.м, коридора 1-6 площею 1,9 кв.м., житлової кімнати 1-7 площею 18 кв.м., житлової кімнати 1-8 площею 11 кв.м, літньої кухні позначеної в плані літерою «Б», погріба «б»; визнано за [PERSON] право власності в цілому на вказаний об`єкт нерухомого майна та припинено право спільної часткової власності на 49/100 частки даного будинковолодіння. Цим же рішенням суду [PERSON] виділено із спільної сумісної власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну їй земельну ділянку площею 0,037 га, що розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), визнано право власності на вказану земельну ділянку та припинено право спільної сумісної власності на дану земельну ділянку. В подальшому виділеній [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна частині будинковолодіння було присвоєно адресу: [ADDRESS] , а виділеній у власність [PERSON] земельній ділянці площею 0,037 га, що розташована по [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 6810800000:03:004:0015. 21 березня 2016 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Сарело Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №264, відчужила [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , та розташовану за цією ж адресою земельну ділянку площею 0,0370 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0015. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2015 року [PERSON] , яка була на той час власником 49/100 частини спірного будинковолодіння, виділила свою частину в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна. Згідно висновку приватного підприємства «Проект БТІ» №152 від 22 січня 2021 щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, [PERSON] належить 51/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , й за технічними показниками даний об`єкт є відокремленим, має окремі входи та комунікації й може бути виділений в натурі в житловий будинок блокованого типу з господарськими будівлями та спорудами із присвоєнням окремих поштових адрес із виділенням [PERSON] приміщень житлового будинку «А-І» загальною площею 20,6 кв.м, житловою площею 10,7 кв.м., в тому числі: коридор (1-3) площею 5,0 кв.м., житлова кімната (1-4) площею 10,7 кв.м., кухня (1-5) площею 4,9 кв.м., господарські будівлі та споруди: хлів «Г», хлів «Д», вбиральня «Ж». Оскільки виділ належної позивачеві частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна йому частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, а також враховуючи, що інший співвласник уже виділив належну йому частину у спірному будинковолодінні в окремий об`єкт нерухомого майна, тому позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується земельної ділянки, на якій розташоване спірне будинковолодіння, то судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 червня 2014 року земельна ділянка площею 0,0901 га по [ADDRESS] , на якій розташоване спірне будинковолодіння, кадастровий номер 6810800000:03:004:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . В подальшому між [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку відбувся поділ цієї земельної ділянки, в результаті чого сформувались дві земельних ділянки: з кадастровим номером 6810800000:03:004:0015 площею 0,037 га та кадастровим номером 6810800000:03:004:0016 площею 0,531 га. Внаслідок поділу земельна ділянка площею 0,037 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0015, перейшла у власність [PERSON] , яка в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2016 року відчужила її для [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,0531 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0016, була виділена для [PERSON] та перебуває у його користуванні. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на земельну ділянку від 20 червня 2014 року, витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-6802919002016 від 25 лютого 2016 року; інформаційною довідкою Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 квітня 2016 року №461/АБП. Враховуючи, що земельна ділянка площею 0,0901 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0011, що розташована по [ADDRESS] , була поділена між її співвласниками в натурі й в результаті такого поділу для [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,0531 га, кадастровий номер 6810800000:03:004:0016, тому за ним слід визнати право власності на цю земельну ділянку. Враховуючи, що позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved