Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

у листопаді 2018 року позивач звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою за віком, на день подання позову її вік складає повних 72 роки, єдиним джерелом її доходу є пенсія за віком, яка складає 1823 грн. 16 коп. Вказаних коштів їй не вистачає на прожиття. Відповідачі по справі доводяться їй синами, вони повнолітні та працездатні, однак не доглядають її та не допомагають матеріально, проживають окремо. У звFязку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідачів аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) з кожного, починаючи з дати подання позову і довічно. У судове засідання сторони не зFявились, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 42), відповідачі причини неявки не повідомили, про розгляд справи обізнані, про що свідчать повернуті до суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 29, 30, 36, 56), а також роздруківка з офіційного веб-сайту суду про виклик відповідача [PERSON] (а.с. 52). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є матірFю відповідача -2 F [PERSON], [INFO], що підтверджується копією запису акта про народження F 48 від 22.09.1972 (а.с. 55). Доказів того, що відповідач -1 F [PERSON] також являється сином позивачки F суду не надано і за повідомленням Машівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області F 204/16.16.-04-25 від 03.04.2019 перевіркою актових записів за період з 01.01.1965 року по 31.12.1971 року, актового запису про народження [PERSON], [INFO] по Машівському району не виявлено (а.с. 54). Разом з тим, ураховуючи, що відповідач -1 - [PERSON], будучи обізнаним про розгляд справи стосовно нього про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, вимог позивача не спростував та ніяких заперечень не надав, а відтак вказане свідчить про те, що він дійсно являється сином позивачки [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Аналогічний обовFязок закріплений у положенніч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, відповідно до якої повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у звFязку з втратою годувальника відповідно до цього закону. Статтею 204 СК України встановлено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Дочка, син звільняються судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивачка є пенсіонером та отримує пенсію за віком у сумі 1823,16 грн. на місяць, що стверджується копією свідоцтва про загальнообовFязкове державне соціальне страхування F[NUMBER] від 31.10.2002 р. та копією довідки F 659 від 18.09.2018 р., виданої Карлівським обFєднаним управлінням пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.5,6). За інформацією Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області F 1822 від 16.10.2018 р. [PERSON] зареєстрована одна в [INFO] та згідно даних по господарської книги F 17 на території Селещинського старостинського округу в користуванні земельної ділянки і земельного паю немає (а.с. 7). Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 F 3, згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, виходячи із зазначених норм, обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин. З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що позивачка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, відповідачі вимог не спростували та ніяких заперечень не надали, що свідчить про те, що вони добровільно допомоги на утримання матері не надають, але мають змогу сплачувати аліменти, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку відповідачів. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав непрацездатної матері, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідачів, та захистом прав відповідачів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 352,40 грн. з кожного. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів F у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial