Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 31 жовтня 2003 року він з відповідачкою перебував у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 288. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 840 гривні 80 копійок.

Outcome: approved