Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області в інтересах Дулицької сільської ради Сквирського району звернулося до суду з зазначеним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 05.04.2014 року [PERSON] на р. Роставиця в с. Дулицьке, Сквирського району, Київської області, грубо порушив Правила рибальства, ловив рибу забороненим сіткоснастевим знаряддям лову «Саком-топтухою» в заборонений нерестовий період. При цьому виловив рибу - 30 карасів, чим наніс збитків рибному господарству України на суму 510 грн. Своїми діями відповідач порушив п.п. 3.15. 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. №19 та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою Сквирського районного суду Київської області від 10.06.2014 року у справі № 376/1255/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85КУпАП та накладено адміністративне стягнення. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 510 грн. внаслідок порушення законодавства в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів. Представник позивача в попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов підтримує. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 05.04.2014 року [PERSON] на р. Роставиця в с. Дулицьке, Сквирського району, Київської області, грубо порушив Правила рибальства, ловив рибу забороненим сіткоснастевим знаряддям лову «Саком-топтухою» в заборонений нерестовий період. При цьому виловив рибу - 30 карасів, чим наніс збитків рибному господарству України на суму 510 грн. Своїми діями відповідач порушив п.п. 3.15. 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. №19 та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Постановою Сквирського районного суду Київської області від 10.06.2014 року у справі № 376/1255/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Згідно Положення про Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 19 квітня 2012 року № 204, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області (Київрибоохорона) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, основним завданням якого є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски,голошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони,яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. За змістом ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані охоронятитваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними в наслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. За змістом ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України зурахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. За змістом ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь Дулицької сільської ради Сквирського району майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 510 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved