Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 17 серпня 2010 року, право власності на: житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 110,6 м2, житловою площею 49,5 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, літня кухня В, погріб Г, вбиральня Е та спорудами 1-2,1 (огорожа, ворота з хвірткою, свердловина), що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Горького, 16; земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за вказаної вище адресою, кадастровий номер 3221286401:01:053:0079; земельну ділянку площею 0,0160 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Горького, кадастровий номер 3221286401:01:053:0080; земельну ділянку площею 0,1974 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Польова, кадастровий номер 3221286401:01:011:0039. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що на день смерті його батькові [PERSON], крім іншого успадкованого ним (позивачем) майна, належало також перераховане вище, спірне майно, право власності на яке за життя на своє імя спадкодавець не оформив. Він як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] у встановлений законом строк подав до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріальною конторою йому видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на частину належного померлому батькові майна. У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірне майно нотаріальною конторою йому відмовлено, через відсутність оформлених на імя спадкодавця правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. Факт належності померлому [PERSON] спірного майна підтверджується наданими суду документами. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради, позов підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 17 серпня 2010 року у віці 54 років помер батько позивача [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК №\~194119. Єдиним спадкоємцем після його смерті є позивач у справі [PERSON], син померлого. Той факт, що останній є сином померлого [PERSON] встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року, що набрало законної сили, яким факт батьківства підтверджено. Із копії спадкової справи №\~679/2010Р до майна померлого 17 серпня 2010 року [PERSON] вбачається, що 26 жовтня 2010 року в установлений законом шестимісячний строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернувся його син [PERSON], позивач у справі, що свідчить про прийняття ним спадщини. У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 25 листопада 2016 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 17 серпня 2010 року [PERSON] на дві земельні ділянки площею 0,5619 га та площею 0,3227, розташовані на землях, що знаходяться у віданні [PERSON] сільської ради, надані для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, [PERSON] сільська рада, які на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №\~601759, виданого 31 жовтня 2005 року, належали померлій 15 листопада 2007 року [PERSON], спадкоємцем якої згідно із заповітом від 19 травня 2006 року був її син [PERSON], який прийняв спадщину, проте своїх спадкових прав не оформив. Листами за вих. №\~5516/02-14 та №5517/02-14 від 25 листопада 2016 року у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на належні померлому [PERSON] спірні спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та три земельні ділянки позивачу [PERSON] нотаріальною конторою відмовлено, оскільки за життя спадкодавець правовстановлюючі документи на це спірне майно на своє імя не оформив. Судом встановлено, що, крім зазначених вище, успадкованих позивачем двох земельних ділянок, спадкодавцю [PERSON] на день смерті належали також спірні житловий будинокіз господарськими будівлями і спорудами та три земельні ділянки, виходячи з наступного. 15 листопада 2007 року у віці 80 років померла [PERSON], бабуся позивача [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №\~098526. Із заповіту, посвідченого 19 травня 2006 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №\~324, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах кожному. Із копії спадкової справи №\~158 до майна померлої 15 листопада 2007 року [PERSON] вбачається, що спадщину після її смерті прийняв лише один син померлої [PERSON], який, проживаючи фактично та будучи зареєстрованим разом зі спадкодавцем за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Горького, 16, у встановлений законом строк 15 лютого 2008 року подав Броварській районній державній нотаріальній конторі Київської області заяву про прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не приймав, оскільки помер раніше 07 липня 2007 року. Факт належності померлому 17 серпня 2010 року батькові позивача [PERSON] спірного спадкового майна підтверджується наступними документами: технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок,розташований за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Горького, 16, з якого вбачається, що за цієї адресою знаходяться: житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 110,6 м2, житловою площею 49,5 м2, із верандою а і прибудовою а1 та господарські будівлі і споруди: сарай Б, літня кухня В, погріб Г, вбиральня Е, споруди 1-2,1 (огорожа, ворота з хвірткою, свердловина); витягом із погосподарської книги [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області за 2006-2010 роки (особовий рахунок №\~807), згідно із яким за вказаною вище адресою проживали: [PERSON] (голова господарства), [PERSON] (син), [PERSON] (син) і [PERSON] (онук); довідками [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області №\~95 від 13 лютого 2015 року та №\~64 і №\~02-23/22 від 16 січня 2017 року, з яких вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі №\~9 сільської ради за 2006-2010 роки за [PERSON], яка померла 15 листопада 2007 року, за зазначеною адресою числився житловий будинок, 1969 року побудови, із господарськими будівлями і спорудами, та присадибна земельна ділянка: 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та 0,0160 га для ведення особистого селянського господарства. У цьому будинку вона проживала до дня смерті. Разом із нею проживали та були зареєстровані її син [PERSON] та онук [PERSON]. Останній проживає за вказаною адресою на даний час. Рішення про оформлення права власності на житловий будинок на імя [PERSON] виконкомом сільської ради за її життя не приймалося; витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 листопада 2016 року за №\~НВ-3207735552016, відповідно до яких [PERSON] на праві приватної власності належать дві земельні ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0160 га,цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Горького, 16, кадастрові номери 3221286401:01:053:0079 та 3221286401:01:053:0080; державним актом на право приватної власності на землю серії КВ, виданим 22 жовтня 1996 року на імя [PERSON], яким посвідчується належність їй на праві приватної власності двох, зазначених земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, розташованих за вказаною вище адресою; копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №\~228766, виготовленого на імя [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області від 09 жовтня 2007 року за №\~701 на земельну ділянку площею 0,1974 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Погреби, вулиця Польова, кадастровий номер 3221286401:01:011:0039, який наданого Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області. За змістом п. п. в і г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування, прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті 17 серпня 2010 року батька [PERSON], якому на день смерті належали спірні житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та дві земельні ділянки, успадковані ним у встановленому законом порядку за заповітом після смерті матері [PERSON], а також земельна ділянка надана йому у власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved