overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбу та мають одну спільну малолітню дітину- сина [PERSON], [INFO], проте з грудня 2013 року з причин постійних сварок проживають із відповідачем окремо. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення та про розгляд справи за її відсутності, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності. Не заперечуючи обставин, викладених у позові, проти можливості примирення із позивачем заперечив. Також зазначив про визнання позовних вимог. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 04.06.2011 р. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 04.06.2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області.) Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 01.08.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області). Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з грудня 2013 р., що не заперечувалося відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено, проти можливості примирення заперечують обидва з подружжя. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню із залишенням після розірвання шлюбу позивачу шлюбного прізвища [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що вона знаходилася в незареєстрованому шлюбі з відповідачем із 2009 року по листопад 2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від заробітку щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно довідки № 134 виданої 17.02.2014 року Поливанівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 7). Відповідно до довідки про доходи виданої ПАТ «Дніпроважмаш», відповідач в період з вересня 2013 року по лютий 2014 року отримав дохід в розмірі - 29 047 грн. 47 коп. (а. с. 9). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що вона із 30.10.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач дитині не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від заробітку щомісяця. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2010 року (а. с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Згідно довідки № 270 виданої 06.02.2014 року Магдалинівською селищною радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 7). Відповідно до довідки про доходи виданої ТОВ «КПД», відповідач в період з серпня 2013 року по січень 2014 року отримав дохід в розмірі - 6 529 грн. 99 коп. (а. с. 15). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі 1 600 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 1997 року. Від вказаного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] року. Позивач зазначає, що відповідач не надає дітям матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дітей. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 липня 1997 року по 07 травня 2013 року (а. с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] року (а. с. 7-9, 18). Згідно довідки № 518 виданої 12.10.2013 року Очеретуватською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дійсно проживають з позивачем (а. с. 10). Позивач працює машиністом із прання КЗ «Міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» ДОР», з червня по листопада 2013 року отримала дохід у розмірі 8 104 грн. 61 коп., відповідно довідки № 1681 від 19.12.2013 року (а. с. 4). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дітей, оскільки відповідач зобов'язаний їх матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2012 року. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає сину матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 2012 року (а. с. 4). Від вказаного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Згідно довідки № 50 виданої 12.02.2014 року Мар'ївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 6). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття сина, оскільки відповідач зобов'язаний його матеріально утримувати. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

У лютому 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача [PERSON] та баба позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого 04.04.1997 року секретарем Богданівської сільської ради Броварського району, [PERSON] все своє майно заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. У лютому 2014 року позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк пропущений ними з поважних причин, оскільки не заявляли про відмову від спадщини, про наявність заповіту їм не було відомо, вважали, що прийняли спадщину фактично, позивачі просять визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання представник позивачів не з'явився, повідомивши письмово про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомивши письмово про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого 04.04.1997 року секретарем Богданівської сільської ради Броварського району, [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла частинах [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. З листа Броварської міської державної нотаріальної контори від 08.02.2014 року № 402/02-14 вбачається, що у зв'язку з пропуском спадкоємцями за заповітом строку для прийняття спадщини їм рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що про наявність заповіту спадкоємцям стало відомо лише у 2014 році, тому суд вважає, що позивачі з поважних причин пропустили строк для прийняття спадщини, а тому задовольняє позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем, [PERSON], 1975 року народження, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, суперечки, різних поглядів на життя. Фактично шлюбні відносини припинили у січні 2014 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна, оскільки основа шлюбних відносин була втрачена. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому позові вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] виданого 31 липня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], [INFO] уклав шлюб з [PERSON], [INFO], 31 липня 2010 року, актовий запис № 156. Після укладення шлюбу позивачці було присвоєно прізвище «[PERSON]». Від шлюбу сторони дітей не мають. 04 квітня 2014 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області сторонам було надано строк для примирення до 12 травня 2014 року. Однак, за час наданого строку, сторони не примирились. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, вважаючи, що задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та моральним засадам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням переліченого суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 03 вересня 2004 року, в якому в них народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживає разом з нею та перебувають на її утриманні і вихованні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в зазначеній нею частці від заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнає. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] Згідно довідки виданої Білівською сільською радою Чортківського району № 173 від 11.02.2014 року, дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], проживають з позивачкою в [ADDRESS]. Враховуючи позовні вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення із таких підстав. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дочку та сина до досягнення ними повноліття. Відповідачем не надано доказів про його важке, або таке що не дозволяє сплачувати аліменти матеріальне становище, він не є інвалідом. Враховуючи дані обставини, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивачка вказала, що вони з відповідачем 14 травня 2011 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №371. Від шлюбу спільних дітей не мають. Близько 5 місяців з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання позивачка не з»явилась, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2011 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №371. Від шлюбу спільних дітей не мають. Оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше подружнє життя і збереження шлюбу не можливе, а тому, у відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб необхідно розірвати. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою та відповідачем майнового спору на даний час не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що вони з відповідачем з листопада 2013 року шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, хоча проживають разом. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе через непорозуміння та суперечки з різних питань сімейного життя. Спір про поділ спільного майна подружжя в даний час відсутній, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Сторони в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви в яких просять справу розглядати без їх участі позовні вимоги визнають. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 28 квітня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавської міської ради, актовий запис № 458 (а.с. 4 ). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 ), та сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 9 ). Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини задоволенню не підлягають, оскільки на момент розгляду даного позову у сторін відсутній спір щодо місця проживання дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved