Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 2002 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до моменту його смерті [INFO] . В період спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, купували предмети домашнього вжитку, здійснювали підготовку до капітального ремонту будинку та іншої нерухомості, здійснили побудову гаражу за адресою: [ADDRESS] , придбали транспортний засіб марки «Фольксваген-Шаран» та багато іншого. Вона здійснила його поховання та розпорядилася його речами. Тому для вирішення своїх спадкових і майнових прав вимушена звернутися до суду і просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю її - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без шлюбу в період з 2002 року по 20.06.2020 року за адресою: [ADDRESS] . Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову та з посиланням на те, що до матеріалів справи не надано належних та достатніх доказів, які б підтверджували зазначений факт, а долученими до позовної заяви документами такий факт не підтверджується. При встановленні даного факту підлягають дослідженню докази, з яких можливо було б встановити ведення спільного бюджету, понесення спільних витрат, купівлю спільного майна, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги інше. Заперечуючи факт спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу позивача та [PERSON] , відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Богунського районного суду міста Житмира від 24.05.2021 року за клопотанням представника позивача витребувано в приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Муревич І.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо [PERSON] , який помер [INFO] , яка була направлена до суду на виконання ухвали. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали, обґрунтовуючи їх викладеними в ньому обставинами. Позивач пояснила, що в період спільного проживання вони спільно проживали в належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] , в інших зареєстрованих шлюбах не перебували. Разом побудували дачний будинок на території Іванівської сільської ради Житомирського району. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та вказала на відсутність заперечень проти факту сумісного проживання позивача з [PERSON] . Однак заперечувала проти того, що вони проживали однією сім`єю як подружжя. В останнє судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, не надали доказів, які б підтверджували існування поважних причин неприбуття в судове засідання. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та направила до суду заяву з проханням проводити розгляд справи в її відсутності, відмовити в задоволенні позову та заперечила факт проживання позивача та [PERSON] як подружжя. Суд, заслухавши позивача та її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.06.2020 року Черняхівським районним ВДРАЦС Ценитрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а. с. 7). Згідно матеріалів спадкової справи № 17/2020 до майна померлого [PERSON] у шестимісячний строк після відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся відповідач, який є сином померлого (а. с. 109, 118). Дочка [PERSON] - [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь її брата [PERSON] (а. с. 110, 121). Окрім того, 06.11.2020 року позивачем подано до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] як особою, яка проживала з ним однією сім`єю понад п`ять років без реєстрації шлюбу до моменту відкриття спадщини (а. с. 123). У заяві нею так було вказано, що останнє постійне місце проживання померлого було [ADDRESS] . 21.08.2020 року виконавчим комітетом Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області позивачу видано довідку про те, що до дня смерті співмешканця [PERSON] , 1955 року народження, який помер [INFO] , вони проживали разом більше 5 років та вели спільне господарство без реєстрації. Довідка видана на підставі свідчень свідків та свідоцтва про смерть (а. с. 5). Як слідує зі змісту довідки виконавчого комітету Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області № 3437 від 27.10.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті фактично проживав без реєстрації про [ADDRESS] (а. с. 7). Місце проживання позивача згідно копії її паспорта зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8). 27.07.2001 року РВ РАГС Богунського РУЮ видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , про що 27.07.2001 року зроблено актовий запис за № 379 (а. с. 39). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що з 2002 року позивач та спадкодавець [PERSON] постійно проживали разом у квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] . Він представляв її як дружину, вони, можливо, удвох купили автомобіль марки «Фольксваген», закінчили будівництво прибудови до будинку після 2002 року, побудували гараж. Іншої жінки в нього не було. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що [PERSON] проживав з 2002 року разом із позивачем як сім`я за адресою: [ADDRESS] . Ними придбано спільно автомобіль, два буси, вони вели спільне господарство, разом будували гараж, вона доглядала його батьків. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання про те, що позивач та [PERSON] проживали з 2002 року разом як сім`я за адресою: [ADDRESS] , мали стосунки як у чоловіка та жінки, вели спільне господарство, разом будували гараж, купили разом буси, вона ніколи в шлюбі не була. Коли він захворів, вона займалася його лікуванням, все оплачувала. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив відповідно до спадкової справи № 17/2020 до майна померлого [PERSON] .. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. При цьому вказано, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правилами ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені поняття домогосподарства, закріпленому в ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19.10.2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року в справі № 490/4949/17 викладено правовий висновок про те, що сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2019 року в справі № 466/3769/16 зроблений правовий висновок, за яким показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, вирішувалися згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про власність». До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 163/754/17. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18, від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17. На підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачем надано такі докази: накладну ПП [PERSON] від 22.06.2020 року про відпущений [PERSON] товар для поховання [PERSON] ; фотографії та вирізку з газети зі статтею «[INFO]» про переможців конкурсу до Дня Святого Валентина подружжя [PERSON] (а не [PERSON] ); копії поштових конвертів, на яких адресатом є [PERSON] із зазначенням його адреси: [ADDRESS] ; видану [PERSON] довідку КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради № 97 від 11.04.2017 року про проведення інвентаризації гаражу за адресою: [ADDRESS] ; копію виданого 23.03.2017 року на ім`я [PERSON] полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2933618, за яким застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «Фольксваген-Шаран», д.н.з. [NUMBER] ; копію будівельного паспорту від 20.11.2013 року на будівництво добудови до дачного будинку на території Іванівської сільської ради, с. т. «Медик», ділянка № [NUMBER] , Житомирського району, відповідно до якого забудовником є [PERSON] (а. с. 10, 13, 14, 40 - 50). Втім зазначені докази не містять інформації, яка б підтверджувала, що будівництво гаражу та добудови до дачного будинку, а також придбання автомобіля здійснювалося [PERSON] спільно з [PERSON] за рахунок спільних витрат, за кошти спільного бюджету та в інтересах сім`ї. Поряд із тим, варто зауважити, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року, з часу набрання чинності СК України, а показання допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спільні фотографії позивача та [PERSON] , зазначена публікація з газети та докази придбання позивачем необхідних для поховання [PERSON] речей не можуть беззаперечно свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання відповідно до наведених вище правових висновків Верховного Суду. З огляду на викладене та за відсутності достатніх переконливих достатніх доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також притаманних подружжю відносин позивачем не доведено факту спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2004 року по день його смерті. Саме по собі фактичне проживання за однією адресою не може свідчити про те, що особи проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу за відсутності доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed