Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» Стрюкова І.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до укладеного 12 червня 2007 року між ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ВАТ КБ «Надра», та [PERSON] кредитного договору № 08/2007/0777Фжк банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30\~300,00 грн. в порядку та на умовах, визначених кредитним договором строком до 11 червня 2022 року. Кошти були надані для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються у розмірі 18,99 % річних. Згідно з п. 3.4 вказаного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом сплати мінімально необхідного платежу в сумі 516,24 грн. щомісячно до 11 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов`язань між позичальником та банком було укладено договір іпотеки № 08/2007/0777Фжк від 12 червня 2007 року, який було зареєстровано за номером № 1819 приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Каракуловим І.Л. Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] загальною площею 70,4 кв.м, у тому числі жилою 43,4 кв.м. 12 червня 2007 року між ПАТ\~КБ\~«Надра»\~та [PERSON] з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника укладено договір поруки, в якому остання виступила поручителем перед банком за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що виникають з кредитного договору № 08/2007/0777Фжк. Відповідач свій обов`язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує, в зв`язку із чим станом на 14 лютого 2018 року виникла заборгованість в розмірі 41\~275,15 грн., яка складається з наступного: 23\~285,41 грн. заборгованість за кредитом, 13\~872,61 грн. заборгованість по сплаті відсотків, 4\~117,13 грн. пеня за прострочення кредиту, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Представник відповідача [PERSON] адвокат Озюменко Є.Ю. надав суду заперечення на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. В запереченнях представник зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними, такими, що заявлені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Незаконність визначення в договорі пені та штрафу за порушення фінансових зобов`язань полягає в тому, що вона створює подвійну відповідальність відповідача, що заборонено ст. 61 Конституції України. Крім зазначеного, позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, оскільки відповідно до розрахунку наявної заборгованості по кредитному договору, наданому позивачем до суду, останні платежі відповідачем були здійснені 29 грудня 2014 року та 27 лютого 2015 року. Звернувшись до суду з позовом за захистом своїх прав в липні 2018 року з пропуском строку позовної давності, банк не просив поновити пропущений ним строк, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). З приводу збільшеного строку позовної давності, на яке посилається позивач, представник відповідача зазначив, що [PERSON] під час укладення договору не був обізнаний про свої права та обов`язки по договору та щодо збільшення строків позовної давності до 10 років. Матеріали кредитної справи не містять доказів щодо підписання заяви про збільшення строків позовної давності. Крім зазначеного, розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, не відповідає умовам договору, в позовній заяві зазначено більшу суму за основним зобов`язанням. За проведеним відповідачем розрахунком сума за основним зобов`язанням не може бути більшою, ніж 21\~276,48 грн. станом на 01 березня 2015 року з розрахунку 18,99 % річних на суму кредиту 30\~300 грн. Просив застосувати по даній справі позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив їх задовольнити та зазначив, що розрахунки заборгованості позивачем проведено вірно, строк позовної давності не пропущено, оскільки кредитним договором вказаний строк було збільшено до 10 років. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях на позовну заяву та заяві про застосування позовної давності. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Відповідно до рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора від 28 квітня 2016 року за № 616 та від 03 листопада 2016 року за № 2342, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» до 03 червня 2020 включно та повноважень ліквідатора Стрюкової І.О. Відповідно до умов договору № 08/2007/0777Фжк, укладеного 12 червня 2007 року між ВАТ КБ\~«Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ\~«Надра», та [PERSON] , банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30\~300,00 грн. в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, строком до 11 червня 2022 року. Кошти були надані для проведення розрахунків по договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п. 1.3.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються у розмірі 18,99 % річних. Згідно з п. 3.4 кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Строк дії договору визначено від дня його укладення до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань. Також сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до десяти років (п.7.3 кредитного договору). Договором визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальник сплачує штраф в розмірі 10 % від суми кредиту п. 5.2 кредитного договору. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється шляхом сплати мінімально необхідного платежу в сумі 516,24 грн. щомісячно до 11 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов`язань між позичальником та банком було укладено договір іпотеки від 12 червня 2007 року № 08/2007/0777Фжк, який було зареєстровано за номером № 1819 приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Каракуловим І.Л. Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме будинок [ADDRESS] , загальною площею 70,4 кв.м, у тому числі жилою 43,4 кв.м. Крім того, 12 червня 2007 року між ПАТ\~КБ\~«Надра»\~та [PERSON] з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника, укладено договір поруки, в якому остання виступила поручителем перед банком за належне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань, що виникають з кредитного договору № 08/2007/0777Фжк. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти. Відповідач [PERSON] не сплачував банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем допущені порушення зобов`язання за кредитним договором, і він станом на 14 лютого 2018 року має заборгованість в розмірі 37\~158,02 грн., яка складається з наступного: - 23\~285,41 грн. заборгованість за кредитом, - 13\~872,61 грн. заборгованість по сплаті відсотків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~553\~ЦК України\~за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно із\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~554\~ЦК України\~у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України). Як вбачається з п. 7.3 кредитного договору від 12 червня 2007 року № 08/2007/0777Фжк, сторони,

Outcome: partial