Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування майном, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Просила виділити їй у користування суміжні кімнати: кімнату № 1 житловою площею 16,2 кв.м. та кімнату № 2 житловою площею 11,10 кв.м., в користування відповідача - ізольовану кімнату № 3 житловою площею 13,50 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор - залишити у спільному користуванні. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонам на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року належить по 1 / 2 частині вказаної квартири, яка згідно з технічним паспортом складається з трьох кімнат, жила площа квартири - 40,80 кв.м, загальна площа квартири - 67,10 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат: кімнати № 1 - площею 16,2 кв.м та кімнати № 2 - площею 11,10 кв.м, які є суміжними, та кімнати № 3 - 13,50 кв.м, яка ізольована. Шлюб між сторонами розірвано у 2011 році. Враховуючи наявні конфлікти між сторонами щодо користування житловими приміщеннями, оплати комунальних послуг, необхідним є визначити порядок користування спільною квартирою у спосіб, визначений позивачем з урахуванням встановленого фактичного порядку користування кватирою: позивач проживає у кімнаті № 1 площею 16,20 кв.м, син сторін - [PERSON] проживає у суміжній кімнаті № 2 площею 11,10 кв.м., відповідач - у кімнаті № 3 житловою площею 13,50 кв.м. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечивши щодо встановлення порядку користування спірною квартирою у спосіб, визначений позивачем. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторонам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.2003 року належить по 1 / 2 частині квартири за адресою: [ADDRESS], яка згідно з технічним паспортом складається з трьох кімнат, жила площа квартири - 40,80 кв.м, загальна площа квартири - 67,10 кв.м. Квартира складається з трьох кімнат: кімнати № 1 - площею 16,2 кв.м та кімнати № 2 - площею 11,10 кв.м, які є суміжними, та кімнати № 3 - 13,50 кв.м, яка ізольована (а.с. 6-8). Шлюб між сторонами розірвано у 2011 році (а.с. 9). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частина 1 ст. 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежених у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З урахуванням того, що протягом тривалого часу визначився конкретний порядок користування квартирою, враховуючи позицію сторін щодо встановлення порядку користування квартирою, суд дійшов висновку про задоволення позову, виділивши позивачу у користування суміжні кімнати: кімнату № 1 житловою площею 16,2 кв.м. та кімнату № 2 житловою площею 11,10 кв.м., в користування відповідача ізольовану кімнату № 3 житловою площею 13,50 кв.м., а кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити у спільному користуванні. При цьому, суд враховує, що визначити порядок користування квартирою відповідно до ідеальних часток є не можливим, оскільки ідеальна частка у житловій площі становить 20,4 кв.м, однак жодна із житлових кімнат не має такої площі. Виділення у користування [PERSON] кімнати № 3 площею 13, 50 кв.м. також не порушує його інтересів, оскільки він проживає у цій кімнаті сам, потреб у користуванні двома кімнатами не має. Крім цього, [PERSON] не заперечив щодо встановлення саме такого порядку користування квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved