Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

У лютому 2013 року представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості, посилаючись на неналежне виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором та просив стягнути заборгованість у розмірі 564 177,79 грн. і судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 травня 2008р. між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є позивач за первісним позовом та [PERSON] було укладено кредитний договір №490067584, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит на суму 30 033,13 дол. США, з процентною ставкою 13.5% річних та остаточною датою повернення кредиту 07 травня 2015р. Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON], 07 травня 2008р., було укладено договір поруки №490067584-П1, відповідно до умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором як поручитель [PERSON] за неналежне виконання нею грошового кредитного зобов'язання . Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18 червня 2013 року було закрито провадження у даній справі, на підставі пункту 5 частини 1 статті 205 ЦПК України, у зв'язку із поданням представником відповідача копії ухвали Апеляційного суду Чернігівської області про залишення в силі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 01.11.2011 року у справі № 3377-5/215/11 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], яким було стягнено з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №490067584 від 07 травня 2008р. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26 вересня 2013 року було частково скасовано ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 18 червня 2013 року в частині закриття провадження у даній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON]; водночас позов у частині вимог ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] було направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв; при цьому позивач надіслав суду заяву про те, що він не заперечує проти розгляду даної справи у його відсутність. Викладене є підставою для проведення судового розгляду даної справи у відстуність представника позивача. [PERSON] проти задоволення позову до нього заперечував, посилаючись на його безпідставність і звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача, у якому просив визнати договір поруки припиненим, оскільки в порушення умов останнього, при зміні відсоткової ставки за кредитним договором, він не був повідомлений та згоди на збільшення його відповідальності за договором не надавав. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні первісного позову. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 07 травня 2008р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490067584, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит на суму 30 033,13 дол. США, з номінальною процентною ставкою 13.5% річних та остаточною датою повернення кредиту - 07 травня 2015р. Крім того, 07 травня 2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №490067584-П1, за умовами якого [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед ПАТ «Альфа-Банк» за вказаним кредитним договором. Водночас за змістом пункту 5.4. договору поруки, у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення. Наявна у матеріалах справи копія листа банку від 08.08.2008 року №24995-24-б/б до [PERSON] свідчить про звернення кредитора до поручителя із пропозицією погодити збільшення процентної ставки за договором кредиту №490067584 від 07 травня 2008р. з 13,5% до 16,5%. Водночас [PERSON], в обґрунтування вимог зустрічного позову, вказує на те, що він як поручитель за договором поруки №490067584-П1 від 07 травня 2008р. будь-яким способом не надавав згоди на збільшення основного зобов'язання за кредитним договором №490067584 від 07 травня 2008р. Разом із цим, у ході розгляду даної справи позивачем не було надано жодних доказів погодження поручителем збільшення основного зобов'язання [PERSON] за кредитним договором №490067584 від 07 травня 2008р. При цьому за змістом наведеного листа банку вбачається, що відсоткову ставку за кредитним договором №490067584 від 07 травня 2008р. було змінено з 13,5% до 16,5%. Викладене підтверджується і складеним банком розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором із якого вбачається, що з 01.09.2008 року за кредитним договором №490067584 від 07 травня 2008р. нараховувались відсотки за користування кредитом у розмірі 16,5%. Враховуючи наведене, суд погоджується із доводами зустрічного позову поручителя до банку, виходячи із того, що за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Відтак і без заявлення відповідного позову поручителя суд може за власною ініціативою за вказаними підставами визнати договір поруки припиненим. Отже, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим. Відтак, з огляду на те, що банком не було отримано згоди поручителя на збільшення процентної ставки за договором кредиту, враховуючи положення частини 1 статті 559 ЦК України, суд вбачає наявність достатніх правових підстав для визнання припиненим договору поруки № №490067584-П1 від 07 травня 2008р., що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] (визнання поруки припиненою), що зумовлює необхідність задоволення зустрічного позову і унеможливлює задоволення вимог первісного позову ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], як до поручителя за договором кредиту №490067584 від 07 травня 2008р., про стягнення кредитної заборгованості. На підставі зазначеного,

Outcome: approved