Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] і [PERSON] звернулися у суд із указаним позовом, який обґрунтували тим, що є спадкоємцями [PERSON], який помер [INFO] року. За рішенням суду за ними визнано право власності на спадковий будинок, що в [ADDRESS] - ? за [PERSON] і ? за [PERSON] Позивачі позбавлені можливості оформити спадщину на інше майно спадкодавця, зокрема на землю. За життя померлий успадкував земельну ділянку загальною площею 0,56га, що складається із двох земельних ділянок різного призначення (0,12га і 0,44га) і знаходиться у [ADDRESS] але реєстрацію права власності не провів. Зважаючи на порядок користування землею, який склався після смерті спадкодавця, а також на те, що земля поділена за різним цільовим призначенням, позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування таким чином: за позивачем [PERSON] - на присадибну ділянку житлової забудови, площею 0,12га, кадастровий номер 0722182000020020004, за позивачем [PERSON] - на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 0,44га, кадастровий номер 0722182000020020005. У судовому засіданні 04 березня 2015 року позивачі підтримали заявлений позов, просили його задовольнити. Пояснили, що земельна ділянка житлової забудови розташована під успадкованим ними будинком, а сільськогосподарського призначення - поряд з будинком. В наступне судове засідання позивач [PERSON] не з'явися, подав заяву про продовження слухання справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання представника не направив, подав заяву про слухання справи у відсутності останнього та відсутність заперечень щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачів, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Виконавчим комітетом Дрозднівської сільської ради Ковельського району Волинської області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 70 років у с. Гончий Брід Ковельського району. Померлий є чоловіком позивача [PERSON] і батьком позивача [PERSON], що убачається із копій свідоцтв про шлюбу серії [NUMBER] від 08 липня 1969 року, рішення Ковельського міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року та пояснень сторін. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, зокрема, у першу чергу, мають діти спадкодавця та пережиле подружжя. Із встановлених обставин та наведених норм закону випливає, що позивачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями [PERSON]. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Позивачі прийняли спадщину після [PERSON], оскільки постійно проживали разом з ним на час відкриття спадщини, що слідує із відміток про місце реєстрації у паспортах. Позивач [PERSON] в установлені законом строк і порядку відмовилася від спадщини на користь сина - позивача [PERSON], що убачається з матеріалів спадкової справи на ім'я [PERSON], заведеної Ковельською державною нотаріальною конторою. Також із спадкової справи слідує, що інші спадкоємці відмовилися від спадщини на користь позивача [PERSON] Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] і не відмовився від неї, є тільки позивач [PERSON] За життя [PERSON] успадкував після [PERSON] земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] площею 0,56га в межах згідно з планом та призначена: присадибна ділянка - 0,12га, кадастровий номер 0722182000020020004, і ведення особистого підсобного господарства - 0,44га, кадастровий номер 0722182000020020005. Такі обставини стверджуються свідоцтвом про право на спадщину, виданим 23 грудня 2010 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, та державним актом на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] На час оформлення права на спадщину [PERSON] закон, зокрема ст. 1299 ЦК України (в редакції, чинній до 04 серпня 2013 року), визначав обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину на нерухоме майно в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відомості про це майно у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутні, що стверджується інформаційними довідками із указаних реєстрів. Тобто, за життя [PERSON] не провів державну реєстрацію успадкованої землі і його спадкоємці позбавлені можливості оформити право на спадщину на цю землю у нотаріуса. Указана земельна ділянка, загальною площею 0,56га, поділена за цільовим призначенням: 0,12га - це присадибна ділянка, кадастровий номер 0722182000020020004, а 0,44га - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 0722182000020020005. За встановлених у справі обставин ці земельні ділянки мав би успадкувати тільки позивач [PERSON] Разом з тим, за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 17 вересня 2012 року право власності на будинок, що в [ADDRESS] визнано в такому прядку за позивачами: ? частини за [PERSON] як на частку у майні, що набуте за час шлюбу, 1/4 частини за [PERSON] - в порядку спадкування після смерті [PERSON] і ? частини за [PERSON] - в порядку спадкування після [PERSON] Як слідує з пояснень позивачів, будинок розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,12га, кадастровий номер 0722182000020020004. Зважаючи на таке, визнання права власності на землю, на якій розташований будинок, повинно відповідати положенням земельного законодавства. Частинами 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Тобто, закон визначає принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Тому, земельна ділянка площею 0,12га, кадастровий номер 0722182000020020004, підлягає визнанню за позивачами на праві власності пропорційно до часток у праві власності на будинок, що розташований на цій земельній ділянці: 3/4 частини землі за [PERSON] і ? частини за [PERSON] Особливого порядку переходу права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення законом у даному випадку не визначено, тому за встановлених у справі обставин земельна ділянка площею 0,44га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 0722182000020020005 підлягає визнанню на праві власності за позивачем [PERSON] Згідно з витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки грошова оцінка присадибної ділянки складає 38784грн., а для ведення особистого підсобного господарства - 8841,76грн. Враховуючи характер спору та за відсутності заперечень відповідача щодо задоволення заявленого позову, судові витрати у справі залишаються за позивачами. На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України,

Outcome: partial