Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] (далі по текст - позивач) звернулась до суду із позовом до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Виноградова Анна Ігорівна про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є дружиною [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, до складу якої увійшла Ѕ частини однокімнатної квартири [ADDRESS] . Разом з тим, позивач не має змоги оформити свої спадкові права, оскільки оригінал свідоцтва про право власності втрачений, а тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.02.2020 року змінено первісного відповідача Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію належним відповідачем Київською міською радою. 22.04.2020 року до суду надано відзив, в якому представник відповідача просив на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та звільнити від сплати судових витрат відповідача. Ухвалою суду від 21.07.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті. На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою А.І. надано належним чином завірену копію спадкової справи № 12/2018, заведеної після смерті [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, в своєму відзиві просив справу розглянути за його відсутності, під час вирішення спору покладався на розсуд суду. Третя особа також про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , є дружиною [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . 07 липня 2018 року згідно Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 12255, чоловік позивача, [PERSON] помер. На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Позивач 17.10.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Виноградової А.І. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою А.І. 17.10.2018 року було відкрито спадкову справу № 12/2018. Так, до складу спадщини, зокрема, увійшла Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Згідно Інформаційної довідки КВ-2018 № 42354 від 29.10.2018 року, наданої КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.03.1995 року відділом приватизації державного житлофонду Шевченківського виконкому м.Києва (розпорядження №10962). З матеріалів нотаріальної справи вбачається, що з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори інший власник не зверталася. Так, за правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 4.14., 4.15. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину), При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4.18 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Однак, 29.07.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Виноградова А.І. своєю постановою відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частини квартири [ADDRESS] після померлого [PERSON] , [INFO] у зв`язку з ненаданням документу, який посвідчує право власності спадкодавця на зазначену квартиру. У відповідності до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. При цьому, згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи вище викладене, в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на Ѕ частини квартири [ADDRESS] , яку спадкодавець набув в установленому законом порядку. Позивач, на момент розгляду справи, є єдиною спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] , [INFO] , звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк, разом з тим отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Таким чином, вказані вище обставини свідчать про наявність перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що в свою чергу призводить до того, що позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, зареєструвати у встановленому законом порядку спадкове майно та реалізувати своє право власності. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved