Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25 червня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого в ПАТ «СК «Інкомстрах» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9004565 транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] під його керуванням. Винним у здійсненні ДТП був визнаний водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] Звернувшись до страхової компанії в порядку та строки, визначені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхового відшкодування він не отримав. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 25/08/13 від 18 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 51 116,28 грн. без ПДВ. Тому, вважаючи свої права як потерпілої особи порушеними, просив стягнути з ПАТ «СК «Інкомстрах» страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., з [PERSON] в порядку ст.. 1194 ЦК України - 1 116, 28 грн., а також судові витрати у справі. В судовому засіданні позивач підтримав обґрунтування позову та його вимоги та просив останні задовольнити в повному обсязі. Відповідач ПрАТ «СК «Інкомстрах», також будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги пред»явлені до нього визнав, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши позивача, відповідача [PERSON], які не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах», дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25 червня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керівництвом позивача, внаслідок якої автомобіль останнього було пошкоджено (а.с. 8). У відповідності зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела. Згідно ч. 1 п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). Як встановлено судом, винним у вчиненні вказаної пригоди є водій забезпеченого в ПАТ «СК «Інкомстрах» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № № АВ/9004565 транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] - [PERSON] (а.с. 6-7, 9). Вказане не заперечено, зокрема, з боку відповідача [PERSON], та доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, не надано. Згідно п. 2 полісу № АВ/9004565 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено всі необхідні дії, визначені положеннями вказаної статті закону. Згідно п. п. 34.1-34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком вказаних у ст. 35 закону документів. Як вбачається з даних звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 25/08/13 від 18 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 51 116,28 грн. без ПДВ (12-18). Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, страхове відшкодування ПрАТ «СК «Інкомстрах» не виплачено, тому суд вважає порушеним право позивача, через що останнє підлягає захисту, та приходить до висновку про обґрунтованість його вимоги про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах» 50 000,00 грн. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] у відшкодування завданої матеріальної шкоди 1 116,28 грн., у зв'язку із чим позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved