Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] про припинення поруки, в якому посилається на те, що 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11223120000, відповідно до якого Банк зобовязався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 44\~700,00 дол. США у порядку і на умовах, визначених в вищезазначеному договорі. На забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, 26.06.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11223220000/П1, за яким остання зобовязалася перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Позивач зазначає, що укладаючи договір поруки (п. 3.1), між нею та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» не було досягнуто згоди щодо строку дії поруки. Відповідач [PERSON] допустив прострочення виконання основного зобов?язання з 11.02.2014 року. Протягом шестимісячного строку, що минув від строку виконання основного зобов?язання за кредитним договором, тобто до 11.08.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» вимог до позивача, як до поручителя за кредитним договором не пред?явив, в зв?язку з чим порука є припиненою. У звязку з цим, позивач просила суд визнати договір поруки № 11223120000/П1 від 26.09.2007 року, укладений між нею та ПАТ «УкрСиббанк» припиненим. Позивач у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11223120000, відповідно до якого Банк зобовязався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 44\~700,00 дол. США у порядку і на умовах, визначених в вищезазначеному договорі. Позичальник зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту Додатку № 1 до кредитного договору але в будь-якому випадку не пізніше 25 вересня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін (п. 1.2.2. кредитного договору). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. На забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, 26.06.2007 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 11223220000/П1, за яким остання зобовязалася перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що у звязку з тим, що позичальником допущено прострочення виконання основного зобовязання з 11.02.2014 року та протягом шестимісячного строку, що минув від строку виконання основного зобовязання за кредитним договором, тобто до 11.08.2014 року Банк вимог до позивача, як до поручителя не предявив, за цих підстав вважає поруку припиненою. Відповідач [PERSON] починаючи з лютого 2014 року свої зобовязання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість. За цих обставин Банком на підставі п. 6.1.2. кредитного договору, визнано термін повернення кредиту таким, що настав з пункту 1.2.2. цього договору, та право вимагати від [PERSON] дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Умовами договору поруки встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника і визначено обсяг відповідальності поручителя той же, що і у боржника (п. 1.4. Договору поруки). Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору передбачено, що Банк зобовязується надати позичальнику кредит, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. Платою за кредит сторони встановили строкову/прострочену суму основного боргу, строкові/прострочені проценти та строкові/прострочені комісії за договором. Умовами п.п.1.3.3., 1.3.4 кредитного договору, встановлено порядок нарахування процентів за цим договором та визначено строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. П. 1.6. кредитного договору сторони погодили черговість погашення грошових зобовязань позичальника за цим договором, а саме: 1) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 2) строкові комісії; 3) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкові проценти; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) строкова сума основного боргу; 7) штрафні санкції за договором. В довідці-розрахунку заборгованості відображено, що позичальником систематично порушувались умови кредитного договору, останній платіж по процентам здійснювався 16.10.2014 року. Відповідно до ст. ст. 525, 611 ЦК України та п.6.1.2. кредитного договору, має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2. кредитного договору та вимагати від позичальника достроковго повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Суд звертає увагу на те, що під час укладання оспорюваного договору поруки, між сторонами було досягнуто згоди стосовно суттєвих умов договору, що підтверджується відповідними підписами уповноваженої особи ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Крім того, посилання позивача на те, що між нею та відповідачем ПАТ «УкрСиббанк» не було досягнуто згоди щодо строку дії поруки суперечить нормам цивільного законодавства, а саме ст.ст. 553-559 ЦК України. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає обґрунтованих та законних підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed