Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. У позові зазначено, що 10 вересня 2010 року син позивача - [PERSON] одружився з [PERSON], у якої на той час вже була дочка [PERSON], [INFO]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON]. Сім'я сина позивача у складі чотирьох чоловік проживали у [ADDRESS]. Певний час вони проживали добре, [PERSON] працював, [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за меншою дочкою, а її старша дочка [PERSON] ходила до школи. У старшої дочки [PERSON] - [PERSON] є батько [PERSON], який проживає в Оратівському районі Вінницької області і останні два роки він не цікавиться життям дочки. Життя сім'ї [PERSON] та [PERSON] не склалося, через різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, утримання сім'ї і виховання дітей. [PERSON] останні роки вела аморальний спосіб життя і відкрито, на декілька днів залишала дітей самих, у той час, коли [PERSON] перебував на роботі вахтовим методом. [INFO], в результаті нещасного випадку, [PERSON] загинув. Після його смерті [PERSON] покинула постійне місце проживання і своїх дітей, поїхавши з села, куди не повертається більше п'яти місяців. Жодних обов'язків по відношенню до своїх дітей [PERSON] не виконує. На телефонні дзвінки не відповідає, про себе знати не дає. Після смерті [PERSON] вона не оформляє пенсію по втраті годувальника. Зараз діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають у сім'ї позивача та знаходяться на її утриманні. Згідно з висновком від 27 січня 2016 року орган опіки та піклування Шаргородської Шаргородська районної державної адміністрації Вінницької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дочки [PERSON], а [PERSON] позбавити батьківських прав відносно дочок [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на зазначене вище, а також на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON], а [PERSON] позбавити батьківських прав відносно дочок [PERSON] та [PERSON], призначивши її опікуном дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Костриця В.С. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. У судовому засіданні суд також вислухав думку малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які у сукупності повідомили, що бачили свою мати дуже давно, коли вони намагаються їй зателефонувати, то вона відмовляється з ними спілкуватися. Коли вони проживали разом з матір'ю, остання вживала алкогольні напої, залишала їх самих у дома без нагляду дорослих, безпричинно сварилася на них та ображала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у заяві від 9 березня 2016 року, [PERSON] просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з'являлася, поштова кореспонденція, яка надсилалася судом за її зареєстрованим місцем проживання у [ADDRESS] повернулася з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім того, [PERSON] також викликалася до суду через оголошення у газеті «Вінничина» № 21 від 18 березня 2016 року та за допомогою sms повідомлення на її номер телефону [NUMBER]. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів, для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а відтак розгляд справи слід провести на підставі наявних у ній доказів. Представник позивача - Шаргородської районної державної адміністрації [PERSON], позов [PERSON] підтримав, посилаючись на те, що згідно з висновком від 27 січня 2016 року орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав відносно його дочки [PERSON], а [PERSON] позбавити батьківських прав відносно дочок [PERSON] та [PERSON] Зазначив, що такий висновок органу опіки та піклування викликаний тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника третьої особи, думку малолітніх дітей, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 10). У письмових поясненнях [PERSON] від 30 грудня 2015 року зазначено, що він дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON], [INFO]. Утриманням дочки не займається, матеріально не допомагає, навчанням не цікавиться, не спілкується з нею та не телефонує, останній раз бачив дочку [PERSON] у листопаді 2014 року. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.102). Обставини справи, зазначені у поясненні [PERSON], повністю підтверджуються поясненнями позивача [PERSON] та малолітньої [PERSON], наданими у судовому засіданні. Відповідно до рішення від 27 січня 2016 року № 1, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 121, 122). Згідно з висновком від 21 січня 2016 року № 01.1-30/272, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 80, 81). [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 9, 10). Батько [PERSON] - [PERSON] [INFO] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 13). Згідно з довідками Виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 грудня 2015 року № 806 та № 807, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS], проте за місце реєстрації вона відсутня (а.с. 90). До складу сім'ї [PERSON] входять її дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 91). Згідно з характеристикою, виданою Виконавчим комітетом Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, [PERSON] тривалий час за місцем проживання відсутня, місце її перебування невідоме, вихованням дітей не займається, не цікавиться умовами їх проживання, залишила їх у свекрухи. Зловживає алкогольними напоями, за час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони (а.с. 93). Із характеристик на дітей [PERSON] та [PERSON], виданих адміністрацією виховних закладів, які вони відвідують, вбачається, що мати дітей [PERSON] їх вихованням не займається, на контакт з педагогічним колективом не йде. Вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся [PERSON] (а.с. 95, 97). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 15 вересня 2015 року, складеного за результатами обстеження будинку, де зареєстрована та проживала [PERSON], по [ADDRESS], запасів харчування немає, у будинку брудно, на підлозі багато недопалків (а.с. 110). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3 грудня 2015 року № 805, до складу сім'ї [PERSON], яка проживає у [ADDRESS] входять, зокрема її внучка [PERSON] та дочка дружини її сина [PERSON] (а.с. 119). Із характеристик, виданих ТОВ «Олександр-Гарант-Груп» та Виконавчим комітетом Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] за місцем роботи та за місцем проживання зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони (а.с. 117, 118). Відповідно до рішення від 27 січня 2016 року № 1, комісія з питань захисту прав дитини Шаргородської районної державної адміністраціївважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочок [PERSON] та [PERSON] (а.с. 121, 122). Згідно з висновком від 21 січня 2016 року № 01.1-30/272, орган опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочок [PERSON] та [PERSON] (а.с. 80, 81). Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України (далі - СК України). Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У пункті 49 рішення від 18 грудня 2008 року Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06) зазначено, що Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом встановлено на підставі переконливих доказів, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей. Отже, оскільки судом установлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають у сім'ї позивача, яка власне і займається їх вихованням та утриманням, а батьки дітей - [PERSON] та [PERSON] утриманням і вихованням дітей не займаються, не турбуються про їх фізичний та духовний розвиток, то відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно доньок, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Ухвалюючи це рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Проте, ухвалення цього рішення не позбавляє відповідачів права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частинах по 275,60 грн судовий збір. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved