Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 111200 доларів США з терміном повернення до 25 липня 2017 року. Згідно умов договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі, нараховані від суми непогашеного боргу в строк заборгованості за кредитом. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 11 січня 2017 року [PERSON] має заборгованість перед банком у розмірі 568867,65 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом 118795,29 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 118536,31 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 15610,12 доларів США; нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 315925,93 доларів США. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 116911,31 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом -1380,29 доларів США, заборгованість по комісії та пені за користування кредитом 26951,32 доларів США. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 3883,98 доларів США, що еквівалентно 105\~566,58 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, представник позивача у поданій заяві позов підтримав у повному обсязі і не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № КІА0GA00000042, згідно умов якого банк надав, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 112\~000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 25 липня 2017 року, а позичальник [PERSON] зобовязалась повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки. Дані обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили 31 серпня 2012 року. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року у розмірі 1\~160\~447 грн. 28 коп.; стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року у розмірі 200 грн.; стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн.; стягнуто солідарно з ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» та [PERSON] на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. Як вбачається з матеріалів справи згідно копії заяви на видачу готівки № 1 від 26 липня 2007 року, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] отримала кредит у розмірі 112\~000 доларів США. Дана обставина також встановлена в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року, в якому зазначено, що 26 липня 2007 року [PERSON] на виконання договору № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року отримала від позичальника грошові кошти на суму 112\~000 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки. Відповідно до умов п. п. 2.2.1. 2.2.4 кредитного договору позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені в п. 1.1. даного договору; сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.1., 3.1., 3.2. даного договору, повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту; сплатити банку винагороду і комісію згідно п. 1.1. і п. 3.11 даного договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п. 1.1, 2.3.3 цього договору. Згідно умов п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному в п. 7.1 зміненої частини даного договору. Відповідно до умов п. 3.3 кредитного договору кошти отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для відшкодування витрат/збитків банку відповідно до п. п. 2.2.9., 2.3.8. цього договору, пені згідно розділу 4 цього договору, далі простроченої комісії по кредиту, простроченої винагороди, прострочених відсотків, простроченої заборгованості за кредитом, частина суми, що залишилися (у т.ч. сума надана позичальником понад суму щомісячного платежу), направляється на погашення заборгованості за кредитом (якщо інше не передбачено п. 6.8), комісії, винагороди, відсотків, кредиту. Остаточне погашення заборгованості за кредитом виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 7.1 договору. Сума остаточного погашення заборгованості може відрізнятися від суми щомісячного платежу. При несплаті комісії, винагороди (у випадку її щомісячної сплати згідно п. 7.1. даного договору або згідно п. 3.11 даного договору), відсотків і/або частини кредиту до останнього дня періоду сплати, вони вважаються простроченими. Відповідно до п. п. 3.4., 3.7 кредитного договору нарахування відсотків здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом-360 днів у році. Відсотки розраховуються щомісяця за період з першої дати поточного періоду сплати включно. Дата погашення кредиту в розрахунок не включається. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту. Позичальник сплачує банку винагороду, комісію в розмірі й у строки, зазначені в п.п. 1.1., 3.11 даного договору якщо згідно п. 1.1 даного договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (зазначеному в п. 7.1.) від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати повного погашення кредиту. при цьому, незалежно від кількості днів, що пройшло від дня закінчення останнього періоду сплати до дня остаточного погашення кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість по кредитному договору не проводиться. Згідно п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п. п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11 січня 2017 року заборгованість [PERSON] перед банком становить у розмірі 568867,65 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом 118795,29 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 118536,31 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 15610,12 доларів США; нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 315925,93 доларів США. Як встановлено судом рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 20 серпня 2012 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість за кредитним договором № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року у загальному розмірі 145242,92 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача різницю заборгованість як залишилась у розмірі 3883,98 доларів США, що еквівалентно 105\~566,58 грн. (100 доларів США станом на 11 січня 2017 року еквівалентно 27,18 грн.), що складається із заборгованості за кредитом 1883,98 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 2000 доларів США. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 20 серпня 2012 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року, яка станом на 02 лютого 2012 року становила 145\~242,91 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом (сальдо) становила 116\~911,31 доларів США, заборгованість за відсотками 1380,29 доларів США, заборгованість з комісії та пені 26951,32 доларів США, що еквівалентно 1\~160\~447,28 грн.. В рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 20 серпня 2012 року було зафіксовано суму заборгованості [PERSON] за кредитним договором № КІА0GA00000042 від 25 липня 2007 року, яка станом на 02 лютого 2012 року становила 116\~911,31 доларів США, однак з наданого позивачем розрахунку, сформованого станом на 11 січня 2017 року, банком нараховано відповідачу заборгованість за вказаний кредитним договором у розмірі 118\~795,29 доларів США. Доказів про те, що розмір отриманого кредиту сторонами збільшувався, позивачем суду не надано. Як вже було встановлено судом відповідач [PERSON] отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 112\~000 доларів, що підтверджується матеріалами справи та встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 20 серпня 2012 року, тому суду не можливо встановити за яких обставин та за який період відповідачу нараховано заборгованість за кредитом у розмірі 1883,98 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши кредит, проте відповідач у встановлені строки борг не повертає та не сплачує відсотки, за користування кредитом, у звязку з чим порушує взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом у розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 54\~360 грн.. В решті вимог суд відмовляє в їх задоволенні. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, у звязку з чим в липні 2017 року подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій посилалась на те, що при зверненні з позовом до суду позивач ПАТ КБ «Приватбанк» пропустив строк позовної давності. Згідно наданого розрахунку останній платіж за кредитним договором був здійснений нею 15 лютого 2012 року, тому банк повинен був предявити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником погашення кредитної заборгованості. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За правилом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності повязаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ч. 5 ст. 261 ЦК України. У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи ст. 261 ЦК України. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Однак, оскільки дія кредитного договору на час звернення з позовом до суду не закінчилась, а відповідач не повернув у повному обсязі отриманий кредит, тому позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно повернення кредиту банк вправі вимагати стягнення з [PERSON] нараховані проценти, передбачені умовами кредитного договором. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача у розмірі 1600 грн.. Відповідно до умов п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» створено і діє згідно із Законами України «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність», «Про цінні папери та фондовий ринок» та нормативними актами Національного банку України. Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» створено відповідно до Установчого договору від 6 липня 2000 року та на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 6 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «Приватбанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19 березня 1992 року, реєстраційний № 92 в Державному реєстрі банків, у Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків комерційного банку «ПриватБанк», створеного у формі товариства з обмеженою відповідальністю. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на [PERSON] акціонерне товариство. У звязку із зміною типу Банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Враховуючи викладене та

Outcome: partial