Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України у Волочиському районі Хмельницької звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь держави в особі управління ПФУ у Волочиському районі Хмельницької області 5279 грн. 60 коп. надміру виплаченої пенсії, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в управлінні ПФУ з 06 жовтня 2009 року. З 30 вересня 2009 року на підставі заяви, а також довідки про заробітну плату, виданої Автопідприємством Волочиського районного споживчого товариства за № 4 від 10 вересня 2009 року, за період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1992 року, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При нарахуванні пенсії використано період з 01 січня 1986 року по 31 грудня 1991 року. Як зазначено в позовній заяві, 24 грудня 2013 року управлінням ПФУ у Волочиському районі проведено перевірку відомостей нарахування заробітної плати з 01 січня 1987 року по 31 грудня 1991 року. Перевіркою встановлено, що в довідці, виданій Автопідприємством Волочиського районного споживчого товариства за № 4 від 10 вересня 2009 року, за вказаний період допущено розходження, а саме: за 1988-1991 роки, у 1988 році заробітна плата завищена на 0,00699 грн., у 1989 році - завищена на 0,00499 грн., у 1990 році - завищена на 0,005 грн., у 1991 році - завищена на 0,013 грн. За результатами перевірки складено акт зустрічної перевірки № 2029 від 24 грудня 2013 року. На підставі акту у Волочиському районному трудовому архіві витребувано довідку № 01-18/48 від 28 лютого 2014 року. Як вказує позивач, у зв'язку з цим було проведено перерахунок пенсії [PERSON] та встановлено переплату за період з 30 вересня 2009 року по 31 травня 2014 року в розмірі 5279 грн. 60 коп., яка підлягає поверненню. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача Мартинюк О.В. подала суду заяву з проханням справу слухати у її відсутності, підтримала заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Відповідач подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Сторонами не оспорюється та встановлено в суді, що з 06 жовтня 2009 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Волочиському районі Хмельницької області, за період з 30 вересня 2009 року по 31 травня 2014 року виникла переплата пенсії [PERSON] в розмірі 5279 грн. 60 коп., що сторонами не оспорюється та підтверджується наявними матеріалами справи (а.с. 3-11), в тому числі даними довідки з недостовірними відомостями, виданої Автопідприємством Волочиського районного споживчого товариства за № 4 від 10 вересня 2009 року. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивачем не надано доказів, не здобуто таких і судом, які б підтвердили факт зловживань з боку пенсіонера та наявність вини [PERSON] в недостовірності відомостей, що містяться у довідці, виданій Автопідприємством Волочиського районного споживчого товариства, а тому безпідставно набута пенсія в силу ст. 1215 ЦК України поверненню не підлягає та в позові управлінню ПФУ слід відмовити. Згідно з ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed