Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СТ «Іллічівське» та [PERSON] в якому зазначив, що останній, керуючи автомобілем ВАЗ 2121, порушив Правила дорожнього руху та вчинив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Nubira», який належить позивачу. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 22 197,75 грн. За постановою Чернігівського районного суду від 18.08.2016 [PERSON] був визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», куди позивач 01.09.2016 звернувся для виплати страхового відшкодування. Проте, виплати чи відповіді від страхового товариства він не отримав, а тому просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 22197,75 грн., а також пеню за затримку виплати страхового відшкодування в сумі 2383,89 грн. за період з 16.09.2016 по 31.01.2017 та з 01.02.2017 по день винесення рішення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог пред'явлених до нього заперечив та зазначив, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», яке на даний час не ліквідовано, а тому воно й повинно відповідати за завдану позивачу шкоду. ПрАТ «СТ «Іллічівське» представника в судове засідання не направило, заперечнь не надіслало. Заслухавши позивача та представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з постанови Чернігівського районного суду від 18.09.2016 року, 22.06.2016 року о 14-45 [PERSON] в порушення Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Nubira», державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Відповідно до копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» з 11.01.2016 до 10.01.2017 з нульовою франшизою. Згідно з ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За висновком експертного товарознавчого дослідження від 22.07.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на час проведення дослідження, складає 22197,75 грн. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За нормами ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Таким чином розмір відповідальності страховика не перевищує встановленого законом ліміту. Позивач звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування 01.09.2016. Проте, до теперішнього часу ані виплати відшкодування, ані відмови не отримав. Позивач просить стягнути завдану шкоду солідарно, але солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі. Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У даному випадку шкода завдана діями [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована. Тобто, відповідальність за завдану шкоду може нести лише один з відповідачів. Враховуючи, що позивач звернувся до страховика за страховим відшкодуванням, позовні вимоги висуває і до страхового товариства, а також просить стягнути пеню за несвоєчасність виплати страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що шкоду необхідно стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське», оскільки в даному випадку сам позивач посилається на порушення своїх прав невиконанням страховиком своїх обов'язків. Зазначене підтверджується листами МТСБУ та Нацкомфінпослуг у відповідь на скарги позивача. Відповідно до ч.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як встановлено вище, позивач звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату відшкодування 01.09.2016. За нормами ч.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний або прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти рішення про відмову у здійсненні відшкодування. З досліджених доказів вбачається, що жодного з цих рішень ПрАТ «СТ «Іллічівське» не прийняло та не виплатило позивачу відшкодування. Таким чином, оскільки у товариства були відсутні підстави для відмови у здійсненні відшкодування, та воно не узгоджувало з позивачем розмір страхового відшкодування, то страхове відшкодування повинно було бути виплачене позивачу не пізніше 90 днів з 01.09.2016, дня отримання страховиком заяви про страхове відшкодування. За цих умов пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування обчислюється наступним чином. 01.09.2016 + 90 днів = 01.12.2016 день з якого розпочинається період нарахування пені. Станом на 01.12.2016 і до 14.04.2017 (всього 134 дні) облікова ставка НБУ складала 14%. Пеня за цей період становить: 22197,75 грн. х 14% х 2 : 100% : 365 днів х 134 дні = 2281,81 грн. З 14.04.2017 і до дня винесення рішення 15.05.2017 (всього 32 дні) облікова ставка НБУ склала 13%. Пеня за цей період становить: 22197,75 грн. х 13% х 2 : 100% : 365 днів х 32 дні = 505,99 грн. Всього пеня за весь період з 01.12.2016 по 15.05.2017 складає 2281,81 грн. + 505,99 грн. = 2787,81 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача щодо якого задоволені позовні вимоги, тобто з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial