Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 05 серпня 2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного, почуття кохання і поваги. На даний час їх шлюб існує лише юридично, оскільки подружні відносини між ними фактично припинені з початку 2019 року. Спільного господарства вони не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засідання позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, враховуючи умови визначені ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе винести рішення у цьому підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 134, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 05 серпня 2006 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про їх народження Серія [NUMBER] виданим 07 травня 2015 року та Серія [NUMBER] виданим 05 грудня 2016 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, відповідач виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище « [PERSON] ». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved