Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.05.2001 року, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11.05.2016 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач являється батьком дитини, записаний таким в свідоцтві про її народження, є здоровим та працездатним. Однак, всі отриманні доходи витрачає на свої потреби, турботи до дитини не проявляє та добровільно коштів на її утримання не надає. Відповідач має мінливий дохід, може та повинний надавити дитині матеріальну допомогу, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмір ? частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги змінила, посилаючись на те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він не працює, має тимчасові підробітки, оскільки здійснює догляд за батьком, який є інвалідом І групи, а тому не згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному позивачем. Крім того, вказав, що кошти на утримання доньки надавали його батьки, а тому від утримання доньки він не ухиляється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в суді, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якийрішенням Шепетівського міськрайонного суду від 11.05.2016 року, яке набрало законної сили 31.05.2016 року, розірвано. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ №116821, виданим 13.09.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Також судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає із [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. [PERSON] проживає в [INFO]. Позивач [PERSON] працює у магазині «Альфа Плюс» на посаді продавця-консультанта з 28.02.2017 року. Відповідач [PERSON] не працює, здійснює догляд за своїм батьком інвалідом 1 групи. Інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, здоровий та працездатний. Вказані обставини визнано сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Частиною 1 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки між сторонами не визначено спосіб утримання дитини, тому виходячи з положень ч. 3 ст. 181 СК України такий спосіб визначається судом. При визначенні способу утримання дитини, суд виходить з положень ч.1 ст. 184 СК України, згідно якої суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на даний час не працює, що свідчить про нерегулярність його доходів, разом з дитиною не проживає та не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з [PERSON] є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який на день розгляду справи становить 1689 грн. і передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», відсутність у відповідача інших утриманців, обовязок утримувати дитину також і матірю, тому знаходить позов задовольнити та визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача у розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки сторони, які є батьками неповнолітньої [PERSON] в рівній мірі несуть обовязки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Доводи відповідача про його матеріальну спроможність сплачувати аліменти на утримання доньки у визначеному позивачем розмірі суд до уваги не приймає, оскільки згідно ст.180 СК України\~обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Також, згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, за змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved