Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої дитини на користь КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3. В обґрунтування позову посилалися на те, що [PERSON] має малолітньогосина [PERSON], [INFO], від виховання якого злісно ухиляється.Батько дитини записаний у свідоцтві про народження дитини згідно ст. 135 СК України. Малолітнього [PERSON] було виявлено 24.03.2017 року залишеного без батьківського піклування, про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, та влаштовано до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24». На неодноразові письмові запрошення до СДД по Основянському району [PERSON] не зявилася, при здійсненні виходів за її адресою двері квартири ніхто не відчинив. Згідно інформації Основянського ВП ГУ НП в Харківській області [PERSON] характеризується з негативного боку, зловживає алкогольними напоями, проживає в антисанітарних умовах, не слідкує за малолітнім сином [PERSON], [INFO], ніде тривалий час не працює, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності.На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 19.04.2017 року № 248 малолітній [PERSON], [INFO] був влаштований до КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» на повне державне утримання строком на 6 місяців. За час перебування дитини в Обласному будинку дитини № 3 мати до сина не приходить, станом здоровя не цікавиться, моральної підтримки не надає, не виявляє бажання забирати дитину додому.\~\~ На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, а також просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON]\~належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом надання оголошення в газеті «Слобідський Край» № 80 від 07 жовтня 2017 року, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала.Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.\~ Представник КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~Враховуючи умови\~ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 481064, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00018004365 від 04.05.2017 року відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 24.03.2017 року, встановлено, що 24.03.2017 року в м. Харкові по пр. Героїв Сталінграду, 1 була виявлена дитина чоловічої статі зі слів [PERSON], [INFO]. В листі КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24» від 31.03.2017 року за № 266 повідомлялось, що 24.03.2017 року об 11:00 в стаціонарне відділення був доставлений [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON]. За час перебування в стаціонарному відділенні дитину ніхто не відвідував, станом здоровя не цікавився. Червонозаводський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану в своєму листі від 06.04.2017 року № 536-15.9-04-04 повідомляв, що згідно обліку актовий запис про народження, складений на [PERSON],08.08.2015 року, який народився у [PERSON], не значиться. 23.09.2016 року [PERSON] було подано заяву за № 27-15.9-05.06-09 про реєстрацію народження дитини з пропуском строку, але з питання оформлення документів та отримання відповідного свідоцтва про народження не зверталась. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 19.04.2017 року № 248 було надано дозвіл службам у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на реєстрацію народження в органах РАЦС [PERSON], [INFO] Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 19.04.2017 року № 248, малолітньогоДрачова [PERSON], [INFO], влаштовано до державного закладу на повне державне утримання терміном на шість місяців. Основянський ВП ГУ НП в Харківській області в своєму листі за вих. № 2707/11963/03/11-2017 р. від 21.06.2017 року повідомляв, що [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою [ADDRESS] характеризується з негативного боку, зловживає алкогольними напоями, за місцем мешкання антисанітарний стан, не слідкує за малолітнім сином [PERSON], [INFO], тривалий час не працює, неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідач не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляла до сина материнської турботи, не цікавилася та не відвідувала його, не турбувалася про його фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на його виховання. Суду був наданий висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відповідно до якого зазначалося, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням сина, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності,станом здоровя дитини не цікавилась, моральної підтримки не надавала, не виявила бажання забрати дитину додому, у звязку з чим вважали доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньогосина [PERSON], [INFO]. Як розяснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами - ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав. Відповідачка ухиляється від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини.\~ Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не надала доказів, що спростовують вимоги позивача, не надала заперечень, що свідчать про її небажання займатися сином, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. Таким чином, у зв'язку з такою поведінкою відповідачки, свідомим нехтуванням нею своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав. Одночасно відповідачці розяснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частинами 1, 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей по досягненню ними повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо до утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 184 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,\~з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум\~ з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 426 гривень. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, у розмірі 700 грн.щомісяця, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Одночасно, сторонам розяснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved