Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2016 року і досягнення ним повноліття - [INFO] року, вказуючи, що на протязі сумісного проживання з відповідачем з'ясувалося, що різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів та постійне непорозуміння зробили їх сумісне життя неможливим, в зв'язку з чим вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, їх сім'я існує лише формально і строк для примирення не потрібен. Також позивач зазначає, що відповідач у добро вільгому порядку матеріальну підтримку на утримання сина надає нерегулярно, тому вона змушена звернутися до суду з прохання про стягнення з відповідача аліментів. Позивач просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також подав адресовану суду свою письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 63; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, на протязі сумісного проживання з відповідачем з'ясувалося, що різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів та постійне непорозуміння зробили їх сумісне життя неможливим. В своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що, по-перше, з лютого 2016 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та строки для примирення їм не потрібні, і, по-друге, їх дитина залишатиметься проживати з матір'ю, тобто позивачем. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Як зазначає позивач, у добровільному порядку матеріальну підтримку на утримання сина відповідач надає нерегулярно. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони не надали суду доказів щодо своїх заробітків (доходів), а так само не надали доказів стосовно того чи мають вони інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних утриманців, чи мають вони будь-які фінансові зобов'язання та/або чи проводяться з них будь-які стягнення за виконавчими документами. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати йому таку допомогу. Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., пов'язані із сплатою судового збору, а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved