Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» звернулася до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з них кредитної заборгованості за кредитним договором №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року, яка складається по основному боргу та відсоткам 41 166,47дол.США та по неустойці (пеня та штраф) 103 076,35 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.09.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] («Позичальник») був укладений кредитний договір №401/18/09/2007/840-6055/КФ, відповідно до якого відповідачу [PERSON] банком у тимчасове користування було надано кредит в розмірі 33 895,05 доларів США на споживчі цілі, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 01 вересня 2032 року. Згідно п.1.2 кредитного договору, кредитні кошти надані для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу житлового будинку №3146 від 12.09.2007 року та на оплату витрат позичальника, повязаних з оформленням кредиту та на оплату страхувальника (позичальника) по договору страхування нерухомого майна. Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № 22330416769555, відкритому в Олександрійському відділенні №16 філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] Банк виконав зобов'язання щодо видачі відповідачу кредиту у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №122 від 18.09.2007 року про видачу з позичкового рахунку позичальника № 22330416769555 готівкою через касу банку кредитних коштів в розмірі 33\~895,05 дол. США. Відповідно до п. 3.3.1., 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, та сплачувати щомісячно суму мінімально необхідного платежу у розмірі 384,51 дол. США до 1 числа поточного місяця.. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] («Поручитель») Так, згідно п.1.2.- 1.4 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник та поручителі відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язання, вказаного у договорі, як від позичальника та поручителів разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, тому станом на 23 червня 2015 року за нею існує заборгованість за кредитним договором №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року по основному боргу та відсоткам 41166,47 дол. США та по неустойці (пеня та штраф) 103076,35 грн., з яких: -31258,57 доларів США основний борг (кредит); -9907,90 доларів США відсотки за користування; -4313,49 доларів США 93\~899,07грн. пеня за неповернення кредиту; -421,58 доларів США 9177,28грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 від 05.02.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації. 26 січня 2016 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року, в якій вона просила визнати недійсним кредитний договір №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] та визнати недійсним договір іпотеки від 18.09.2007 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON]. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.01.2016р. зустрічну позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2016р. зустрічну позовну заяву [PERSON] визнано неподаною та повернуто, у звязку з невиконанням ухвали суду від 26.01.2016р. Представник позивача в судове засідання не зявився, в п.3 резолютивної частини позову вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи були належним чином повідомлені. За таких обставин, суд ухвалив провести розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши рішення на підставі наявних матеріалів справи. \~ Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідність ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним\~\~договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено наступне. 18.09.2007 року між ВАТ КБ Надра, правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] («Позичальник») був укладений кредитний договір №401/18/09/2007/840-6055/КФ, відповідно до якого відповідачу [PERSON] банком у тимчасове користування було надано кредит в розмірі 33 895,05 доларів США на споживчі цілі, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 01 вересня 2032 року (п.1.1., 1.4 договору). Цільове призначення кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі продажу № 3146 від 12.09.2007 року між позивальником та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область м.Олександрія, вул..Червонофлотська,17 (п.1.2 кредитного договору) (а.с. 8 -11). Моментом (днем) надання кредиту вважається утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника № 22330416769555, відкритому в Олександрійському відділенні №16 філії ВАТ КБ «Надра» [PERSON] Банк виконав зобов'язання щодо видачі відповідачу кредиту у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №122 від 18.09.2007 року про видачу з позичкового рахунку позичальника № 22330416769555 готівкою через касу банку кредитних коштів в розмірі 33\~895,05 дол. США. Відповідно до п. 3.3.1., 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови кредитного договору, та сплачувати щомісячно суму мінімально необхідного платежу у розмірі 384,51 дол. США до «1» числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] («Поручитель») (а.с. 12 -13) Так, згідно п.1.2.- 1.4 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник та поручителі відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язання, вказаного у договорі, як від позичальника та поручителів разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. 16.04.2010 року між банком та відповідачами на підставі письмової заяви позичальника була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору про реструктуризацію кредитної заборгованості та встановлення нового мінімально необхідного платежу згідно графіку повернення кредиту, що є додатком №1 до даного додаткового договору, що передбачав пільговий період оплати мінімально необхідного платежу з 12.05.2010 року по 12.05.20111 року (а.с. 18 - 29). Згідно п.п. 3.2.3. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник порушив вимоги щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом щонайменше на один місяць або несплати позичальником в терміни, встановлені цим договором більше однієї виплати по кредиту, яка перевищує 5% загальної суми кредиту. У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п.4.1. кредитного договору). Відповідно п.4.2 кредитного договору, у випадку не виконання вимог п.п.3.3.2. 3.3.5, 3.3.7. 3.3.18 цього договору позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3% від суми фактичної заборгованості по кредиту та нарахованими процентами, за кожен випадок. 01.03.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище після реєстрації шлюбу на [PERSON] (а.с.83). У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, тому станом на 23 червня 2015 року за існує заборгованість за кредитним договором №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року по основному боргу та відсоткам 41 166,47 дол. США та по неустойці (пеня та штраф) 103 076,35 грн.. Відповідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. \~ Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. \~ \~Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. \~ У силу положень статей\~192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. \~\~ Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14. Виходячи з того, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима. У порушення умов договору відповідач [PERSON] ([PERSON]) зобовязання належним чином не виконала, тому станом на 23 червня 2015 року існує заборгованість за кредитним договором №401/18/09/2007/840-6055/КФ від 18.09.2007 року по основному боргу та відсоткам 41166,47 дол. США та по неустойці (пеня та штраф) 103076,35 грн., з яких: -31258,57 доларів США основний борг (кредит); -9907,90 доларів США відсотки за користування; -4313,49 доларів США 93\~899,07грн. пеня за неповернення кредиту; -421,58 доларів США 9177,28грн. штраф за порушення умов кредитного договору. Відповідачі заяви про застосування позовної давності щодо вимог банку про стягнення з них заборгованості не подавали. А тому вимоги позивача підлягають задоволенню та суд стягує солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість за кредитним договором. Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України № 83 від 05.02.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 26 від 05.02.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра». Відповідно до п.22 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 3\~445,00 грн. судового збору, з кожного, на користь держави.

Outcome: approved