Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до Олександрійського суду Кіровоградської області з позовом до Звенигородської сільської ради та Олександрійської міської ради про визнання права забудовника в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що 13.06.2014 року померла [PERSON] - тітка позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема на право забудовника на житловий будинок №50 по вул. Шевченка у с. Звенигородка, м. Олександрія Кіровоградської області. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Звенигородскої сільської ради та спадкоємцем є [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Державний нотаріус Олександрійської міської нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва пр. оправо на спадщину позивачу по причини відсутності державної реєстрації права власності на будинок, тому позивач просить визнати за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування за заповітом після смерті 13.06.2014 року [PERSON], всі права забудовника щодо житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в с. Звенигородка, м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Шевченко, 50 у тому числі: право здачі та введення обєкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання документів, що посвідчують право власності, право на державну реєстрацію права власності житлового будинку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідачі або представники відповідачів у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Забудовником будинку №50 по вул. Шевченко у с. Звенигородка, м. Олександрія Кіровоградської області була [PERSON], яка є тіткою позивача. 13 червня 2014 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серії Ш-ОЛ №188640. Довідка Звенигородської сільської ради міста Олександрії кіровоградської області №15 від 16.06.2014 року містить інформацію, що [PERSON] до своєї смерті 20.11.2003 року посвідчила заповіт, реєстр №28. За заповітом, який посвідчено секретарем Звенигородської сільської ради міста Олександрії Кіровоградської області, [PERSON] заповіла жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Звенигородка по вул. Шевченка №50 міста Олександрії Кіровоградської області [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №049716, [PERSON] 24.11.2010 року уклав шлюб з [PERSON]. Прізвище після укладення шлюбу [PERSON]. Отже позивач є спадкоємцем, яка змінила прізвище після укладення шлюбу. Відповідно даних Олександрійського міжрайонного бюро технічної інвентаризації житловий будинок в с. Звенигородка, м. Олександрія Кіровоградської області по вул. Шевченка, 50 не зареєстрований за померлою [PERSON], але наявне право забудовника. Акт прийомки на будинок відсутній. Судом встановлено, що [PERSON] не встигла здійснити реєстрацію належним чином, так як померла. Відповідно до Постанови державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 28.01.2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як житловий будинок за померлою [PERSON] не зареєстрований у встановленому законодавством порядку. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено, що позивач є племінником померлій [PERSON] та є спадкоємцем за заповітом. Відповідно даних КП Олександрійського міжрайонного бюро технічної інвентаризації, акт прийомки на будинок відсутній. Оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності та не забезпечив його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначений будинок у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главою 89 ЦК України, неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Судом встановлено, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності та підтверджені документальними доказам. Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved