Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому прохав стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В заяві позивач зазначив, що він проживав із відповідачкою, [INFO] у них народилась дитина - [PERSON], яка проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Його дохід не дозволяє йому самостійно утримувати дитину, яка на даний момент навчається у 9-му класі Решетилівської гімназії ім. І.Л. Олійника, відповідачка свідомо ухиляється від добровільних витрат, пов'язаних з утриманням дитини та матеріально її не утримує, хоча вона здорова і працездатна. Позивач прохає стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.16/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.15/. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Решетилівського районного управління юстиції 09 січня 2000 року /а.с.4/. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З довідки Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області виконавчого комітету від 27 січня 2016 року № 02ж/837 вбачається, що дочка [PERSON] проживає разом із позивачем по справі [PERSON] /а.с.6/. [PERSON] навчається у 9В класі Решетилівської гімназії імені І.Л. Олійника, що підтверджується довідкою від 27 січня 2016 року № 01-27/07 /а.с.7/. Судом встановлено, що дочка знаходиться на утриманні батька, відповідачка не приймає участі в її утриманні, матеріальну допомогу в грошовій чи натуральній формі не надає. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Таким чином, враховуючи, що відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, всі витрати несе позивач, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд знаходить обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачки аліментів. При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved