Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 22 березня 2014 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Гор'янівка Ківерцівського району Волинської області вул. Партизанська, 76, який остання успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], який помер 30.11.2001 року. Він та відповідач у справі [PERSON] є спадкоємцями першої черги майна померлої, за законом. У видачі свідоцтва про право на спадщину 06.02.2017 року нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори йому відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини шестимісячного строку. Посилаючись на те, що після смерті матері він за відповідним зразком склав заяву про прийняття спадщини, яку подав до Дідичівської сільської ради Ківерцівського району, про подальше скерування даної заяви йому не відомо, вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до довідки Дідичівської сільської ради №1461 від 14.09.2015 року він як і його сестра відповідач у справі [PERSON] зазначені спадкоємцями, які вступили у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, та покликаючись на те, що не до кінця розуміє порядок прийняття та оформлення спадщини, просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання до Ківерцівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявились. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені його довірителем вимоги, покликаючись на обставини, викладені в позові, та просить його задовольнити. Передставник відповідача [PERSON] подав письмові заперечення на позовну заяву, які підтримав в судовому засіданні, і, покликаючись на безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог, відсутність доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали позивачу звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у задоволені позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалами справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2014 року померла [PERSON], яка доводилась матір'ю позивачеві та відповідачеві у справі (а.с.4,69). Як вбачається з записів будинкової книги (а.с.55-56) та довідки Дідичівської сільської ради № 1995 від 24.11.2016 року (а.с.58) на день смерті [PERSON] сторони у справі за адресою с. Гор'янівка Ківерцівського району Волинської області вул. Партизанська, 76, де відкрилась спадщина, не були зареєстровані та не проживали. За заявою відповідача [PERSON] нотаріусом Ківерцівської державної нотаріальної контори 12.08.2014 року було заведено спадкову справу № 275/2014 (а.с.65,66). В даній заяві [PERSON] вказала на наявність ще одного спадкоємця, сина спадкодавця [PERSON] З матеріалів спадкової справи встановлено, що листом від 15.09.2015 року за № 1119/02-14 державним нотаріусом Ківерцівської держнотконтори Волинської області [PERSON] запропоновано [PERSON] повідомити нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері, що відповідачем зроблено не було (а.с.75-78). Постановою від 06.02.2017 року нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропуском ним строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8,9). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Відповідно до п.3.3 вказаного Порядку заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому відповідно до розяснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України при розгляді справи №6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, і яка в силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Посилання позивача на те, що причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є та обставина, що він був переконаний, що прийняв спадщину у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини до Дідичівської сільської ради, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Можливість спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, подати заяву про прийняття спадщини уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, виникла з часу внесення змін до ч.1 ст. 1269 ЦК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо деяких питань спадкування» від 20.10.2014 року, які набрали чинності з 01.01.2016 року, тоді як визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини у даних правовідносинах закінчився 21.09.2014 року. Крім того, згідно повідомлення Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 30.03.2017 року за № 89/01-18/2-17 [PERSON] в Дідичівську сільську раду з заявою про засвідчення підпису про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 22.03.2014 року, за період часу з 22.03.2014 по 21.09.2014 року не звертався (а.с.85). Належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивач не надав, що є його процесуальним обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, а сама по собі юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, тому в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed