Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Сторони почали проживати окремо, а спільна дитина проживає із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач періодично надає допомогу на утримання сина, однак така допомога є у мізерному розмірі та має періодичний характер. Для забезпечення належного рівня розвитку та життєдіяльності дитини, позивач змушена сама нести витрати на одяг для сина, на ліки, харчування, іграшки. З огляду на викладені обставини, позивач просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у 3000 грн. щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання її представник [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 червня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-БК № 193955. Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 7). Із матеріалів справи вбачається, що від спільного подружнього життя у сторін 24 жовтня 2012 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії І-ОК № 223005, виданого 07 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки № 14, виданої 05 січня 2018 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-3», малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає із позивачем [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом\~ст.\~ст.\~181,182\~СК України\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються за\~рішенням суду\~у частці\~від доходу\~її матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~При визначені\~розміру аліментів\~суд,\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня. Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі 3000 (три тисячі) грн., як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою і працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, та

Outcome: approved