Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути з кредитної спілки «Фінансова Русь» (далі КС\~«Фінансова Русь») на її користь заборгованість у виді трьох процентів річних за період із 19 липня 2013\~року по 20 листопада 2020 року в розмірі 7362\~грн 31 коп., інфляційні втрати за період із 19 липня 2013 року по жовтень 2020 року 55654 грн 64 коп., а всього стягнути 63 016 грн 95 коп. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 17 травня 2013 року, яке набрало законної сили 19 липня 2013\~року, з КС Фінансова Русь на користь [PERSON] стягнуто неповернутий вклад на депозитний рахунок та відсотки в розмірі 28 331,77 грн., інфляційні в сумі 2513,03 грн. та 3% річних в сумі 2566,16 грн., а всього 33\~410,96 грн. Позивач зазначає, що рішення суду відповідачем до цього часу не виконано, що порушує її права, тому з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України має бути стягнута сума заборгованості за вказаним рішенням суду за період з 19 липня 2013\~року (набрання законної сили вказаного рішення) по 20 листопада 2020\~року три відсотки річних в розмірі 7362 грн 31 коп. та інфляційні втрати за період із 19 липня 2013 року по жовтень 2020 року 55654 грн 64 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкас від 24 листопада 2020\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відзивів від відповідача на позов та інших заяв по суті спору до суду не\~надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання 22 січня 2021 року не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач КС «Фінансова Русь» у судове засідання повторно свого представника не направило, причини неявки суду не повідомили; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 22 січня 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 17 травня 2013 року, що набрало законної сили 19 липня 2013\~року, з КС Фінансова Русь на користь [PERSON] стягнуто неповернутий вклад на депозитний рахунок та відсотки в розмірі 28 331,77 грн., інфляційні в сумі 2513,03 грн. та 3% річних в сумі 2566,16 грн., а всього 33\~410,96 грн. (а.с.5) Цим заочним рішенням установлено, що 5 березня 2008 року між [PERSON] та КС «Фінансова Русь» укладено договір № 0000064 на 25\~місяців з 5 березня 2008 року по 5 квітня 2010 року включно, згідно з яким позивачем внесено на депозитний рахунок 22\~000 грн під 33 % річних; відповідно до додаткових договорів [PERSON] внесла на депозитний рахунок 11\~100 грн. які не було повернуто вкладнику; розмір заборгованості КС «Фінансова Русь» за неповернутим депозитом та процентами становив 28\~331 грн 77 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню та є преюдиційними. На виконання вказаного заочного рішення 22 липня 2013 року позивачу видано виконавчий лист №712/4568/13-ц. (а.с.6) Станом на час звернення [PERSON] до суду з цим позовом, заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2013 року не\~виконане боржником. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509\~ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом статей 524, 533-535 і 625\~ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Вказане узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року справа №758/1303/15-ц. Згідно із частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2\~розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказане узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 16 травня 2018 року справа № 686/21962/15-ц. Надаючи оцінку доводам позивачки про стягнення з відповідача заборгованість у виді трьох процентів річних за період із 19 липня 2013\~року по 20 листопада 2020 року в розмірі 7362 грн 31 коп., інфляційні втрати за період із 19 липня 2013 року по жовтень 2020 року 55654 грн 64 коп., суд враховує, що зобов`язання відповідача перед позивачем виникло не із судового рішення, а із договору депозиту № 0000064 від 5 березня 2008 року (з додатками), а тому базою для нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат за ст. 625 ЦК України є саме розмір неповернутого депозитного вкладу з процентами - 28\~331,77 грн. Інакше тлумачення правовідносин між сторонами призвело б до неправомірного стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за ст. 625 ЦК України на суму раніше стягнутих за рішенням суду трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до цієї ж статті ЦК України. Отже, посилання в позовній заяві на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року, справа № 14-68цс18 як на правову підставу для задоволення позову - не релевантне до правовідносин, що склались між сторонами. Таким чином, три проценти річних за період із 19 липня 2013 року (в межах позовних вимог) по 20 листопада 2020 року складають 6\~243 грн (сума боргу*проценту ставку/100/365*кількість днів), а інфляційні втрати за період з 19\~липня 2013 року по жовтень 2020 року 47\~948 грн 10 коп. (сума боргу * сукупний індекс інфляції за весь період прострочення/100 - сума боргу). За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Оскільки це рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору у справах даної категорії, то відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 723 грн.

Outcome: partial