Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У лютому 2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2012р. другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №237. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що шлюб між нею та відповідачем розірваний, вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Стверджувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, хоча має можливість сплачувати аліменти. Посилаючись на дані обставини позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісяця, з дня пред'явлення позову, у розмірі 1000,00 грн. до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Зазначала, що ніяких інших коштів крім аліментів з відповідача на утримання доньки вона просити не буде. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково та просив суд стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісяця, про що надав заяву (а.с.22). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивачки, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2012р. другим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №237, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.05.2006р. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є рідним батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.05.2006р. шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). З пояснень позивачки вбачається, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має можливість сплачувати аліменти. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, але згоден сплачувати на утримання доньки аліменти в розмірі в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. Позивачка у судовому засіданні, посилаючись на ст.ст. 180, 183, 184 СК України, наполягала на задоволенні позовних вимог та на визначеному неї розмірі аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З заперечень відповідача вбачається, що він офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід та вважає, що з нього слід стягувати аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму. Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більш двох місяців із дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами. Оскільки позивачкою не було надано до суду доказів того, що відповідач офіційно працює, щомісячно отримує заробітну плату, та за твердженням відповідача він має мінливий, нерегулярний дохід, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00грн. щомісяця, починаючи з 11.02.2014р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 243,60грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial