Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові позивачка вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 07.06.2003. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей щомісячно у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 07.06.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 28 (арк. с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження (арк.с. 3, 4). Відповідно до вимог ст. ст. 180, 181 СК України батько має обов'язок брати участь у утриманні та вихованні дитини до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) з батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 180, 183 СК України, враховуючи те, що діти проживають з матір'ю, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на їх утримання у частці від доходу (заробітку) відповідача у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 25.02.2014 до досягнення старшою дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат у вигляді судового збору у сумі 243,60 грн. при подачі вищезазначеного позову, їх слід стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved