Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Позов мотивовано тим, що 10.12.2014р. до управління звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини [PERSON], згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2013р. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки видані Ленінським відділом ДВС ВМУЮ про неотримання аліментів від батька дитини, на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01.12.2014р. по 31.03.2016р. [PERSON] отримала допомогу на суму 5218,20грн. Просять стягнути з відповідача на їх користь кошти в розмірі 5218,20грн., як таких, що виплачені з Державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в ній, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169, 224-226 ЦПК України ,суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.12.2014р. до управління звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини [PERSON], згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2013р. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки видані Ленінським відділом ДВС ВМУЮ про неотримання аліментів від батька дитини, на підставі яких їй призначалась зазначена допомога (а.с.5,6,7,8,9,10). За період з 01.12.2014р. по 31.03.2016р. [PERSON] отримала допомогу на суму 5218,20грн. (а.с.11). Згідно вимог ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 8-9 ст. 181 СК України\~якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно довідки Вінницького РУТСЗН №910 від 16.02.2017року [PERSON] була виплачена тимчасова допомога за період з грудня 2014 року по грудень 2015року в розмірі 5218,20грн. (а.с.11). Відповідно до вимог ч. 10\~ст. 181 СК України\~суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно п. 12 Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких не відоме, затвердженого\~Постановою КМУ від 22.02.2006року №189,\~якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі суд розподіляє відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України\~та повністю покладає їх на відповідача. Згідно пп. 1. п. 1 ч. 2\~ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»\~ставка судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1600 грн. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п. 19 ч.1ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а отже судовий збір у розмірі 1600 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 180-181 СК України,

Outcome: partial