Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У лютому 2014 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 20 945,63 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2006, р. між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ЗАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило свою назву на ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № ODI0RX09390058 (далі договір) про надання строкового кредиту в сумі 1 378,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців, а саме з 28.08.2006 р. по 28.08.2007 р. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 22.01.2014 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 20 945,63 грн., яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі (а.с.47, 51). Відповідач у судовому засіданні обставини справи визнав частково, подав до суду заяву про застосування строку позовної давності та просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.26-27). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2006 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ODI0RX09390058 про надання кредиту в сумі 1 378,85 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців, а саме з 28.08.2006 р. по 28.08.2007 р. (а.с. 7-8). Договір складається з Заяви позичальника [PERSON] та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). З умовами надання кредиту відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписами на договорі № ODI0RX09390058 від 28.08.2006 р. (а.с.4-8). За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Відповідно до положень 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ст.ст. 554, 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, при якому настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до умов кредитного договору до обов'язків відповідача (позичальника) було покладено точно в строки, обумовлені в кредитному договорі повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом. Проте відповідач у порушення умов кредитного договору своєчасно і в повному обсязі не погашав кредит, та не сплачував відсотки за користування коштами. Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач підписав договір кредиту добровільно, що свідчить про те, що всі умови кредитного договору сторонами визначено як обов'язковими для виконання, та ніяких заперечень щодо них не висловлювалось. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте, суд не бере до уваги посилання відповідача щодо пропущення строку позовної давності для звернення до суду, оскільки відповідно п. 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років (а.с.8). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань станом на 22.01.2014 року у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту, загальна сума якої згідно розрахунку заборгованості становить 20 945,63 грн. і яка згідно наданим доказам, складається з: - заборгованості за кредитом 1 378,85 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом 7 640,55грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом 297,84 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 10 154,79 грн.; - штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн.; - штрафу (процентна складова) в розмірі 973,60 грн. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved