Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] на тимчасово окупованій території у м. Горлівка померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Позивачка є спадкоємицею за законом першої черги, інші спадкоємці відсутні. Свідоцтво про смерть [PERSON] від 13.08.2018 року, видане ДНР не є дійсним на території України, у зв`язку з чим не могло бути використане позивачкою як документ, що підтверджує смерть спадкодавця і є підставою для відкриття спадщини. [PERSON] проживає у м. Горлівка та через постійні обстріли міста у період з серпня 2018 року по 13.02.2019 року не могла виїхати на підконтрольну територію України. [PERSON] пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки через обстріли не могла у період до 14.02.2019 року виїхати з тимчасово окупованої території, де проживає і у теперішній час. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/724/19 від 22.02.2019 року, яке набрало законної сили 25.03.2019 року, встановлено факт смерті матері позивачки. 10.04.2019 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Водночас, строк на прийняття спадщини позивачкою після смерті матері сплив [INFO] , тобто до моменту встановлення факту смерті спадкодавця у встановленому законом порядку і видачі свідоцтва про смерть спадкодавця. З заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась до Другої Запорізької Державної нотаріальної контори вже після спливу строку на прийняття спадщини, одночасно з заявою про відмову від спадщини позивачка до нотаріальної контори не зверталась. У зв`язку з тим, що встановити факт смерті матері - [PERSON] , отримати свідоцтво про смерть спадкодавця та подати заяву про прийняття спадщини, позивачка на окупованій території не могла, а тому вважає, що наявні підстави у для поновлення їй строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері, у зв`язку з чим звернулася з відповідною заявою до суду, в якій просить визначити їй - [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері - [PERSON] , тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. У судовому засіданні заявниця та її представник адвокат Серболова Н.М. позов підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечень проти позову не надав, просив вирішити справу на власний розсуд. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України ЦК України. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми, зокрема пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже законодавчо передбачено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. За правовою позицією Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справ № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, та 6-1486цс15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК України. Таким чином, підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини особі, яка пропустила встановлений законом 6 місячний строк з дня відкриття спадщини може бути її заява про відмову від права на спадщину, або відсутність поважних (об`єктивних) причин у пропуску строку для прийняття спадщини. Відсутність спадкової справи, як і письмової заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, при наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не с підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території у м. Горлівка померла мати позивачки, [PERSON] . Зазначений населений пункт увійшов до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій України на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями». Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та Витягом з ДРАЦС № 0022110816 від 13.02.2019 року, копії яких долучено до позову. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку позивачка як спадкоємець за законом першої черги має намір отримати, оскільки інші спадкоємці відсутні. Позивачка на теперішній час проживає у м. Горлівка та через постійні обстріли у період з серпня 2018 року по лютий 2019 року не могла виїхати з м. Горлівка на підконтрольну територію України, така можливість настала лише 13 лютого 2019 року. Факт смерті матері позивачка була вимушена доводити у судовому порядку. Так рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/724/19 від 22.02.2019 року, яке набрало законної сили 25.03.2019 року, встановлено факт смерті [PERSON] . На підставі вказаного рішення, 10.04.2019 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Водночас, строк на прийняття спадщини позивачкою після смерті матері сплив [INFO] , тобто до моменту встановлення факту смерті спадкодавця у встановленому законом порядку і видачі свідоцтва про смерть [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини позивачка звернулась до Другої Запорізької Державної нотаріальної контори вже після спливу строку на прийняття спадщини. Разом з тим, з заявою про відмову від спадщини позивачка до нотаріальної контори не зверталась. Крім того, свідоцтво про смерть [PERSON] , видане ДНР від 13.08.2018 року, не є дійсним на території України, у зв`язку з чим не могло бути використане позивачкою як документ, що підтверджує смерть спадкодавця і є підставою для відкриття спадщини. Вивчивши надані суду матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] пропустила встановлений законом 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин, оскільки через обстріли не могла у період до 14.02.2019 року виїхати з тимчасово окупованої території (де проживає і у теперішній час) з метою встановлення факту смерті, отримання свідоцтва про смерть спадкодавця та подання заяви про прийняття спадщини. Виконати вказані дії у будь-який спосіб на окупованій території було неможливо. За вказаних обставин, суд вважає, що наявні всі законні підстави для поновлення [PERSON] строку на прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved