overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 02 серпня 2010 року він передав, а відповідач за письмовою розпискою отримав 2200 доларів США (далі долари), які зобовязувався повернути до 01 березня 2015 року. Так як позичених грошей відповідач йому добровільно повертати відмовляється, просив суд стягнути з нього вказану суму боргу, а саме 2200 доларів. Сторони до суду не зявились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Крім цього, у поданій заяві позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю, не заперечує стягнення з відповідача 2200 доларів у національній валюті по курсу Національного банку України станом на день розгляду справи. Відповідач у поданій заяві позовні вимоги визнає частково. Згідний щоб з нього стягнули 2200 доларів заборгованості по договору позики в гривнях по курсу Національного банку України на день позики, тобто 08 серпня 2010 року. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з поданої позивачем розписки (а.с.4), даної відповідачем 18 грудня 2014 року, останній 02 серпня 2010 року позичив у позивача2200 доларів, які зобовязувався повернути до 01 березня 2015 року. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач на порушення ст.ст.610, 1049 ЦК України, взяті на себе зобовязання за договором позики не виконав, грошей позивачу у визначений договором позики строк не повернув, внаслідок чого заподіяв йому збитки, які згідно п.4 ст.611, ст.1050 ЦК України зобов'язаний відшкодувати. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Виходячи з вимог цієї статті та ст.1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позику - грошові кошти у такій самій сумі та за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, твердження відповідача про те, що він має повернути позивачу позику за курсом долара, який був на час укладення такого договору є безпідставними. Станом на 19 червня 2015 року (день ухвалення рішення у справі) офіційний курс гривні до долара США становить 2132,9154 гривні за 100 доларів. Виходячи з цього суд стягує з відповідача у користь позивача 46924 грн. 15 коп. (2200 х 2132,9154 : 100) неповернутих коштів за договором позики. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача документально підтверджені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 463 грн. 06 коп. та в користь держави 06 грн. 18 коп. недоплаченого позивачем судового збору виходячи з ціни позову на день ухвалення рішення (469 грн. 24 коп. - сума судового збору на час розгляду справи 463 грн. 06 коп. сплачена позивачем сума судового збору на час подачі позову до суду).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 03 жовтня 1981 року він та відповідачка уклали шлюб. За час спільного проживання виявилось, що у них різні характери, погляди на життя, на ґрунті чого постійно виникають сварки, різні непорозуміння, у звязку з чим вони з травня 2015 року проживають окремо один від одного. Вважає, що за вказаних обставин спільне проживання не можливе. Просить суд укладений шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідачки у користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 05 вересня 2004 року він та відповідачка уклали шлюб. 20 жовтня 2004 року у них народилась дочка [PERSON], 21 жовтня 2007 року дочка [PERSON], 09 квітня 2012 року син [PERSON]. За час спільного проживання виявилось, що у них різні характери, погляди на життя, що призвело до втрати інтересу один до одного як подружжя. Відповідачка йому зраджує з іншим чоловіком та не бажає перебувати з ним (позивачем) у шлюбних відносинах. Просить суд постановити рішення, яким укладений шлюб розірвати. Позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідачки у користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 05 серпня 1978 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб від якого дітей не мають. 10 жовтня 2008 року дружина померла. З цього дня відкрилась спадщина на належне їй майно серед якого житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул.Центральна,83 с.Личини Камінь-Каширського району. Він як єдиний спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину від [PERSON] шляхом проживання разом із нею на час її смерті. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі він не може на них в нотаріальній конторі отримати свідоцтво про право на спадщину. Брат і сестра спадкодавця, які є спадкоємцями другої черги за законом не претендують на спадкування спадщини після їхньої сестри. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за ним право власності на вказані будівлі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] як в попереднє так і в дане судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд до відома не поставила, заперечень на позов не подала. Відповідач [PERSON] теж до суду не зявився. Він подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що 05 серпня 1978 року позивач та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджено відповідним свідоцтвом (а.с.7). Як вбачається з витягу з погосподарської книги Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району №2 за 2011-2015 роки (а.с.3), довідки цієї сільської ради №652 від 01 серпня 2016 року (а.с.4), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул.Центральна,83 с.Личини Камінь-Каширського району Волинської області, право власності на які вона в органах БТІ не реєструвала. 10 жовтня 2008 року [PERSON] померла (а.с.10). З цього дня відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вказані будівлі, яке як спадкоємець першої черги за законом прийняв її чоловік [PERSON], позивач у справі. Враховуючи те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивача слід визнати власником цих будівель.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 06 листопада 2005 року він та [PERSON] уклали шлюб. За час спільного проживання у них 28 березня 2007 року народилась дочка [PERSON]. За час спільного проживання виявилось, що у них неодноразово виникають конфліктні ситуації, які призвели до втрати між ними взаємопорозуміння, поваги. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає відповідачці її шлюбне прізвище Сайко так як, як вона клопотання про його зміну не заявляла. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 06 лютого 2016 року [PERSON] без відповідного дозволу - лісорубного квитка (ордера), у виділі №28 кварталу 44 Пнівненського лісництва ДП «Камінь-Каширське лісове господарство» самовільно зрізав одне сироростуче дерево породи сосна діаметром пня 48 см., чим заподіяв державі шкоду в розмірі 8765 грн. 13 коп. Так як добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовляється, просить суд постановити рішення, котрим стягнути з нього таку шкоду на користь спеціального фонду місцевого бюджету Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району, на території якої вчинено лісопорушення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Суд на підставі ст.88 згаданого Кодексу стягує з відповідача в користь позивача понесені останнім та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 08 листопада 2014 року на автодорозі Т-03-08 Любомль-Любешів з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода за участі керованого ним у стані алкогольного спяніння автомобіля марки «ЧЕРІ», державний номерний знак [NUMBER], та автомобіля марки «Фольксваген» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згаданий автомобіль марки «Черрі» відповідно до полісу №АС/9585915 від 28 лютого 2014 року обовязкового стахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечений у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Фольксваген», власником якого є [PERSON], отримав механічні пошкодження у звязку з чим останньому було заподіяно матеріального збитку, який складає 32616 грн. 80 коп., які страховою компанією на підставі його заяви йому виплачено. Зважаючи на це, те, що [PERSON] на порушення вимог ст.33 Закону України «Про страхування» не повідомив страхову компанію про ДТП в 3-х денний термін з дня її настання, керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, добровільно повернути сплачене страхове відшкодування відмовляється, позивач просить суд стягнути з відповідача у його користь 32616 грн. 80 коп. такого відшкодування. Представник позивача [PERSON] до суду не зявився, ним подано клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 08 лютого 2004 року він та відповідачка уклали шлюб. За час спільного проживання у них 25 червня 2004 року народилась дочка [PERSON]. За час спільного проживання виявилось, що у них неодноразово виникають конфліктні ситуації, які призвели до втрати між ними взаємопорозуміння, поваги. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити Мартинюк. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає відповідачці її шлюбне прізвище Мартинюк як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 10 листопада 2013 року помер його батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що по вул.М.Рильського,2 села Видерта Камінь-Каширського району, який він за життя заповів йому. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, він не може у нотаріальній конторі на них отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Його брати та сестра, відповідачі у справі, як спадкоємці першої черги за законом, на спадщину батька не претендують. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за ним в порядку спадкування право власності на зазначені будівлі. Сторони в судове засідання на розгляд справи не зявились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з довідок Видертської сільської ради №246 та №247 від 08 серпня 2015 року (а.с.14, 15), її витягу з погосподарської книги №3 за 2011-2015 рік (а.с.16), інформаціїї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] рахується житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що по вулиці М.Рильського,2 села Видерта Камінь-Каширського району, права власності на які він не реєстрував. З складеного ним заповіту, який 05 березня 2013 року посвідчений секретарем Видертської сільської ради Камінь-Каширського району [PERSON] та який міститься у матеріалах спадкової справи Камінь-Каширської державної нотаріальної контори №19/2014 до майна померлого [PERSON], вбачається, що вказані будівлі він заповів [PERSON], позивачу у справі. 10 листопада 2013 року [PERSON] помер (а.с.13). З цього дня відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на спадкові будівлі, яку згідно ст.1223 цього Кодексу мають право успадкувати спадкоємці за заповітом. Позивач прийняв спадщину від спадкодавця, що стверджено документами, які містяться у згаданій спадковій справі 198/2014, де міститься і свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст.1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивача слід визнати власником цих будівель. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідачів судового збору в користь позивача не стягує, оскільки вони права власності на спадкове майно не оспорювали і не оспорюють.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 10 травня 2007 року між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір №001-02000-100507 на підставі якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 1489 грн. на придбання майна зі сплатою 12 % річних за його користування та 2,75 % щомісячно за ведення кредитної справи Так як [PERSON] умови кредитного договору не виконував, у нього станом на 19 березня 2014 року виникла кредитна заборгованість в розмірі 1094 грн. 17 коп., із яких 797 грн. 73 коп. - заборгованість за сумою кредиту, 21 грн. 28 коп. - за відсотками, 275 грн. 16 коп. - за комісією. Просить суд постановити рішення котрим стягнути з відповідача в його користь вказану кредитну заборгованість та судові витрати. Сторони до суду не з'явились. Представник позивача у поданій до суду позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився хоча був вчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Заяви про її розгляд у його відсутності суду не подав. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору №001-02000-100507 від 10 травня 2007 року (а.с.3), анкети позичальника (а.с.5), меморіального ордера №15875789 (а.с.9), позивач на придбання майна видав відповідачу 1489 грн. терміном на 12 місяців зі сплатою за користування кредитом 12 відсотків річних та за ведення кредитної справи 2,75 % в місяць (п.2.3, 2.5 договору). В силу статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Тобто належне виконання зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Взяті на себе зобов'язання відповідач належним чином не виконував у зв'язку з чим згідно доданого розрахунку (а.с.10-11), станом на 19 березня 2014 року заборгував Дельта Банку 1094 грн. 17 коп., із яких: 797 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом, 21 грн. 28 коп. - за відсотками, 275 грн. 16 коп. - комісія. Задовольняючи позовні вимоги суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що 14 липня 1993 року він та відповідачка уклали шлюб. За час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. За час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя у зв'язку з чим виникають конфліктні ситуації, які призвели до втрати між ними взаємопорозуміння, поваги. Просить суд постановити рішення яким укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Так як визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд таке визнання приймає і постановляє рішення про його задоволення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає відповідачці її шлюбне прізвище [PERSON] як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд не стягує з відповідачки в користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, оскільки останній від такого стягнення відмовився.

Outcome: approved