Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/ 4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на її користь до досягнення дитиною трьох років, донькою [PERSON], [INFO], починаючи від дня пред'явлення позову, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 13.11.2013 року. В період шлюбу в них народилась дитина, донька [PERSON], за якої позивач змушена доглядати самостійно, оскільки після розлучення відповідач не цікавиться життям дитини. Також зазначила, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-річного віку, тобто не має ніякої можливості працювати та заробляти самостійно на своє утримання, і саме тому вона змушена звернутися до суду. На думку позивача відповідач має можливість надавати їй допомогу, визначену законом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, у задоволенні позову просив відмовити, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що викладені відомості у позовній заяві не відповідають обставинам справи, і те що він не турбується про доньку і не надає їй ніякої допомоги і підтримки є неправдивою інформацією. Також зазначив, що у нього є сумніви, куди будуть спрямовані кошти, у разі задоволення позову, тому зазначив, що в подальшому готовий підтримувати матеріально доньку. Забезпечувати колишню дружину не вважає за потрібне та можливе, оскільки, на його думку, вона в змозі це робити самостійно, так як зареєстрована як приватний підприємець, має найманого працівника. Також причинами не можливості сплати аліментів на утримання колишньої дружини зазначив, що на його утриманні знаходяться його мати та батько, а його заробітна платня, яку він отримує, не дозволить сплачувати 1/ 4 на аліменти, оскільки є багато інших джерел, які будуть потребувати фінансування, в тому числі і підтримка батьків. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011 року по 13.11.2013 рік (а.с. 3). Від цього шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає разом з позивачкою, що було підтверджено в суді самим відповідачем. Судом встановлено, що відповідач на утримання позивачки матеріальної допомоги не надає. Заперечення відповідача щодо надання такої допомоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з тим, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень, як то передбачено ст. 60 ЦПК України, відповідач суду не надав. Відповідно до ч.ч. 2,6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також відповідне право має дружина, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Заперечивши проти позову відповідач зазначив, що його матеріальний стан не дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини. Обставини зазначені відповідачем не знайшли свого підтвердження, та були спростовані наданою самим відповідачем довідкою про доходи, з якої видно, що відповідач працює в ТОВ «Тайкун» на посаді директора з транспорту та має постійний заробіток. Посилання відповідача на те, що дохід позивачки значно перевищує його дохід, та позивачка є приватним підприємцем не є підставою для відмови у позові, у зв'язку з тим, що відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Відповідно до вимог чинного законодавства встановлено визначення за рішенням суду аліментів у частці від заробітку або в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи та вважає, що стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/ 4 частини доходу відповідача. Оскільки відповідач не виконує покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років, то порушене право позивачки на отримання від відповідача коштів на своє утримання - підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню державне мито в розмірі 243,60 грн. На підставі п.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial