Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки, з усіх видів доходу на користь позивача, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання на денному відділенні Криворізького Національного університету факультету інформаційних технологій до 30 червня 2023 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 28.09.2007 року між нею та відповідачем по справі було розірвано шлюб та з того часу їх син [PERSON] , проживає разом з нею, до його повноліття відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. До повноліття сина позивач отримувала аліменти від відповідача, однак після досягнення повноліття відповідач аліменти добровільно на утримання сина не сплачує. [PERSON] є студентом денного відділення першого курсу Криворізького Національного університету за кошти фізичних та юридичних осіб факультету інформаційних технологій, весь термін навчання бакалавр 03 роки 10 місяців, з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. У зв`язку з тим, що наразі відповідач припинив надавати позивачу матеріальну допомогу, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 20 лютого 2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву від [PERSON] до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Третя особа по справі [PERSON] відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення також отримав ухвали суду від 20 лютого 2020 року про відкриття провадження, заяви та клопотань на адресу суду не подавав. Розглянувши докази, подані позивачем в обґрунтування позовних вимог, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, [INFO] народився [PERSON] , про що відділом 21 лютого 2002 року було зроблено відповідний актовий запис № 173, батьками [PERSON] зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с. 7) З Постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ВП №28640909 від 09.09.2011 року вбачається, що на виконанні Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2-3844 виданий 23.11.2010 року Саксаганським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини до досягнення повноліття [PERSON] . (а.с.10) Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, відповідно до доводів Позивача, які зазначені в позовній заяві, Відповідач не приймає участі в утриманні сина [PERSON] , який продовжує навчання та не досяг 23-х річного віку. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. З довідки № 27-12 від 22.01.2020 року виданої Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет» на ім`я [PERSON] , вбачається, що останній навчається у вказаному навчальному закладі на 1 курсі, група КІ-19, факультету інформаційних технологій, денної форми навчання, за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін навчання за ступенем вищої освіти бакалавра 3 роки 10 місяців з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Вказана довідка підписана в.о. проректора [PERSON]., в.о. деканом факультету [PERSON] та старшим інспектором деканату [PERSON] (а.с.11) Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, по 30.06.2023 року, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 19.02.2020 року. Згідно зі ст. ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180, 188, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved