Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У лютому\~2019\~року позивачка\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення аліментів\~на їх\~спільних неповнолітніх\~дітей.\~Зазначала,\~що після\~припинення шлюбних\~відносин з\~відповідачем,\~на її\~утриманні перебуває\~троє дітей:\~син [PERSON],\~[INFO],\~донька [PERSON],\~[INFO],\~та син\~[PERSON],\~[INFO].\~Посилаючись на\~те,\~що відповідач\~є працездатною молодою особою, однак ухиляється від обовязку утримувати своїх дітей, позивач просила стягнути з нього аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення кожним з них повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач частково визнав позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти на своїх дітей в твердій грошовій сумі по 1\~000 грн. щомісячно на кожного, оскільки офіційно не працює і не має постійного заробітку для сплати аліментів у вказаному розмірі. Окрім того, має підозри на хронічне захворювання туберкульоз. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, оскільки доглядає четверту дитину [PERSON], 08.11.20189 року народження, та знаходиться на обліку в районному управлінні праці та соціального захисту населення. Домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було. Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує. Суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність у нього хронічного захворювання, оскільки ним не надано, а судом не здобуто жодного належного доказу на підтвердження вказаної обставини. Відповідач є\~здоровою молодою\~особою 35\~років;\~офіційно не\~працює і\~при цьому\~на обліку\~у службі\~зайнятості,\~як безробітний,\~не перебуває\~та не вчиняє будь-яких дій щодо пошуку роботи; інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не приймає достатньої участі у вихованні неповнолітніх дітей та не створює всі необхідні умови для їх розвитку і життя, а відтак він спроможний сплачувати аліменти. Обовязок по утриманню неповнолітніх дітей сторін не може бути покладений виключно на їх матір. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст.7 Закону: 2 027 грн. для дітей віком від 6 до 18 років); розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень 2019 року вона становила 7 372 грн.); наявність певних обмежень позивачки для самореалізації в період виховання малолітньої дитини та її потребу у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Така сума аліментів є реальною, відповідатиме, як інтересам усіх трьох дітей сторін, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, та надасть змогу забезпечити мінімальні життєві їх потреби. Держава Україна,\~проголошуючи такий\~принцип сімейного\~права,\~як державна\~охорона кожної\~дитини,\~яка позбавлена\~належного батьківського\~піклування,\~реалізує його\~в одному\~із положень\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак вказана норма права не зобовязує суд встановлювати саме такий розмір аліментів, який не залежить ні від розміру прожиткового мінімуму, ні від відсотків від нього. Відповідачем не було надано доказів на підтвердження того, що доходи і матеріальне становище позивачки надають їй можливість забезпечити трьом дітям шкільного віку належний життєвий рівень при отриманні аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожного. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне їх утримання. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня предявлення позову, тобто з 25 лютого 2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved