overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу у його відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу в її відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 20). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. З заяви відповідача вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачем, стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.08.1989 року з відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу народилася одна дитина, яка вже є повнолітньою. Протягом останніх 10-ти років з відповідачем відносини погіршилися через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Через органи ДРАЦС відповідач не бажає розірвати шлюб, тому позивач звернувся до суду з даною заявою. 12.12.2018 року ухвалою суду по даній справі було зупинено провадження та надано сторонам строк для примирення терміном два місяці. Подружжя не примирилося, у звязку з чим 12.02.2019 року провадження у справі відновлене та призначене до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі, просив не стягувати з відповідача судові витрати (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти її задоволення, просила розглянути справу без її участі та залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 25). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.1989 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 23, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 21.09.2017 року (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, вжиті судом заходи на примирення результатів не дали, подружжя не примирилося, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 17 січня 2018 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 100000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 25 травня 2018 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 17 січня 2018 року. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 100000 гривень боргу та сплачений судовий збір. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі в повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, пред`явлений позов підтримує в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 16). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 100000 гривень, а останній зобов`язався повернути їх до 25 травня 2018 року (а.с. 5-6). На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] написав [PERSON] розписку про отримання коштів від 17 січня 2018 року (а.с. 7). Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що відповідно до договору позики від 17 січня 2018 року [PERSON] має повернути [PERSON] 100000 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 100000 гривень, тобто стягненню з відповідача підлягає зазначена сума. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 1000 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Гаражного кооперативу «Ветеран» про визнання дій неправомірними та скасування боргу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири по [ADDRESS] . У рахунках-квитанціях на оплату комунальних послуг за вказаною адресою щомісяця зазначається для оплати послуга «експлуатація гаража» у розмірі 16,25 гривень на місяць. Гаражний кооператив «Ветеран» повідомив йому, що нарахування комунальної послуги здійснюється, оскільки він є власником гаража, збудованого в гаражному кооперативі «Ветеран», та є членом цього кооперативу. Позивач вважає таке нарахування житлово-комунальних послуг за послугу «експлуатація гаража» незаконним, скільки послуг від гаражного кооперативу ві не отримував, пайових та членських внесків не вносив, тому заборгованість є такою, що підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю із зазначених підстав. Представник відповідач у судове засідання 05.10.2020 року не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Письмово представник відповідача пояснив, що [PERSON] є членом гаражного кооперативу, а членські внески за експлуатацію гаража йому нараховуються щомісячно через єдину систему комунальних платежів КП НВ «ВАС». У задоволенні позову просив відмовити. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування шкоди. Позивач просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на його користь 75\~000 гривень відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля «Fiat Scudo», державний номерний знак [NUMBER] під час ДТП, що сталася 03 лютого 2018 року з вини водія забезпеченого транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] за полісом ОСЦПВВТЗ ПрАТ «СК «УНІКА» №АК/3520705 та судові витрати у справі. \~ \~ \~ \~26 грудня 2018 року від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі № 601/2397/18 за його позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на його користь 75\~000 гривень відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з його відмовою від позову внаслідок задоволення позовних вимог відповідачем після пред'явлення позову. Просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на його користь 750 гривень сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в частині відшкодування шкоди провадженням закрито. Повернуто [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду згідно квитанції №25 від 27 листопада 2018 року, що становить 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2019 року виправлено описку в ухвалі Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 грудня 2018 року, вказавши в описовій та резолютивній частинах ухвали «375 (триста сімдесят пять) гривень» замість невірного «352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок». Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З виписки по картковому рахунку клієнта за період з 01.12.2018 року по 22.12.2018 року вбачається, що 19 грудня 2018 року банківський рахунок [PERSON] поповнено безготівковим перерахуванням на суму 75 000 гривень від ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», тому підстави для відшкодування шкоди відсутні. Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким чином, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 375 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом, оскільки позивачу було повернуто ухвалою суду з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 35 в будинку № 3/17 по вул. Миру в м. Старокостянтинові Хмельницької області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником вказаної квартири, що підтверджується договором міни від 14.12.2005 року р.№ 4279. В квартирі крім позивача, зареєстрована [PERSON] Однак, після обміну квартири, тобто з 2005 року [PERSON] не проживає у вказаній квартирі. Позивач належним чином не може користуватись власним майном, а тому звернувся до суду. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2018 року прийнято справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про розгляд справи, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, не надала відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить позивачу [PERSON] на підставі договору міни від 14.12.2005 року р.№ 4279. Згідно довідки про склад сімї від 30.10.2018 року № 11354, [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Згідно акта депутата від 31.10.2018 року, [PERSON] не проживає з 2006 року в квартирі [ADDRESS]. Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.ст. 3, 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначив, що він народився 27.12.1958р. у родині [PERSON] та [PERSON]. Мати заявника, [PERSON] від народження мала інше ім.»я та прізвище, а саме: [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації актів цивільного стану красеногвардійського міського бюро ЗАГС м. Дніпропетровська зроблено актовий запис № 854 від 09.03.1938 року про народження дитини. Батьками матері були [PERSON] Олександрович- батько та [PERSON] Степанівна- мати. Як розповідали заявнику, батьки матері змінили її дані в документах задля уникнення від переслідування з боку тодішньої влади в СРСР, оскільки її батько був євреєм за національністю. У зв»язку з даною обставиною , в подальшому замість [PERSON] числилась [PERSON] до її одруження, проте в родині для всіх вона залишалася [PERSON]. Надалі мати заявника бажала повернутися до свого справжнього імені та відновити свої родинні та етнічні корені, проте через бюрократичну тяганину постійно відкладала на потім зазначені дії. Заявник бажає підтвердити свою приналежність до єврейської національності з метою подальшої підтвердження до єврейської національності. Зважаючи на викладене вище, заявник просить заяву задовольнити та встановити факт, що він є Рідним сином [PERSON] ( Савостіної, [PERSON]) [PERSON]; встановити факт, що він є рідним племінником [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена. Заслухавши думку представника заявника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] лідія [PERSON] померла 04 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. будь-яких доказів про те, що заявник є сином [PERSON] матеріали справи не мстять. Крім того, відсутні документи, які підтверджують родинні відносини заявника та [PERSON], як рідного дядька та племінника. Відповідно до ст. Відповідно до ст.ст.234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші, ніж передбачені 256 ч.1 ЦПК України факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки заявник не надав належних доказів що [PERSON] є сином [PERSON], а також племінником [PERSON], суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~у листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2012 року, дітей не мають. Спільне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують з жовтня 2015 року, спільного господарства не ведуть, майнового спору не мають та подальше збереження сім`ї суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб просить розірвати, судові витрати покласти на нього. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони не з`явилися, натомість позивач направив заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог та на примирення не погоджується (а.с.52). Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином та завчасно шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.47,48,58,59) та за останнім відомим місцем проживання (а.с.49,50,60,61). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін та дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до такого висновку. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 29.08.2012 р. зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення виконавчого комітету Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-09/518 від 10.12.2018 р. відповідач [PERSON] на території Кошманівської сільської ради не зареєстрована (а.с.11). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, поступово їх стосунки погіршувались, так як у них різні характери та погляди на життя, спільного господарства не ведуть та все це свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд уважає, що прізвище відповідачки слід не змінювати і залишити їй після розірвання шлюбу [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судові витрати покладаються на позивача на його прохання. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис №661. За час подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та його представник не зявились. Від представника надійшла заява у якій вона вказала, що оскільки позивач повністю підтримує предявлений позов тому просить суд задовольнити його, а справу слухати без участі позивача та представника. Заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомляв. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис №661. Після одруження прізвище у подружжя [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис за №253. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області серії 1-ОК №095144 від 21.04.2008 року (а.с.5) Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не бажає жити однією сімєю та відновлювати відносини. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси однієї з сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved