overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 09.11.2007, який зареєстрований міським відділом РАЦС Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2088. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вказала, що спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, протягом останніх двох років, переконана, що збереження шлюбу неможливе на підставі чого позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, особисто отримав судову повісту, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2007 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2088. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 серпня 1991 року Рогачівською сільською Радою народних депутатів Баранівського району між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. Подружнє життя не склалося, відносини поступово почали погіршуватись, оскільки у їхньому спілкування відсутні взаєморозуміння і повага. Подружжя має різні погляди на життя. Позивач стверджує, що шлюб існує лише формально. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином причини не явки суду не відомі, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 17 серпня 1991 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ТП № 331730, зареєстрований Рогачівською сільською Радою народних депутатів Баранівського району, актовий запис № 9. Подружнє життя не склалося, відносини поступово почали погіршуватись, оскільки у їхньому спілкування відсутні взаєморозуміння і повага. Подружжя має різні погляди на життя. Шлюб існує лише формально. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 22 грудня 2007 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 2118. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 грудня 2007 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 22 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва. Від шлюбу вони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Як зазначають позивач та відповідач сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів,, посилаючись на те, що з 29 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1662. Від шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач [PERSON] відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дітей, не цікавиться станом їх здоровя та успішністю в школі. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 33 % частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Суд, зясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1662. Від вказаного шлюбу у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., [ADDRESS], та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом депутата Вишневої міської ради VII скликання № 601/2 від 30.01.2017 року. Також згідно довідки про доходи виданої [PERSON] заробітна плата відповідача [PERSON] за період з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року складає 1\~842, 50 грн. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 33 % частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментних платежів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2010 шлюб між ними розірвано. Як стверджує позивач [PERSON] відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, повідомлялась належним чином, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, зясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 040738 Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини[PERSON], [INFO],щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 01 лютого 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 17. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON]просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 лютого 2009 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 02 лютого 2017 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 17. Від шлюбу вони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально. Як зазначають позивач та відповідач сім'ю зберегти вони не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбупосилаючись на те, що 10 серпня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1025. Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаємних почуттів поваги, любові та різних поглядів на життя. Спільне господарство подружжя не веде, шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 232346, видане 25 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1025. Від шлюбу подружжя дітей не має. Подружнє життя між ними виявилося неможливим внаслідок відсутності взаємних почуттів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, примирення між ними не можливе, шлюб існує лише формально, подружжя сім'ю зберегти не бажає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28 липня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 331, зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], яку після розірвання шлюбу позивачка просить залишити проживати з нею. Посилалась, що сімейне життя з відповідачем виявилося не вдалим, втратили повагу один до одного. Вживання алкоголю відповідачем призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з початку 2015 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно сімейні відносини не підтримують з початку 2015 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, наміру про примирення не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує формально, збереження його недоцільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи що знаходиться з нею в шлюбі з 17.06.2006 року, шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №697. Від спільного шлюбу подружжя має двох синів: Дмитра, [INFO] та Андрія, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у шлюбі з 17.06.2006 року, шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №697. Від спільного шлюбу подружжя має двох синів: Дмитра, [INFO] та Андрія, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Примирення та подальше збереження сім»ї між сторонами є неможливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

У лютому 2017року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя. Від шлюбу дітей не мають. Спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть її інтересам. До судового засідання представник позивача надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 01.09.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 205. Від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved