Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору застави припиненим та виключення відомостей з Державного реєстру рухомого майна. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2021 вказану позовну заяву передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. 15.04.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, та ухвалою від 19.04.2021 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору від 28.08.2003, чоловік позивачки, [PERSON] отримав кредит у розмірі 12060,00 грн. на купівлю автомобіля. Кредитний договір був забезпечений договором застави транспортного засобу від 28.08.2003 про що внесено відомості про обтяження в реєстр рухомого майна. 11.05.2004 кредит був погашений достроково. [INFO] [PERSON] помер, після смерті останнього залишилося спадкове майно, у тому числі автомобіль ЗАЗ 110307, 2003 року випуску. Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачка дізналася, що вказане спадкове майно перебуває у заставі та існує обтяження в реєстрі рухомого майна. У відділенні банку надати довідку про погашення боргу та припинити договір застави позивачці відмовили у зв`язку зі смертю боржника та заставодавця, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву в якому представник просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Вказує на те, що заборгованість по кредитному договорі від 28.08.2003 DNI0A000090099 відсутня та 30.06.2014 закрито кредит. Обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за фізичною особою РНОКПП [NUMBER] станом на 15.06.2021 немає, відтак, АТ КБ «ПриватБанк» жодним чином не порушує права позивачки. Позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, заяви з процесуальних питань до суду не надходили. Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов до наступних висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 28.08.2003 між АТ Комерційний банк «ПриватБанк» в особі керівника Індустріального відділення Гужвій Тетяни Вікторівни з одного боку та [PERSON] , який є позичальником з іншого боку, був укладений кредитний договір № DNI0A000090099 та надано позичальнику кредит в сумі 12060,00 грн. Кредит надано з метою придбання автомобіля ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] . Виконання зобов`язань за Кредитним договором № DNI0A000090099 від 28.08.2003 було забезпечено договором застави транспортного засобу від 28.08.2003, укладеним між АТ Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , за яким у заставу передано автомобіль ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] . Про обтяження внесено відомості в реєстр рухомого майна №959656 від 29.12.2003. Заборгованість за Кредитним договором № DNI0A000090099 від 28.08.2003 відсутня. Згідно з Довідки АТ Комерційний банк «ПриватБанк» дата закриття кредита - 30.06.2014. Позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №765. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON] дізналася, що спадкове майно, а саме, автомобіль ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] перебуває у заставі та існує обтяження в реєстрі рухомого майна. Не отримавши відповіді від АТ Комерційний банк «ПриватБанк» на звернення, щодо надання довідки про погашення боргу за кредитним договором, а також про припинення договору застави і виключення відомостей з реєстру обтяжень рухомого майна, позивачка подала позов до суду. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до умов ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» та статтею 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст. ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Згідно викладених у позові обставин, зобов`язання за кредитним договором № DNI0A000090099 від 28.08.2003 виконані у повному обсязі. Вказане не заперечується відповідачем АТ Комерційний банк «ПриватБанк» та підтверджується письмовими доказами. Таким чином, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором № DNI0A000090099 від 28.08.2003 виконане, отже, таке зобов`язання припинилось на підставі ст. 593 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави. Виходячи з викладеного, наявні правові підстави для визнання припиненим договору застави DNI0A000090099 від 28.08.2003, укладеного між АТ Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , за яким у заставу передано автомобіль ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] . Однак, незважаючи на погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором № DNI0A000090099 від 28.08.2003 банком не здійснено дій щодо припинення чинності обтяження, яке накладено та зареєстровано у зв`язку з укладанням договору застави. Згідно зі сформованим витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (витяг №73190607 від 15.06.2021 наданий відповідачем), встановлено, що за параметрами запиту за суб`єктом Фізична особа код РНОКПП [NUMBER] , в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня. Водночас, вказане не спростовує відсутності існування запису про обтяження транспортного засобу ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] . Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Незалежно від часу прийняття спадщини, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, згідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обтяження рухомого майна, а саме автомобіль ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, днз [NUMBER] , номер кузова/шасі [NUMBER] обмежує здійснення позивачем своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном. Згідно статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши доводи сторін, перевіривши обставини справи в сукупності з наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання договору застави припиненим та вилучення запису з Державного реєстру рухомого майна є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі пропорційно до задоволеної частини позову.

Outcome: approved