Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

у лютому 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством (далі ПАТ) «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53700404940В. Згідно з п.2 кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб, з якими він ознайомився та погодився. Правила доступні для ознайомлення на сайті банку, а також у відділеннях банку. Даний кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов»язань згідно з цим договором в повному обсязі (п.7.4). Відповідно до п.4.1 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] в Оболонському відділенні ПАТ «ВТБ БАНК». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п.1 кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти у користування в сумі 100000,00 грн. під 24 проценти річних на строк по 22.03.2017 року, чим виконав свої зобов»язання. Згідно з п.3 кредитного договору, позичальник зобов»язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням : на споживчі потреби в інтересах сім»ї. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник не виконує належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. Зважаючи на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач на підставі п.4.3 кредитного договору набув право вимоги до відповідача, а у відповідача згідно п.п. 4.2, 4.5 кредитного договору, виникло зобов»язання повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісії та виконати інші зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі. Позивач направив позичальнику письмову вимогу №3963/100-2 від 16.12.2013 року щодо виконання порушеного зобов»язання за кредитним договором, проте на день звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідач не виконує належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. На підставі вимог ст.ст.1054, 1049, 1050, 526, 610, 611, 1048, 625 ЦК України позивач заявив позовну вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка станом на 27.01.2014 року становить 118996,16 грн., з них: -88114,29 грн. - сума поточної заборгованості за кредитом; -5738,86 грн. - сума простроченої заборгованості за кредитом; -7096,72 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті процентів; -1910,09 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів, нарахованих з 28.12.2013 року по 27.01.2014 року; -40,15- сума трьох відсотків річних у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; -51,54 - сума трьох відсотків річних у зв»язку із порушенням зобов»язань щодо повернення процентів по кредиту; -61,77 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов»язань щодо повернення кредиту; -76,76 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов»язань щодо повернення процентів по кредиту; -6760,00 грн. - сума простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом (щомісячна); -1690,00 грн. - сума поточної заборгованості по комісії за управління кредитом (щомісячна); -2991,30 грн. - сума пенсі нарахована за несвоєчасну сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення; -4464,68 - сума пені нарахована за несвоєчасну сплату тіла кредиту та процентів в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення. На підставі викладеного та враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обов»язок позичальника з погашення кредиту, процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаним, позивач заявив позовну вимогу про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 118996,16 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2014 року відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні 26.05.2014 року представником відповідача у справі подано зустрічний позов, який об»єднано з первісним. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.08.2015 року зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «ВТБ БАНК» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та зменшення розміру пені залишено без розгляду на підставі пп..9ч.1 ст. 207 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що всі вимоги банку ґрунтуються на умовах кредитного договору та ЦК України, жодних прав кредитора банком не порушено. В судове засідання 31.08.2015 року представник позивача не з»явився, просив закінчити розгляд справи у його відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, справа розглянута за участю представника відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову ПАТ «ВТБ БАНК» заперечувала, зустрічний позов підтримала, зазначила, що бажає ознайомитися з наданими представником позивача запереченнями, у зв»язку з чим просила оголосити перерву в розгляді справи. В судовому засіданні 24.10.2014 року представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала. В наступні судові засідання призначені на 21.01.15 року, 13.02.2015 року, 04.06.2015 року, 13.08.2015 року та 31.08.2015 року відповідач та його представник за довіреністю не з»явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки, представником відповідача направлено до суду чергове повідомлення про відкладення розгляду справи з посиланням на подання ним апеляційної скарги на ухвалу судді про відкриття провадження у справі та обов»язок суду направити справу до апеляційної інстанції. Враховуючи належне повідомлення відповідача про розгляд справи та ненадання ним підтверджень про поважність причин його неявки до суду, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності належним чином повідомленого відповідача та його представника у зв»язку з його неявкою в подальші судові засідання без поважних причин. Також суд враховує, що відповідачем чотири рази подавалась апеляційна скарга на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва про відкриття провадження, і у призначені дні розгляду справи відповідач до суду не з»явився. Така поведінка відповідача та безвідповідальне відношення щодо свого обов»язку з»явитися в судове засідання за викликом суду призводить до порушення принципу безпосередності розгляду справи та порушення строків її розгляду. Суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 22.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством (далі ПАТ) «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700404940В. Згідно з п.2 кредитного договору підписанням цього договору позичальник підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб, з якими він ознайомився та погодився. Правила доступні для ознайомлення на сайті Банку, а також у відділеннях банку. Даний кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов»язань згідно з цим договором в повному обсязі (п.7.4). Відповідно до п.4.1 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] в Оболонському відділенні ПАТ «ВТБ БАНК». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Відповідно до п.1кредитного договору банк надав позичальнику грошові кошти у користування в сумі 100000,00 грн. під 24 проценти річних на строк по 22.03.2017 року, чим виконав свої зобов»язання, що підтверджується меморіальним ордером №53253 від 22.03.2013 року на видачу готівки у зазначеній сумі у гривні. Згідно з п.3 кредитного договору, позичальник зобов»язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням : на споживчі потреби в інтересах сім»ї. Всупереч вимогам кредитного договору позичальник не виконав належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. Зважаючи на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач на підставі п.4.3 кредитного договору набув право вимоги до відповідача, а у відповідача згідно п.п. 4.2, 4.5 кредитного договору, виникло зобов»язання повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, комісії та виконати інші зобов»язання за кредитним договором у повному обсязі. Позивач направив позичальнику письмову вимогу №3963/100-2 від 16.12.2013 року щодо виконання порушеного зобов»язання за кредитним договором, проте на день звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідач не виконав належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. Сума заборгованості станом на 27.01.2014 року становить 118996,16 грн, з них: -88114,29 грн. - сума поточної заборгованості за кредитом; -5738,86 грн - сума простроченої заборгованості за кредитом; -7096,72 грн. - сума простроченої заборгованості по сплаті процентів; -1910,09 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів, нарахованих з 28.12.2013 року по 27.01.2014 року; -40,15- сума трьох відсотків річних у зв»язку з порушенням зобов»язань щодо повернення кредиту; -51,54 - сума трьох відсотків річних у зв»язку із порушенням зобов»язань щодо повернення процентів по кредиту; -61,77 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов»язань щодо повернення кредиту; -76,76 грн. - сума інфляційних витрат за порушення зобов»язань щодо повернення процентів по кредиту; -6760,00 грн. - сума простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом (щомісячна); -1690,00 грн. - сума поточної заборгованості по комісії за управління кредитом (щомісячна); -2991,30 грн. - сума пенсі нарахована за несвоєчасну сплату комісії за обслуговування кредиту в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення; -4464,68 - сума пені нарахована за несвоєчасну сплату тіла кредиту та процентів в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення, що підтверджується відповідним розрахунком банку. На час розгляду справи судом заборгованість відповідачем не сплачена. Суд враховує, що відповідач не оспорює підписання даного кредитного договору, факт отримання коштів банку, наявність боргу перед банком. Також судом встановлено, що банком не змінювалися умови договору щодо процентів, комісій, пені тощо. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов»язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України та зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України (ст. 526 ЦК України). За ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або ручі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої саме якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1948 ЦК України. Статтею 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, а саме, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернути, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити уму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Судом встановлено, що п.4.10 кредитного договору не застосовувався, банком не змінювалась процентна ставка за користування кредитом. За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов»язання. Суд не вбачає підстав для зменшення пені за невиконання зобов»язання, оскільки відповідно до вимог ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов»язання збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку розмір неустойки є виправданим втратами банку у зв»язку з несвоєчасним поверненням грошової суми та процентів за користування кредитом. Наявність інших обставин, що мають істотне значення судом не встановлено. На підставі викладеного вище суд вважає позовні вимоги ПАТ «ВТББАНК» до [PERSON] законними та обґрунтованими, оскільки позичальник взявши у позику 100000,00 грн. 22.03.2013 року припинив сплату платежів 28.10.2013 року і надалі борг не виплачував по день звернення банку до суду з позовом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1189,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved