Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У лютому 2014 року позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27.12.2010 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія» та [PERSON] був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3527107, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності, транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER]. 11.12.2011 р. відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було завдано матеріальну шкоду власнику транспорту засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2012 р., Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищевказаної ДТП, склала 8 140,00 грн. Позивач на виконання умов Договору страхування на підставі страхового акту № ДКЦВ-3468 від 26.01.2012 р. виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 8 140,94 грн. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. В своїх позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 8 140,94 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Українська страхова група» не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відстуність, позовні вимоги підтримує проти заочнеого рішення не заперечує (а.с. 40, 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі, у зв'язку з чим суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2010 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія» та [PERSON] був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/3527107, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності, транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER]. 11.12.2011 р. відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Хюндай», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було завдана матеріальну шкоду власнику транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2012 року по справі № 3-289/12, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України (а.с. 8). Для визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу «Ніссан», д.н.з. [NUMBER] було складено авто товарознавче дослідження результати якого викладені в висновку № 48112 від 19.12.2011 р. на підставі якого був складений страховий акт № ДКЦВ-3468 від 26.01.2012 р. та розрахунок суми страхового відшкодування. 01.02.2012 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 140,94 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 206 (а.с. 31). 10.06.2013 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу № 4974/1319УСГ (а.с. 32). Однак претензія залишена без виконання. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, позивач набуває права стягнення в порядку регресу суми збитків в розмірі8 140,94 грн. з в [PERSON] Отже, враховуючи вищевикладене відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем тому суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 3). Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: approved