Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши, що після смерті її батька, [PERSON], який помер 15 червня 2014 року, відкрилась спадщина у вигляді будинку № 26 по вул. Радості в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, розміром 10,5х8,45 м, який належав померлому на праві приватної власності та був зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 259, сторінка 77, запис 61319, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 березня 1994 року. Заповіт [PERSON] не залишив, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вона та її рідний брат [PERSON]. Оскільки вона постійно мешкала в цьому будинку разом із батьком до його смерті, то вона фактично прийняла спадщину. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку вказаного будинку, але нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва з тих підстав, що в правовстановлюючому документі свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року, не має підпису посадової особи органа, який видав правовстановлюючий документ (завідуючого відділом комунального господарства), та печатки юридичної особи (виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу), про що нотаріусом було повідомлено листом про відмову. Так, у бланку свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 березня 1994 року на імя покійного [PERSON], не має підпису посадової особи органа, що видав правовстановлюючий документ (завідуючого відділом комунального господарства), та печатки юридичної особи (виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу), але в зазначеному бланку передбачена лише посада «Начальник бюро технічної інвентаризації» і підпис цієї посадової особи є указаному свідоцтві, яке скріплено печаткою. На зворотній стороні свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року є штамп з посиланням на рішення міськвиконкому, засвідчений підписом посадової особи, який скріплено печаткою. При зверненні до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради з проханням видати дублікат свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року, завірений належним чином, їй було відмовлено та розяснено, що належним чином завірена копія зазначеного свідоцтва може бути видана лише тій особі, якій було видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року, тобто її покійному батькові, що на сьогоднішній час є неможливим. Правовстановлюючий документ - свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року було неправильно оформлено ще на час його видачі в 1994 році, усунути цей недолік неможливо в звязку з тим, що власник, на чіє імя було видано це свідоцтво, на сьогоднішній час помер. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею як за спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 15 червня 2014 року, право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку № 26 по вулиці Радості в місті Кривому Розі Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи приватний нотаріус [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, ухваливши рішення за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав. Судом встановлено, що після смерті батька позивача - [PERSON], який помер 15 червня 2014 року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 26 по вул. Радості в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, розміром 10,5х8,45 м, який належав батькові позивача на праві приватної власності та був зареєстрований в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 259, сторінка 77, запис 61319, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 березня 1994 року. Заповіт [PERSON] не залишив, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є позивач та її рідний брат [PERSON] Оскільки позивач постійно мешкала в цьому будинку разом з батьком до його смерті, то вона фактично прийняла спадщину. Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку будинку № 26 по вулиці Радості в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що в правовстановлюючому документі свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року не має підпису посадової особи органа, який видав правовстановлюючий документ (завідуючого відділом комунального господарства), та печатки юридичної особи (виконавчого комітету Центрально-міської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу), про що нотаріусом було повідомлено листом про відмову (а.с.14-15). При цьому в бланку свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 29 березня 1994 року на імя покійного [PERSON], передбачена лише посада «Начальник бюро технічної інвентаризації» і підпис цієї посадової особи є у зазначеному свідоцтві, яке скріплено печаткою. На зворотній стороні свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року є штамп з посиланням на рішення міськвиконкому, засвідчений підписом посадової особи, який скріплено печаткою. При зверненні до виконавчого комітету Центрально-Міської районної ради в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з проханням видати дублікат свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року, завірений належним чином, позивачу було відмовлено та розяснено, що належним чином завірена копія зазначеного свідоцтва може бути видана лише тій особі, якій було видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року, тобто покійному [PERSON], що на сьогоднішній час є неможливим. Правовстановлюючий документ - свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 29 березня 1994 року було неправильно оформлено ще на час його видачі в 1994 році, усунути цей недолік неможливо в звязку з тим, що власник, на чіє імя було видано це свідоцтво, на сьогоднішній час помер, в звязку з чим, позивач змушений був звернутися з цим позовом до суду. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною ч. 1 ст. 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1297 ЦК України передбачено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач вважає, що вона цей обовязок виконала в повному обсязі, звернувшись до нотаріуса, однак, вказана дія не дозволила їй захистити свої законні права та інтереси. Позивачка вважає, що оскільки її спроби досудового вирішення даного питання результату не дали, у звязку з неможливістю отримання свідоцтво про право власності у нотаріуса та чіткої рекомендації нотаріуса щодо необхідності вирішення даного питання в судовому порядку, то вона змушена була звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки інші шляхи захисту її прав відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved