Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 28.10.1989 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб під час якого у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Разом з тим, одруження з відповідачем виявилось невдалим у звязку з різними поглядами на побудову сімейних стосунків, що в результаті призвело до неможливості подальшого збереження шлюбу. Вказувала на те, що відповідач нехтує сімейними цінностями, створює конфлікти та сварки, псує морально-психологічну атмосферу в сімї та спричиняє їй як душевні страждання так і завдає фізичного болю, оскільки неодноразово застосовував відносно неї фізичне насильство. Наведені обставини призвели до того, що з січня 2019 року вони не підтримують між собою фактичних шлюбних відносин та проживають окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому звернулась до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На вказану позовну заяву відповідач подав відзив в якому позов не визнав, посилаючись на те, що за час спільного проживання вони з дружиною спільно займались підприємницькою діяльністю, разом відпочивали, набули у власність рухоме та нерухоме майно та всі ці дії ними вчинялись з метою створення комфортних умов для їх родини, оскільки у них є також спільна донька та онучка. Разом з тим, останнім часом позивач почала себе дивно поводити, з невідомих йому причин покинула будинок, де вони спільно проживали, почала побоюватись за спільне майно, бажаючи його привласнити. Зазначав, що ніколи не застосовував до дружини насильства та не зловживав алкогольними напоями, про що вказує позивач в тексті позовної заяви, не посилаючись на належні та допустимі докази, які б підтверджували вказані обставини. Вказував на те, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, а доводи позивача є надуманими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому просив надати їм строк для примирення. Разом з відзивом позивачем долучив до матеріалів справи позитивну характеристику з місця проживання та довідку про відсутність не знятої чи не погашеної судимості. В рамках судового розгляду даного спору ухвалами Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.03.2019 року та від 27.03.2019 року судом відмовлено в задоволені клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, при цьому вказала, що наполягає на розірванні шлюбу та не має бажання примиритись з відповідачем. Крім того, позивач, будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, пояснила, що відповідач зловживає алкогольними напоями, систематично ображає її нецензурною лайкою та застосовує фізичне насильство відносно неї, разом з тим вона наважилась на розірвання шлюбу та окреме проживання лише у січні 2019 року, оскільки тривалий час пробачала відповідача, в правоохоронні органи не зверталась, проте останні події, які мали місце 01.01.2019 року стали підставою для звернення до суду. Крім того, 09.03.2019 року, в той час коли справа про розірвання шлюбу вже перебувала в проваджені суду, відповідач змінив замки у квартирі. Представник позивача просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві, також зазначив, що бажає примиритись з дружиною та не вбачає підстав для розірвання шлюбу. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що сторони по справі є її батьками та вона вважає наявними підстави для розірвання шлюбу, оскільки батько зловживає алкогольними напоями та вона була свідком того, коли він приходив додому в стані алкогольного спяніння та вчиняв сварки. Вважає, що мати терпіла таку поведінку батька заради неї, а також тому, що він постійно просив вибачення, проте 15.01.2019 року вона вирішила покинути спільне місце проживання та приїхати до неї оскільки боялась залишатись на самоті з батьком, який дозволяв собі застосовувати відносно неї фізичне насильство. Свідок [PERSON] суду пояснила, що донька сторін є її невісткою та про відносини у їх родині їй відомо з 2013 року, коли її син одружився з [PERSON] Їй відомо про те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, застосовує фізичне насильство відносно своєї дружини, останнього разу фізичне насильство мало місце 16.02.2019 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28 жовтня 1989 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №30 (а/с 4). Під час вказаного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 5). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи обставини справи, покази свідків, які підтвердили факт зловживання відповідачем алкогольними напоями та застосування до позивачки фізичного та психологічного насильства протягом тривалого періоду часу, а також той факт, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, неприпустимість примушування до шлюбу, суд вважає, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати. Долучені відповідачем до матеріалів справи позитивна характеристика з місця проживання та довідка про відсутність не знятої чи не погашеної судимості не спростовують наведені вище встановлені в судовому засіданні обставини. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач не заявила про своє бажання залишити за собою дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останньою судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved