Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], як між матір'ю та сином. В обґрунтування заявив, що після смерті матері відкрилась спадщина та при зверненні до нотаріальної контори було виявлено, що розбіжності у прізвищах. Оскільки даний факт позбавляє його можливості оформити право на спадщину, просив встановити факт родинних зв'язків, а саме те, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO]. Заявник у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зацікавлена особа у судове засідання не з'явилась, з невідомих суду підстав, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Виконкомом Анадольської сільської ради Волноваського району Донецької області 01.08.2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіт [PERSON] не залишила, тому спадкування здійснюється за законом в порядку черги. Заявник звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в наданих документах, які підтверджують родинні відносини є невідповідності. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Із наданих заявником документів вбачається, що матір'ю [PERSON], [INFO], значиться [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Анадольською сільською радою Волноваського району Донецької області 21.01.1970 року, Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] від 21.03.1996 року після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище - [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови, що організація, яка видала правовстановлюючий документ не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту родинних відносин. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як сином та матір'ю. Враховуючи наведене заявником було доведено факт родинних відносин між ним та покійною [PERSON], тому вимоги є законним і підлягають задоволенню.

Outcome: approved