Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Акціонерного товариства закритого типу «ТЕХНЕП» про припинення права колективної власності. В своєї позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог позивач послався на наступне. 16 грудня 2016 року Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безе платне у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2.00 га на території Сичавської сільської ради, Лиманського району, Одеської області. Під час розгляду вищезазначеного клопотання відповідачем було встановлено, що бажана земельна ділянка пропонується до відведення за рахунок земель колишньої колективної власності. Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ОД № 000151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 19/41, вищезазначена земельна ділянка належить на праві колективної власності Акціонерному товариству закритого типу «ТЕХНЕП». Головне управління Держгеокадастру в Одеській області листом від 03 січня 2017 року № Б-20252/0-2/6-17 відмовило Позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з означених вище підстав. За таких обставин позивач звертається до суду та просить припинити право колективної власності на землю та визнати таким, що втратив чинність зазначений вище державний акт. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.02.2017 року за заявою позивача позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області залишено без розгляду. Представник відповідача АТЗТ «ТЕХНЕП» [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснивши що АТЗТ «ТЕХНЕП» не може добровільно відмовитися від права користування земельною ділянкою, оскільки фактично частина земель, вказаних в державному акті була раніше розпайована і приватизована, в звязку з чим площа земельної ділянки змінилася. Не заперечує проти розгляду справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ОД № 000151, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 19/41, був виданий 29 травня 2000р відповідно до рішення Сичавської сільської Ради народних депутатів від 22.06.1999 р. № 22-ХХІІІ. Діючими на час видачі зазначеного державного акту Земельним кодексом України від 18.12.1990 № 561-ХІІ, який втратив чинність з 01.01.2002, Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 № 1540-VI , який втратив чинність з 01.01.2004, та Законом України «Про власність» від 07.02.1991, який втратив чинність з 20.06.2007, були визначені приватна, колективна та державна форми власності. Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (в редакції Закону № 2196-ХІІ від 13.03.1992р.) земля могла належати громадянам на праві колективної власності. Розпорядження земельними ділянками, що перебували у колективній власності громадян, здійснювалось за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Суб'єктами права колективної власності на землю визнавались колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Отже, передані у 2000 році АТЗТ «ТЕХНЕП» землі, належали на праві колективної власності громадянам, які на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю Серії II-ОД були членами цього підприємств та зазначені у додатку № 1 до державного акту. Реалізовувати свою правосуб'єктність щодо земель колективної власності громадяни-співвласники могли або через прийняття розпорядчих рішень загальних зборів колективу співвласників, або через виділення власної частки (паю) в натурі (на місцевості) із. заміною земельного сертифікату на державний акт на право приватної власності на виділену земельну ділянку та припиненням подальшої правосуб'єктності щодо решти земель колективної власності. Пунктом 17 Прикінцевих положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ визначено, шо сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-ІV основним, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. З моменту отримання власником земельної частки (паю) сертифікату на право на земельну частку (пай), державний акт на право колективної власності на землю втрачає свою актуальність. Статтею 92 Земельного кодексу України зі змінами знесеними Законом № 2905-IІІ від 20.12.2001, вичерпний перелік підприємств і організацій, які можуть набувати право постійного користування на земельні ділянки із земель державної та комунальної власності. Пунктом 6 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України зі змінами внесеними згідно із Законом № 2059-ІV від 06.10.2004 року встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Таким чином, АТЗТ «ТЕХНЕП» було зобов'язане до 01.01.2008 року переоформити земельні ділянки, які не були виділені в натурі (на місцевості) членам зазначеного підприємства та не підтягали паюванню в натурі відповідно до Схеми поділу земель колективної власності у власність або в оренду, проте цього не зробив, втративши право постійного користування такими ділянками. За таких обставин діючим законодавством не передбачено існування колективної власності на землю. Статтею 84 ЗК України до державної власності віднесено усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Отже, наявний державний акт виданий АТЗТ «ТЕХНЕП» є не породжує жодних правових наслідків, проте чинить позивачу перешкоду в реалізації прав щодо отримання земельної ділянки. При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] Враховуючи викладене, на підставі ст. 78, 84, 92 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 5 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (в редакції Закону № 2196-ХІІ від 13.03.1992р.),

Outcome: approved