Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття останнього з реєстраційного обліку. Як підставу позову зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. 21 вересня 2006 року з її згоди у житловому будинку зареєструвався [PERSON], з яким вона 1 грудня 2007 року уклала шлюб, і який 27 січня 2010 року розірвано. Починаючи з 21 вересня 2006 року, і по теперішній час [PERSON] значиться зареєстрованим у житловому будинку, проте фактично з грудня 2012 року у житловому будинку не проживає, оскільки виїхав до м. Магадан Російської Федерації та з метою отримання громадянства одержав дозвіл на тимчасове проживання. Той факт, що в будинку досі зареєстрована особа, яка на даний час не має до її сім'ї ніякого відношення, заважає їй повноцінно ним користуватись, адже у майбутньому вона та члени її сім'ї зобов'язані узгоджувати з відповідачем угоди щодо користування та розпорядження будинком. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою. У судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши телеграму про неможливість явки у судове засідання, позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши думку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до вимог ст.ст. 316, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.09.2006 року нотаріусом (а.с. 5-7). 21 вересня 2006 року зі згоди [PERSON] у житловому будинку зареєстрований відповідач (а.с. 16). 1 грудня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який 27 січня 2010 року розірвано (а.с. 12). З 21 вересня 2006 року по теперішній час відповідач значиться зареєстрованим у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] (а.с. 11, 16). Згідно актам обстежень, складеним посадовими особами Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області27 січня 2014 року, 25 липня 2014 року та 27 січня 2015 року [PERSON] з грудня 2012 року у вказаному житловому будинку не проживає (а.с. 8, 9, 10). Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідач погодився з позовними вимогами повністю. На даний час реєстрація відповідача у домоволодінні позивача фактично позбавляє можливості власника користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved