Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернувся в суд до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 15 березня 2017 року між ТОВ «Фінансово-Кредитний Супермаркет» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1065552, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 20000 гривень на строк до 14 березня 2020 року, а останній зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати процентну ставку за користування кредитом. Відповідно до п. 3.2.2. договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом та процентів за користування ними. Відповідачем умови кредитного договору не виконуються. Станом на 17 січня 2019 року заборгованість відповідача становить у розмірі 67323 гривні 97 копійок, що складається з: - 20000 гривень - заборгованість за кредитом; - 10325 гривень 66 копійок - заборгованість по відсотках; - 20264 гривні 48 копійок - заборгованість по комісії; - 10700 гривень - заборгованість за штрафними санкціями; - 4701 гривні 83 копійки - заборгованість по рахунку інфляції; - 1332 гривні - заборгованість за трьома процентами річних. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року відмовлено в задоволені заяви позивача про забезпечення позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 56-57). Відповідач не з`явилась у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2017 року між ТОВ «Фінансово-Кредитний Супермаркет» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1065552, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 20000 гривень на строк до 14 березня 2020 року, а останній зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28 процентів річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього договору (а.с. 9-17). Відповідач свої зобов`язання за умовами укладеного договору не виконує. Відповідно до п. 3.2.2. договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення заборгованості за кредитом та процентів за користування ними. Згідно з п. 4.2. кредитного договору у випадку непогашення заборгованості за кредитом та процентами за його користування, кредитодавець звертає стягнення на кошти, що знаходяться на рахунку позичальника та інше його майно у розмірі наданого кредиту, заборгованості по сплаті процентів, неустойки та інших витрат кредитодавця, у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 17 січня 2019 року заборгованість відповідача становить у розмірі 67323 гривні 97 копійок, що складається з: - 20000 гривень - заборгованість за кредитом; - 10325 гривень 66 копійок - заборгованість по відсотках; - 20264 гривні 48 копійок - заборгованість по комісії; - 10700 гривень - заборгованість за штрафними санкціями; - 4701 гривні 83 копійки - заборгованість по рахунку інфляції; - 1332 гривні - заборгованість за трьома процентами річних. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 17 січня 2019 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 5-6). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1921 гривні.

Outcome: approved