Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, [PERSON] звернулась до ПАТ «КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 15.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і може бути змінений (зменшений або збільшений) в будь-який момент. Факт підписання вказаного договору підтверджує згоду позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. [PERSON] не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому не виконала свої зобовязання за кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку Відповідач підписом у Заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Відповідно до ст. 1054 та ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 30.11.2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 243805,81 грн., що складається з: -15990,31 грн. заборгованість за кредитом; -223706,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -4108,63 грн. заборгованість за пенею та комісією. Рішенням п.д. Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 06.02.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто заборгованість у розмірі 25771,53 грн. (з яких 15990,31 грн. заборгованість за кредитом; 7469,18 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 608,63 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1203,41 грн. штраф (процентна складова)), залишок заборгованості становить 219737,69 грн. Кредитодавець на свій розсуд, не вимагаючи від боржника повернення повної суми заборгованості, вимагає від боржника лише частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 112128,84 грн., яка складається з наступного: 112128,84 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за період з 31.01.2017 року по 30.11.2017 року за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 15.03.2011 року у розмірі 112128,84 грн., що складається з: 112128,84 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за період з 31.01.2017 року по 30.11.2017 року за користування редитом, а також стягнути із [PERSON] судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином причини не явки суду не відомі. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, з метою отримання банківських послуг, [PERSON] звернулась до ПАТ «КБ «Приватбанк», і у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 15.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобовязання за договором [PERSON] виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. Відповідач свої кредитні зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого у неї виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2017 року становить 243805,81 грн., що складається з: 15990,31 грн. заборгованість за кредитом; 223706,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4108,63 грн. заборгованість за пенею та комісією. Кредитодавець на свій розсуд, не вимагаючи від боржника повернення повної суми заборгованості, вимагає від боржника лише частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 112128,84 грн., яка складається з наступного: 112128,84 грн. заборгованість за процентами, нарахованими за період з 31.01.2017 року по 30.11.2017 року за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг за умови порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі шляхом надання кредиту, проте відповідач [PERSON] у встановлені строки не повертає заборгованість та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе за договором зобовязань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. Відповідно до умов п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк «Приватбанк» [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» створено і діє згідно із Законами України «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність», «Про цінні папери та фондовий ринок» та нормативними актами Національного банку України. Закрите акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» створено відповідно до Установчого договору від 6 липня 2000 року та на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 6 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «Приватбанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19 березня 1992 року, реєстраційний № 92 в Державному реєстрі банків, у Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Закрите акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків комерційного банку «ПриватБанк», створеного у формі товариства з обмеженою відповідальністю. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на [PERSON] акціонерне товариство. У звязку із зміною типу Банку змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Враховуючи викладене та

Outcome: approved