Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

у лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 1747 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проживає у квартирі [ADDRESS] належить йому на праві власності. Дана квартира розміщена на другому поверсі, а на третьому поверсі над його квартирою знаходиться квартира відповідачів. На протязі 2013 року відповідачі тричі затопили ванну кімнату квартири позивача. На його звернення щодо проведення ремонту, відповідачі обіцяли відремонтувати ванну кімнату та відшкодувати шкоду, але не виконали свої обіцянки. 2 січня 2014 року відповідачі в четвертий раз затопили ванну кімнату, про що свідчить акт обстеження моєї квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, так як будь-які докази щодо підтвердження позову [PERSON], матеріали справи не містять. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву про слухання справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 20 червня 2001 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно акту від 2 січня 2014 року, складеного комісією у складі депутата Гаврилівської сільської ради та сусідів позивача, про обстеження ванної кімнати квартири [ADDRESS] виявлено, що в ванній кімнаті мокрі стіни та стеля, на стінах та стелі жовті розводи від неодноразового затоплення, від останнього затоплення на стелі та стіні вода розмила штукатурку до самого бетону. При обстеженні видно, що ванна кімната затоплюється водою, яка надходить з ванної кімнати, що знаходиться на верхньому поверсі - з квартири [ADDRESS]. (а.с.6) Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку від 23 січня 2014 року, складеного КПЖ і КГ Вишгородської міської ради, вартість об'єкта будівництва (ремонту ванної кімнати квартири [ADDRESS] після затоплення) становить 1747 грн.(а.с.7-12). З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Звертаючись до суду, позивач вважав достатнім поданих доказів, а саме зазначених акту комісії від 2 січня 2014 року та зведеного кошторисного розрахунку від 23 січня 2014 року, складеного КПЖ і КГ Вишгородської міської ради про вартість об'єкта будівництва для стягнення на його користь матеріальної і моральної шкоди із відповідачів. В той же час, відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Однак із матеріалів справи не вбачається, так як і в супереч вимогам статті 60 ЦПК України позивачем не надано належних доказів порушення його прав саме відповідачами. Сам факт проживання їх поверхом вище і наявність слідів залиття квартири не є підставою для стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди. Акт комісії у складі депутата органу місцевого самоврядування та мешканців того ж будинку, де проживає позивач не є належним доказом в розумінні статей 60-61 ЦПК України, так як і кошторис будівництва ванної кімнати позивача. Тому, судом не вбачається підстав для задоволення позову у зазначеній частині. Що стосується стягнення моральної шкоди, то відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У статті 23 ЦК України йдеться про те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із викладеного, судом не вбачається порушення з боку відповідачів, будь-яких майнових або немайнових прав позивача, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди і для задоволення позову в цілому.

Outcome: dismissed