overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 24.09.2016 року шлюбу із [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що дітей з відповідачем не має, проте остання не бажає розривати шлюб через органи РАЦС. Їх одруження виявилось невдалим, між ними відсутнє взаєморозуміння, мали місце постійні сварки, скандали. Тривалий час подружніх стосунків не підтримують, відповідач відмовляється переїжджати до нього на постійне місце проживання, тому шлюб існує формально. На примирення не згідний і вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду заяву, у якій позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати, а справу розглянути за її відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 24 квітня 1988 року шлюбу з [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від даного шлюбу мають троє дітей: одна з них є неповнолітньою донька [PERSON] [INFO]. За час спільного подружнього життя взаєморозуміння між ними не досягнуто, відповідач зловживає алкогольними напоями, матеріально сім»ю не забезпечує, постійно зчиняє скадали та бійки. За таких обставин подальше збереження сімї не можливе, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Степанюк. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, просить шлюб розірвати. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не зявився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. За таких обставин суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню. Згідно із свідоцтвом серії 1-ЕГ №405440 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 квітня 1988 року в Луцькому міському відділі ЗАГСу Волинської області за актовим записом № 392. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №087455 . Викладені в позовній заяві фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сімї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та дитини сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

У позовній заяві [PERSON], просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 24 листопада 2003 року шлюбу із [PERSON] Вимоги обґрунтувала тим, що від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] 18.09.2003 року. За час спільного подружнього життя взаєморозуміння між ними не досягнуто, постійно виникають непорозуміння. Через це вважає, що сімя фактично розпалась та не існує. За таких обставин подальше збереження сімї не можливе, тому змушена звернутись до суду. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Кучейник». В судове засідання сторони не зявились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивачка у своїй заяві вимоги позову підтримала, відповідач у своїй позов визнав повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення закону та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що прийняття визнання відповідачем позову не суперечитиме закону і не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для задоволення позовних вимог. Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 25.04.1999 року шлюбу із [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що хоча від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], однак в останні роки спільне життя з відповідачем не склалося. Підставою розлучення називає відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. На даний час проживають окремо. Вважає, що за таких обставин збереження сімї та примирення неможливі. В підготовче засідання сторони не з'явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач на адресу суду надіслав заяву про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у звязку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 25.05.2013 року шлюбу із [PERSON] Обґрунтуванням позову і підставою звернення до суду вказала те, що подружні стосунки фактично припинено і сімя існує лише формально. Причиною розлучення стали різні погляди на життя, несумісні характери і відсутність взаєморозуміння, що привело до розладу шлюбних відносин та роздільного проживання. Вважає, що сімя фактично розпалась та не існує, примирення неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та їх спільним дітям. \~ \~ \~ \~В підготовче засідання сторони не зявились, однак в канцелярію суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивачка у своїй заяві позов підтримала, відповідач у своїй заяві позов визнав повністю. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у звязку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 25.06.2005 року шлюбу з [PERSON] Обґрунтуванням позову і причиною звернення до суду вказав те, що подружні стосунки фактично припинено і сімя існує лише формально. Відповідачка не піклується про створення нормальних взаємовідносин у сімї, причиною розлучення стали різні погляди на життя, несумісні характери і відсутність взаєморозуміння. З 2015 року шлюбні відносини припинені; з відповідачкою проживають за одною адресою, але як сусіди. Вважає, що зберегти сімю і примирення неможливо, тому звертається до суду. В судове засідання сторони не зявились. Позивач в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому вказав про підтримання заявлених вимог і відсутність заперечень проти заочного розгляду. Відповідачка у судове засідання не зявилась, хоча належним чином завчасно повідомлялась про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд провів заочний розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів суд ухвалив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії 1-ЕГ №001420 [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище Антонюк) [PERSON] уклали шлюб 25 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом №29. З довідки Любомльської міської ради №1125 вбачається, що [PERSON] зареєстрований [INFO] разом із дружиною [PERSON] Викладені в справі фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачкою не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сімї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідачки на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 25.10.2014 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, відмінність поглядів на сімейне життя та ведення господарства подружнє життя з відповідачем поступово погіршувалось. Понад рік шлюбних відносин уже не підтримують, шлюб існує лише формально. Тому вважає неможливим примирення і подальше збереження шлюбу, оскільки це буде суперечити її інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 17.03.2020 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали з примірником позову відповідач отримав 03.04.2020 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 17.03.2020 року з додатковим врахуванням вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону України № 540-ХІ, а також Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 25.10.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 87. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем жодних заперечень проти позову в будь-якій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 26.02.2011 року шлюбу із [PERSON] В період шлюбу у них народилося двоє синів Давид, [INFO], та Іван, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу вказала те, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, обовязки, ведення спільного господарства. Відповідач не піклується про сімю, матеріальний добробут, зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті влаштовує сварки, морально ображає, що негативно впливає на психіку дітей. Більше двох років проживають окремо, тому шлюбні відносини між ними фактично припинено, а їх збереження буде суперечити інтересам сімї. В підготовче засідання сторони не з'явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач на адресу суду надіслав заяву про визнання позову та просив шлюб розірвати. Згідно із ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст. 24, ст. 112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору, слід покласти на відповідача. При цьому у зв'язку з визнанням відповідачем позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 26.03.2014 року шлюбу із [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що у період шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], однак спільне життя не склалося. Причиною цього є відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, виховання дитини. Упродовж останніх двох років їх відносини поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу та окремого проживання з листопада 2017 року. Вважає збереження сімї неможливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам. В підготовче засідання сторони не з'явились. Позивач у позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, визнання позову і просив шлюб розірвати. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому у звязку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved