Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що з жовтня 2007 року по жовтень 2008 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. За час спільного проживання відповідач систематично влаштовував сварки, зловживав алкогольними напоями, не дбав про матеріальне забезпечення родини, що призвело до припинення спільного проживання, після чого відповідач життям доньки взагалі не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, рішення суду про стягнення аліментів не виконує, аліменти не сплачує. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила його задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач не заперечував обставин, які вказувала позивачка в обґрунтування позову, послався на поважність причин, через які він не виконує батьківські обов'язки. Однозначної думки щодо визнання чи невизнання позову не висловив. В останні два судові засіданні відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району проти позову не заперечував, надав висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор заперечень проти позову не висловив, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з жовтня 2007 року по жовтень 2008 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народилася [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). З жовтня 2008 року сторони у справі припинили проживати однією сім'єю, вести спільне господарство. Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується: довідкою з місця проживання, довідкою Запорізького навчально-виховного комплексу №109 від 05.12.2013р., який відвідує [PERSON], довідками будинку культури ЗТЗ, де дитина відвідує заняття з хореографії і з музики, з яких вбачається, що у загальних та виховних заходах приймала участь тільки мати дитини. На виконанні Ленінського ВДВС Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], виданий 15.02.2010р. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 31.10.2013р. існує заборгованість по аліментам у сумі 26617,00. Пояснення позивачки, що відповідач життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні відповідачем не спростовувалися, а також були підтверджені у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення [PERSON] батьківських прав від 08.05.2014р., з урахуванням встановлених обставин орган опіки та піклування районної адміністрації дійшов висновку, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, і про доцільність позбавлення його батьківських прав. Оскільки судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приймає будь-якої участі у забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а також взагалі не спілкується з дитиною, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, злісно ухиляється від їх виконання та байдужий до подальшої долі доньки, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Наслідки прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, сторонам роз'яснені.

Outcome: approved