Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] , звернулась до суду з указаним позовом, просить стягнути з ОСББ «Перемога 62-13» на її користь компенсацію за невиплату з вини відповідача всіх належних сум при звільненні за період із 28\~серпня 2018 року до 4 жовтня 2019 року в розмірі 78\~621 гнр 27 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 серпня 2018 року відповідачем було видано наказ № 5к про звільнення її за згодою сторін. Водночас рішенням суду визнано незаконним цей наказ в частині формулювання причин звільнення та вирішено вважати звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи. Вихідна допомога при звільненні за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України в розмірі шестимісячного середнього заробітку виплачено позивачу лише 4\~жовтня 2019 року. За таких обставин, на думку позивача, вона має право на компенсацію за весь час затримки розрахунку при звільненні, тобто з 28\~серпня 2018 року по 4 жовтня 2019 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 листопада 2019\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 28 листопада 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позов. 6 грудня 2019 року представником позивача [PERSON] адвокатом Яцюком М.В. подано до суду відповідь на відзив. У вступному слові в судовому засіданні 28 січня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Яцюк М.В. позовні вимоги підтримав із викладених в позовній заяві підстав. [PERSON] в судовому засіданні погодилась із доводами позовної заяви. Представники відповідача ОСББ «Перемога 62-13» - Шварьова І.Є. і Кожем`якін О.С. у вступному слові у судовому засіданні 28 січня 2019 року проти позовних вимог заперечували та просили відмовити в їх задоволенні. Вказали, що судами не встановлено порушення відповідачем прав позивача при її звільненні з роботи, як і не встановлено, що у відповідача у день звільнення [PERSON] 27 серпня 2018 року виник обов`язок зі сплати їй вихідної допомоги. Крім того, сторона позивача не наводить доказів того, що неправильне формулювання причин її звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню [PERSON] у період з 28 серпня 2018 року по 4 жовтня 2019 року. Представник відповідача також просила врахувати, що вини відповідача у затримці виплати позивачу вихідної допомоги в порядку ст. 44 КЗпП України немає, оскільки таку було виплачено їй одразу ж після надання нею своїх банківських реквізитів. Заслухавши вступне слово позивача та її представника, а також представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ОСББ «Перемога 62-13». Відповідно до наказу ОСББ «Перемога 62-13» №5-к від 27 серпня 2018 року [PERSON] звільнено з підприємства за згодою сторін. (а.с.3) Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 5\~вересня 2019 року, позов [PERSON] до ОСББ «Перемога 62-13» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, про поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, про стягнення моральної шкоди - задоволено частково, «визнано незаконним наказ ОСББ «Перемога 62-13» №5-к від 27 серпня 2018 року в частині формулювання причин звільнення [PERSON] та вирішено вважати її звільнення за п.5 ч.1 ст.\~41 КЗпП України в зв`язку з припиненням повноважень посадової особи. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 5-8) Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у\~пункті 6 статті 36\~та\~пунктах 1,\~2\~і\~6 статті 40\~цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38\~і\~39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у\~пункті 5 частини першої статті 41, - у\~розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Таким чином, після набрання законної сили рішенням суду про зміну формулювання причин звільнення, у відповідача виник обов`язок згідно із ст.\~44 КЗпПП України виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про нараховані\~суми,\~належні працівникові\~при звільненні,\~власник або\~уповноважений ним\~орган повинен\~письмово повідомити\~працівника перед\~виплатою зазначених\~сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~235\~КЗпП України\~у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно із\~ст.\~117\~КЗпП України,\~в разі\~невиплати з\~вини власника\~або уповноваженого\~ним органу\~належних звільненому\~працівникові сум\~у строки,\~зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, у разі встановлення факту невиплати чи несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, важливим є встановлення вини підприємства у цьому. Судом встановлено, що 10 вересня 2019 року головою правління ОСББ «Перемога 62-13» видано наказ № 3-К від про внесення змін до наказу № 5-К від 27 серпня 2018 року, яким: «пункт 1 наказу №5-К від 27 серпня 2018 року викладено в наступній редакції: «Звільнити [PERSON] з посади голови правління СОББ «Перемога 62-13» в зв`язку з припиненням повноважень посадової особи відповідно до п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України 28\~серпня 2018 року; бухгалтеру провести нарахування та виплату вихідної допомоги [PERSON] відповідно до ст. 44 КЗпП України; вручити [PERSON] розрахунок належної їй до виплати вихідної допомоги». Після цього підприємством вживались заходи для встановлення банківських реквізитів позивача для перерахування їй вихідної допомоги. Так, згідно листів ОСББ «Перемога 62-13» №87 від 10 вересня 2019 року, №89 від 14 вересня 2019 року, №94 від 18 вересня 2019 року та № 96 від 24\~вересня 2019 року [PERSON] повідомлялась за адресою її проживання ( [ADDRESS] ) про необхідність прибути до офісу ОСББ «Перемога 62-13» для ознайомлення з наказом №3-К від 10 вересня 2019 року, надати правлінню ОСББ «Перемога 62-13» трудову книжку для внесення відповідного запису та надати правлінню ОСББ «Перемога 62-13» реквізити рахунку в установі банку для проведення належної для виплати вихідної допомоги. У судовому засіданні [PERSON] , визнала, що отримувала такі листи, але офіційної відповіді на них не надавала, а повідомила реквізити в бухгалтерію відповідача по телефону. Проте суд оцінює такі доводи позивача критично, оскільки жодними доказами вони не підтверджені. Реквізити рахунку в установі банку для проведення належної для виплати вихідної допомоги [PERSON] надано до ОСББ «Перемога 62-13» 4 жовтня 2019 року, що підтверджується заявою [PERSON] від 3\~жовтня 2019 року. Того ж дня, виплата вихідної допомоги [PERSON] надійшла на її картковий рахунок, що підтверджується випискою по надходженням по картці [PERSON] за 4 жовтня 2019 року. (а.с.9) Вказане свідчить про те, що в діях відповідача відсутня вина в несвоєчасному перерахуванні вихідної допомоги позивачу. З огляду на викладене, в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі ст.\~ст.\~41, 44, 115-117 КЗпП України,

Outcome: dismissed