overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У листопаді 2018\~р. [PERSON] звернувся з вказаною заявою, у якій просить встановити факт його постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини 27.02.2015\~р., посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після матері [PERSON]. Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області заяву визнала. Судом з'ясовано, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №\~297538 від 20.04.2018\~р. (а.\~с.\~8). [PERSON] померла 27.02.2015\~р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №\~332624 від 27.02.2015\~р. (а.\~с.\~17). 16.08.2018\~р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], проте постановою від 16.08.2018\~р. №\~420/02-32 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв'язку з ненаданням документів, які б свідчили про прийняття ним спадщини у встановлений законодавством України строк або виконання умов статті 1268 Цивільного кодексу України (а.\~с.\~16). Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON]. З довідки від 08.05.2018\~р. №\~289 Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області випливає, що [PERSON], яка померла 27.02.2015\~р., до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (Котовського), 43 (а.\~с.\~12). З довідок від 23.08.2018\~р. №\~578 та від 12.04.2018\~р. №\~234 Виконавчого комітету Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] не зареєстрований, але постійно проживає з жовтня 2012\~р. за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с.\~Хажин, вул.\~Вишнева (Котовського), 43 (а.\~с.\~10, 11). Згідно з завами від 23.08.2018\~р. [PERSON] та [PERSON] [PERSON] проживає з жовтня 2012\~р. за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с.\~Хажин, вул.\~Вишнева (Котовського), 43 (а.\~с.\~14, 15). Оцінивши зазначене вище, Суд приходить до висновку, що [PERSON] проживав з [PERSON], яка померла 27.02.2015\~р., за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с.\~Хажин, вул.\~Вишнева (Котовського), 43, на день її смерті, тобто, зважаючи на частину другу статті 1220 Цивільного кодексу України (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 04.03.2014 р. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Зі слів позивача, одруження із відповідачем виявилось невдалим, останніх декілька років сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Тому враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, надіслали свої заяви щодо підтримки позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 04.03.2014 р.н. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві, а/з № 94. У шлюбі народились діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Як з`ясовано судом, вже декілька років сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. Згідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачем [PERSON] позову, з державного бюджету підлягає поверненню 50% судового збору сплаченого позивачем [PERSON] при подачі позову, тобто 352,50 грн., в іншій частині позову суд відмовляє, так як послуги банку не відносяться до судових витрат. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 30.06.2000 р. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є повнолітня донька [PERSON] [INFO] Зі слів позивача, одруження із відповідачем виявилось невдалим, так як відповідач поводився із нею та донькою агресивно, був за це притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Тому враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. 30.06.2000 р. між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Фастівського міськвиконкому Київської обл., а/з № 129. Від шлюбу є повнолітня дитина [PERSON] [INFO] Як з'ясовано судом, відповідач за час сімейного життя із позивачем поводився із нею та донькою агресивно, був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тому сторони не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд приходить до висновку про задоволення даного позову, як законного та обґрунтованого. При задоволенні позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України. Тому враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 р. У шлюбі у сторін народився [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, і з 2014 р. сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки та визнання даного позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку щодо задоволення даного позову, так як він визнаний відповідачем [PERSON] При задоволенні позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.12.1998 р. У шлюбі у сторін народилась [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, і з 04.03.2016 р. сторони разом не проживають, не приймають участі у житті один одного, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спору майнового характеру та щодо місце мешкання донька між ними не має. Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, надіслали свої заяви щодо підтримки та визнання даного позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку щодо задоволення даного позову, так як він визнаний відповідачем. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. Тому на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 30.03.2012 р. нею був укладений шлюб із відповідачем, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше збереження родини неможливо і суперечить їх спільним інтересам, сім*я фактично розпалась. Примирення з відповідачем, подальше спільне проживання як подружжя і збереження сім`ї неможливе. Посилаючись на вказані вище обставини позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.06.2019 року о 10 годині 00 хвилин. У підготовче судове засідання 05.06.2019 року сторони не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Сторони надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач у своїй заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у своїй заяві зазначив, що \~позов визнає в повному обсязі. У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У листопаді 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 05.12.2018\~р., просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06.11.1999\~р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівської міської ради народних депутатів Житомирської області, актовий запис №\~533, посилаючись на те, що подружні відносини з [PERSON] не підтримують, примирення є неможливим. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 06.03.2019\~р. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне\~прізвище \~Бульба)\~[PERSON]\~Відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Бердичівської\~міської ради\~народних депутатів\~Житомирської області\~06.11.1999\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис №\~533, вони є батьками дитини [PERSON], який народився 07.02.2002\~р. (а.\~с.\~5, 6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON]. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене,\~Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON]. Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі\~статей 141\~та 142 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 50% судового збору (352,40\~грн.), сплаченого при поданні позову, інші 50%\~судового збору\~(352,40\~грн.)\~підлягають поверненню\~[PERSON] з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

У листопаді 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстровані її дочка [PERSON], яка там не проживає з 2000\~р., оскільки переїхала до Російської Федерації та онук [PERSON], який там не проживає з 2002\~р., оскільки також переїхав жити до Російської Федерації. Від [PERSON] та [PERSON] заяв про визнання позову або відзиви не надходили. Судом з'ясовано, що [PERSON] є власником житла за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102 (а.\~с.\~10 11, 12 14). Адреса зазначеного житла є зареєстрованим місцем проживання [PERSON], яка є дочкою [PERSON], та [PERSON], який є онуком [PERSON] (а.\~с.\~9). Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи встановлені вище обставини, Суд вважає, що право [PERSON] та [PERSON] на користуванням житлом за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102 (сервітут), виникло на підставі закону як у членів сім'ї власника цього житла [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] у житлі за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102, не проживають понад 15 років, оскільки переїхали жити до іншої держави, що підтверджується заявами від 23.01.2019\~р. [PERSON] та [PERSON] (а.\~с.\~23, 24). Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що [PERSON] та [PERSON] у житлі за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102, відсутні з поважних причин. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] як члени сім'ї власника житла за адресою: Житомирська область, м.\~Бердичів, вул.\~Новоіванівська,\~102, які були відсутні у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратили право користування цим житлом. Зважаючи на це, Суд вважає, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У листопаді 2018 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.09.2008 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 487, посилаючись на те, що спільне життя з [PERSON] не склалось, примирення неможливе. [PERSON] позов визнав, про що зазначено у його заяві від 13.06.2019 р. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 09.09.2008 р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 487, вони є батьками дитини - [PERSON] , який народився [INFO] (а. с. 5, 6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] та визнання останнім цього позову свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] та [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 704,80 грн., та витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Кравець Вірою Михайлівною, у розмірі 750,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

У листопаді 2018\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 15.09.1990\~р. Мирославською сільською Радою народних депутатів Бердичівського району Житомирської області, актовий запис №\~8, посилаючись на те, що спільне сумісне життя з [PERSON] не склалось, збереження сім`ї неможливе. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] Мирославською сільською Радою народних депутатів Бердичівського району Житомирської області 15.09.1990\~р. зареєстровано шлюб, актовий запис № 8 (а.\~с.\~6). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Звернення [PERSON] з позовною вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] свідчить про те, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] і збереження шлюбу між ними суперечило б її інтересам, що має істотне значення, такий шлюб не ґрунтувався б на вільній згоді [PERSON] . Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] . На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80\~грн.

Outcome: approved