Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав. Від представника позивача адвоката Колеснікова В.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини неявки. Від представника третьої особи Служби у справах дітей Подільської районної у м. Полтаві ради Соловйової Л.М. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав підтримує. 18.08.2020 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30 грудня 2015 року нотаріусом відділу реєстрації актів громадянського стану Арабської Республіки Єгипет укладено офіційний шлюбний договір між [PERSON] та [PERSON] , який внесений до реєстру цивільних справ Арабської Республіки Єгипет за № 6060. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 09.04.2016 року, виданим медичним закладом - Альтагаммуа Альаваль , провінція - Каїр, Арабської республіки Єгипет, порядковий номер - 1208105 група (т). (а.с.8-10) Сімейно-шлюбні відносини не склалися. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2017 року (набрало законної сили 23.01.2018 року) по справі № 553/2095/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - позов про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, зареєстрований 30 грудня 2015 року нотаріусом відділу реєстрації актів громадянського стану Арабської Республіки Єгипет та укладено офіційний шлюбний договір між сторонами, який внесений до реєстру цивільних справ Арабської Республіки Єгипет за № 6060 - розірвано; визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з позивачем - матір`ю [PERSON] . (а.с.11-12) Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.12.2018 року (набрало законної сили 28.01.2019 року) по справі № 553/2175/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - позов [PERSON] до [PERSON] (місце проживання - [ADDRESS] ) про стягнення аліментів - задоволено частково; стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з 09 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.13-14) Зокрема, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 26.12.2018 року по справі № 553/2175/18 встановлено, що [PERSON] з листопада 2017 року проживає окремо, не надає необхідної матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вже встановлено судовим рішенням [PERSON] з листопада 2017 року проживає окремо, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; взагалі не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. У цілому батько вихованням дитини не займається, не виконує своїх батьківських обов`язків, і таким чином ухиляється від них. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.16: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер, разом з тим, виходячи із судової практики в означеній сфері, невиконання батьківських обов`язків слід трактувати по-різному. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відбувається, коли матір або батько ухиляються від сплати аліментів на утримання дитини. Проте несплата аліментів на утримання дитини повинна мати постійний характер (від 6 місяців) та доведення потребує той факт, що батько або матір не просто не мають коштів на сплату аліментів, але усіляко ухиляються від їх сплати, а також не спілкуються з дитиною, не беруть участі у її вихованні. Сімейний кодекс України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків із її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, право на спадкування після дитини. Однак особа, позбавлена батьківських прав, зобов`язана й надалі сплачувати аліменти. Крім того, дитина залишається спадкоємцем навіть тих батьків, яких позбавили батьківських прав. Постановою Подільського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 02.08.2019 року відкрито виконавче провадження № 59690670 про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини (на виконання виконавчого листа по справі № 553/2175/18 виданого 31.01.2019 року). (а.с.18) Згідно Довідки Подільського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) від 24.01.2020 року за № 10309 [PERSON] отримує аліменти від [PERSON] більше чим пів року. (а.с.19) Згідно медичного висновку № 58 [PERSON] [INFO] має захворювання цукровий діабет, І тип, тяжка форма та потребує постійного лікування і дорогих ліків. (а.с.15-17) [PERSON] , навіть досконало знаючи про хворобу сина, не вчиняє жодних дій, щоб допомогти, а навпаки продовжує ухилятися від своїх обов`язків, не відвідує сина, не цікавиться його фізичним станом, не сплачує мізерні аліменти, не кажучи вже про кошти на лікування. 18 серпня 2020 року до суду з Подільської районної у м. Полтава ради надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Вищезазначені обставини свідчать про невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків, закріплених ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщин; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладенні на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України). Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав щодо [PERSON] у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, порушуються вимоги ст. 150, 152 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батько дитини самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків та проявляє повну байдужість до життя, здоров`я, своєї дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правових захист, як до, так і після народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved