Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

у листопаді 2020 року до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що вона вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті рідного діда [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] фактично проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті був зареєстрований та фактично проживав її чоловік - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 5,15 га, яка знаходиться за адресою: с. Ладинка, Чернігівського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії III- ЧН № 046418 виданого Чернігівською районною державною адміністрацією 09.01.2003 року. Оскільки на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та фактично проживав її чоловік - [PERSON] , то в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР останній фактично прийняв спадщину вступивши в управління нею, однак не оформив її належним чином шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [INFO] помер дід заявника - [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] фактично проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом з ним фактично проживала без реєстрації заявник. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 5,38 га, яка знаходиться за адресою: с. Ладинка,Чернігівського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії III- ЧН № 046417 виданого Чернігівською районною державною адміністрацією 09.01.2003 року, яка ним була успадкована після смерті своєї дружини, але належним чином не оформлена. Враховуючи, що батько заявника - [PERSON] помер ще [INFO] , тобто до дати смерті [PERSON] то в силу приписів ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] . Заявник проживала разом з спадкодавцем, вела з ним спільне господарство та доглядала його, оскільки інших родичів не було, а в силу віку (75 років) та поганого стану здоров`я [PERSON] потребував постійного догляду. Також, вона займалася похованням [PERSON] , крім того нею було організовані поминальні дні після смерті рідної людини. Заявник, фактично після смерті діда прийняла його спадщину та не відмовлялася від неї. Однак, відсутність реєстрації заявника з [PERSON] на день його смерті не дає можливості звернутися на сьогодні до нотаріальної контора із відповідною заявою про прийняття спадщини. Встановлення даного факту, необхідно заявнику для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті діда. Заявник в судове засідання не з`явилась,від її представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити. Від представника заінтересованої особи територіальної громади в особі Іванівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку загальною площею 5,38 га, яка знаходиться за адресою: с. Ладинка,Чернігівського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії III- ЧН № 046417 виданого Чернігівською районною державною адміністрацією 09.01.2003 року, яка ним була успадкована після смерті своєї дружини, але належним чином не оформлена. Після його смерті Чернігівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №3/2004 за заявою [PERSON] та видано свідоцтва про право спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] та грошові вклади з відповідними відсотками та сумами компенсацій, що знаходяться в філії Чернігівського районного відділення банку с. Ладинка Чернігівського району. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.03.2020, [PERSON] , 1928 р.н. на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вищевказаною адресою без реєстрації проживала онука [PERSON] . Оскільки правовідносини щодо спадкування виникли на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , застосуванню підлягають норми ЦК, що діяли на той час, тобто в редакції 30.10.1999 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини згідно зі ст. 525 ЦК УРСР є день смерті спадкодавця. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником спадщини без встановлення факту вступу у володіння та управління спадковим майном після смерті рідного діда [PERSON] , який помер [INFO] , суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved