Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визнання її власником розташованих по вулиці Власа Мізинця 8 в селі Запілля Любомльського району Волинської області житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті 23.10.2009 року її чоловіка [PERSON], а також визнання за нею права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,60 га в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Вимоги обґрунтувала тим, що після смерті чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вище вказане нерухоме майно. Належність останньому житлового будинку доводиться витягом з погосподарської книги. Рішенням Запільської сільської ради Любомльського району №16/3 від 26.11.1993 року [PERSON] було безкоштовно передано у власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га. За життя [PERSON] розпочав процедуру приватизації, однак її не завершив. Спадщину позивач прийняла фактичним проживанням із чоловіком на день відкриття спадщини. Проте через відсутність в останнього як спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельну ділянку у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом їй було відмовлено. Тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. В підготовче засідання сторони не зявились. Позивач в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності. Від Любомльської міської ради надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника Ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судово-го рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у звязку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved