Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 19 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.\~Києві, актовий запис №\~381. В обґрунтування позову зазначав, що з 19 червня 2009 року він перебуває у шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Створити міцну і дружню сімю їм не вдалося, оскільки у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, права та обовязки подружжя. Із 2010 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження шлюбу суперечить його інтересам. На даний час відповідач проживає з іншим чоловіком, він (позивач) теж має намір створити нову сімю. Спору щодо поділу спільного майна подружжя у них немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, оскільки примиритися подружжя не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає повністю, час на примирення просила не надавати, оскільки з травня 2010 року подружніх відносин з позивачем вона не підтримує, проживають вони окремо, просила суд розглянути справу за її відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 19 червня 2009 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.\~Києві, актовий запис №\~381. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з травня 2010 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Примиритися подружжя не бажає. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved