Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Як підставу позову зазначено, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 25.02.1980 року відділом ЗАГС виконавчого комітету м. Тореза Донецької області, актовий запис № 108. Від шлюбу спільних дітей не мають. Вказує, що сумісне життя з відповідачем не склалося через відсутність у сім'ї взаємного порозуміння, різні погляди на права та обов'язки подружжя. Зазначає, що з 1990 року подружні стосунки між ними фактично припинені, проживають окремо, сімейний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. Вважає, що причини, які спонукали наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, суперечитиме її інтересам. На примирення з відповідачем не згодна. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки немає наміру поновлювати подружні стосунки з відповідачем. Справа розглядається Шевченківським районним судом Харківської області у відповідності до вимог ч. 2 ст. 28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача, яка за станом здоров'я (а.с. 9) не може виїхати до місця проживання відповідача. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наданих доказів, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив, відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України належним чином вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи згідно опублікованому оголошенню на офіційному веб-порталі Судової влади України http://sh.hr.court.gov.ua/sud2037/ в матеріалах справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наданих доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.02.1980 року відділом ЗАГС виконавчого комітету м. Тореза Донецької області, актовий запис № 108 (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Донецькій області [PERSON], [INFO], зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться (а.с. 14). Таким чином, зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача на момент розгляду справи невідоме, в зв'язку з чим відповідно до вимог ч. 11 ст. 128, ч. 10 ст. 187 ЦПК України його виклик здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України http://sh.hr.court.gov.ua/sud2037/ (а.с. 16, 17). Судом встановлено, що сумісне життя у сторін не склалося через відсутність у сім'ї взаємного порозуміння, різні погляди на права та обов'язки подружжя. З 1990 року подружні стосунки між ними фактично припинені, проживають окремо, сімейний бюджет відсутній, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем позивач не згодна. Положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги відсутність у сторін спільних дітей, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved