Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У лютому 2016 року позивач КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно акту прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13 жовтня 2006 року, Комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р., № 572, постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території» від 20 травня 2009 року №529, Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» надає [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в квартирі [ADDRESS], житлово-комунальні послуги, а Відповідачі отримують дані послуги та зобов'язані вчасно щомісяця їх оплачувати. Позивач регулярно (щомісячно) направляє відповідачам повідомлення про поточну оплату рахунків. Проте відповідачі неналежним чином виконують свої обов'язки в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги. Позивач неодноразово звертався до Відповідачів про необхідність оплати, але такі звернення були, в основному, проігноровані. У зв'язку з чим, на день пред'явлення позовної заяви до суду у Відповідачів склалася заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 25 571,74 гривень. Тому посилаючись на вищевикладене та норми законодавства позивач просив суд стягнути суму заборгованості в розмірі 25 571,74грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно заяви представника позивача просив слухати справу у свою відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання, не з'явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі майна, затвердженого рішенням Боярської міської ради № 07/334 від 13 жовтня 2006 року, Комунальному підприємству «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» було передано на баланс житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-16) Згідно довідки Ф-3 відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS]. (а.с.6) Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р., № 572, постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 01 червня 2011 року № 869, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових території» від 20 травня 2009 року №529, Комунальне підприємство «Боярське головне виробниче управління житлово\--комунального господарства» надає [PERSON], [PERSON], [PERSON], які проживають в квартирі [ADDRESS], житлово-комунальні послуги, а відповідачі отримують дані послуги та зобов'язані вчасно щомісяця їх оплачувати. Проте, відповідачі неналежним чином виконують свої обов'язки в частині оплати за надані їм житлово-комунальні послуги. У зв'язку з чим, у відповідачів станом на 01.02.2016 утворилася заборгованість по оплаті за надані їм послуги у розмірі 25 571,74 гривень. (а.с.5) Своїми діями відповідачі порушили статті 66 - 68 Житлового кодексу УРСР, п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, ч. З ст. 815 Цивільного кодексу України. Статтею 322 ЦК України встановлений обов'язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Пункт 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює право балансоутримувача звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved