overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : -7485,35 грн. заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з 01.11.2016 р. по 01.10.2019 р. та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 8, 9, 10-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості\~до 01.05.2019\~р.,\~та ст.\~21\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між\~сторонами виникли\~та існують\~відповідно до\~ст.\~19\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні\~відносини по\~наданню комунальних\~послуг з\~теплопостачання,\~і вони,\~згідно до\~ст.\~ст.\~20,\~21\~ ЗУ\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~ набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період 01.11.2016 р. до 01.10.2019 р., мають заборгованість: - 7485,35 грн. з оплати за постачання теплової енергії. Тобто відповідачами,\~які отримали\~комунальні послуги,\~порушено обов`язок\~з оплати\~послуг,\~що відповідно\~є порушенням\~з його\~сторони п.\~5\~ч.\~3\~ст.\~20,\~ч.\~1\~ст.\~32\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2101 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : -9313,79 грн. заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з 01.12.2016 р. по 01.10.2019 р. та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 7, 8, 10-12) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі проживаючи в квартирі [ADDRESS] , зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції\~2004\~р.,\~що діяв\~у період\~виникнення заборгованості\~до 01.05.2019\~р.,\~та ст.\~21\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між\~сторонами виникли\~та існують\~відповідно до\~ст.\~19\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні\~відносини по\~наданню комунальних\~послуг з\~теплопостачання,\~і вони,\~згідно до\~ст.\~ст.\~20,\~21\~ ЗУ\~«Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2004\~р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні\~послуги» в\~редакції 2017\~р.,\~що діє\~з 01.05.2019\~р.,\~ набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період 01.12.2016 р. до 01.10.2019 р., мають заборгованість: - 9313,79 грн. з оплати за постачання теплової енергії. Тобто відповідачами,\~які отримали\~комунальні послуги,\~порушено обов`язок\~з оплати\~послуг,\~що відповідно\~є порушенням\~з його\~сторони п.\~5\~ч.\~3\~ст.\~20,\~ч.\~1\~ст.\~32\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2101 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить стягнути з ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] : - 6151,43 грн. заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з 28.10.2017 р. по 30.11.2019 р. , 426,59 грн. - збитки від інфляції, 254,91 грн. 3% річних та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; постанов від 01.02.2017 р., 28.12.2017 р., 27.02.2018 р., 10.12.2018 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, повідомлення про заборгованість; - розрахунки, про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 5, 6-11, 13-15, 16-33) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] , є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж централізованого опалення позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку. Отже, відповідач отримував теплову енергію, так як приміщення № 113 не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнане для забезпечення опалення вказаного будинку. Об`єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість з централізованого опалення за період з 28.10.2017 р. до 30.11.2019 р. складає 6151,43 грн., збитки від інфляції - 426,59 грн., 3% річних - 254,91 грн., а також 2102 грн. сплаченого судового збору. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача три проценти річних від простроченої суми в розмірі 254,91 грн. та сума індексації інфляції в розмірі 426,59 грн.. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 322, 509, 526, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 20, 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 7, 17, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в квітні 2020 р., та просить стягнути з відповідача 13190,61 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 04.09.2014 р., з яких: - 4777,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 758,31 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 6550,65 грн. - пеня; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 604,31 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу, згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Впроваджено відсоткову ставку із 01.09.2014 р. 34,8% річних, із 01.04.2015 р. 43,2 % річних. Відповідач відзив на позов не надав. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 04.09.2014 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір б\\н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Впроваджено відсоткову ставку із 01.09.2014 р. 34,8% річних, із 01.04.2015 р. 43,2 % річних (а.с. 14-33). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 7-13) відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 08.12.2019 р. у розмірі 13190,61 грн., яка складається з: - 4777,34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 758,31 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 6550,65 грн. - пеня; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 604,31 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його у травні 2020 р.та просить стягнути з відповідачів за адресою: [ADDRESS] : - 36311,92 грн. заборгованості з оплати за постачання теплової енергії за період з 01.01.2013 р. по 01.11.2019 р. та 2102 грн. сплаченого судового збору. Відповідачі відзиву на позов не надали. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; - довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а. с. 8, 9, 10-15) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідачі свої зобов`язання, як споживачі виконували неналежним чином, у зв`язку з чим за період з 01.01.2013 р. до 01.11.2019 р., мають заборгованість: - 36311,92 грн. з оплати за постачання теплової енергії. Тобто відповідачами, які отримали комунальні послуги, порушено обов`язок з оплати послуг, що відповідно є порушенням з його сторони п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р.. Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань лише, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2102 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

У лютому 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.10.2008 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не має. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2010 р. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2008 року Чорнянською сільрадою Каховського району Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 15. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с.3). З довідки Чорнянської сільської ради вбачається що відповідач [PERSON] в с. Чорнянка Каховського району не зареєстрований та не проживає (а.с.9). Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~У лютому 2020 р. позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27.10.2007 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за їїй відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Зазначила, що судові витрати з відповідача не стягувати. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, примиритися не бажає. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року відділом ДРАЦС по місту Каховка Каховського МРУЮ Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 250. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 3). \~ \~ \~ \~Строни від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, 2008 р.н. (а.с.4). \~ \~ \~ \~Сторони примиритися не бажають. \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що позивачка категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомила про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, строк для примирення просила не надавати, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

У лютому 2020 р. представник позивача звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 17.09.2010 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Подружні відносини між ними не склалися, внаслідок несумісності характерів, відсутності між ними взаєморозуміння та поваги один до одного, втрати інтересу до спільного подружнього життя. В сім`ї постійно виникають сварки, що негативно вплаває на дитину. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності і за відсутності адвоката, на позовних вимогах наполягає, строк для примирення просить не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.09.2010 року виконавчим комітетом Антонівської селищної ради місто Херсон Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис за № 53. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, що вбчачається з свідоцтва про її народження (а.с.9). З довідки Коробківської сільської ради вбачається що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.18). Враховуючи той факт, що позивач категорично в позовній заяві наполягає на розірванні шлюбу та повідомив про те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинені, з огляду на положення ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

У лютому 2021 до Баранівського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] (надалі також позивач) до [PERSON] (далі також відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 17.08.2013 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Шлюбно - сімейні стосунки позивача та відповідача не склалися внаслідок різних поглядів на життя. Збереження сім`ї на думку позивача неможливе. З огляду на викладене, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved