Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

У лютому 2016 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «НАДРА» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач вказав, що відповідачі відмовляються сплатити заборгованість у сумі 10.433,45 дол. США, або 245.057,48 грн. у добровільному порядку. Заявник зазначив, що 27.06.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 844228/ФО/840. Позивач свої зобовязання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав у повному обсязі: позичальнику було видано готівкою через касу банку кредитні кошти в розмірі 14.500 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором також було укладено договір поруки № 844228/ФО/840 від 27.06.2008 р. між позивачем та ГОРБУЛІНОЮ В.А., [PERSON], згідно якому відповідачі [PERSON], [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники. Всупереч згаданим договорам [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконують своїх зобовязань: своєчасно не сплачують проценти за користування кредитом та не здійснюють повернення кредиту щомісячними платежами. Тому станом на 18.12.2015 р. за позичальником рахується заборгованість у розмірі 10.433,45 доларів США, або 245.057,48 грн. Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачами не сплачена, посилаючись на ст. 526 ЦК України, заявник просить суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] вищезазначену заборгованість за кредитом, а також судові витрати у справі. У судовому засіданні 28.03.2016 р. відповідач [PERSON] визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому розяснені. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представник позивача та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, зазначені відповідачі письмових заперечень проти позову не надіслали. Як вбачається з письмових заяв представника позивача, вона просить суд розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вищезгаданих учасників судового розгляду на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши вказані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 України зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно зясовано, що 27.06.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 844228/ФО/840. Згідно п. 1.1.2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику на споживчі цілі кредитні кошти в сумі 14.500 доларів США строком на 120 місяців до 26 червня 2018 року включно з виплатою відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 11,5 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором щодо надання кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 270 від 27.06.2008 р., згідно якої позичальнику було видано готівкою через касу банку кредитні кошти в розмірі 14.500 доларів США. Згідно п. 2.1 Кредитного договору позичальник погашає отриманий кредит щомісячно до 20 числа кожного місяця рівними частинами згідно графіку погашення, який є невідємною частиною цього договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором також було укладено договір поруки № 844228/ФО/840 від 27.06.2008 р. між позивачем та відповідачами ГОРБУЛІНОЮ В.А., [PERSON], згідно якому відповідачі [PERSON], [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно до п. 2.6.2.7 кредитного договору у випадку порушення позичальником строків сплати мінімально необхідного платежу, відсотків позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої заборгованості, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення. Всупереч згаданим договорам [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконують своїх зобовязань: своєчасно не сплачують проценти за користування кредитом та не здійснюють повернення кредиту щомісячними платежами. Згідно наданого розрахунку позичальник здійснював платежі без дотримання вимог пп. 2.1, 2.2, 2.6, 2.7 кредитного договору, що призвело до появи простроченої заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу та на погашення заборгованості по відсоткам здійснив 18.07.2014 р. Відповідно до розрахунку боргу в порядку, передбаченому пп. 2.6., 2.7 Кредитного договору та вимог ст. 258 ЦК України, пеня за прострочення зобовязань за кредитним договором обрахована за період з 18.12.2014 р. по 17.12.2015 р. становить 1.112,41 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.12.2015 р. складає 26.127,92 грн. Тому станом на 18.12.2015 р. за позичальником рахується заборгованість у розмірі 10.433,45 доларів США, або 245.057,48 грн., яка складається із таких сум: 7.960,05 доларів США основний борг (кредит); 1.360,99 доларів США відсотки за користування; 1.112,41 доларів США пеня за неповернення кредиту. Банк неодноразово нагадував відповідачам про необхідність погашення кредитної заборгованості, однак до теперішнього часу вона погашена не була, відповідачі на повідомлення не відреагували, кредитну заборгованість не погасили. Відповідно до вимог згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором між сторонами, договором поруки, довідками про сплату позики та відсотків протягом досліджуваного періоду, іншими матеріалами справи. Згідно до ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити за час прострочення 3.2 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів. Суд вважає викладені мотиви стягнення заборгованості за кредитним договором дійсними. Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 27.06.2008 р. за № 844228/ФО/840, договору поруки від 27.06.2008 р. за №844228/ФО/840, ст. ст. 40, 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України, позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі. За правилами ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], витрати в справі, повязані зі сплатою судового збору, у сумі 3.675,86 грн. у рівних частинах з кожної, тобто по 1.225,29 грн.

Outcome: approved