Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У лютому 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12 січня 2011 року року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував належним чином і станом на 27 січня 2019 року у нього перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість у сумі 15329,81 грн. А тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Представник позивача Гребенюк О . С. у судове засідання не з'явився, у позовній заяві розгляд справи просив проводити за його відсутності, вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно повідомлення Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області № 254 від 26.02.2019 року, дані щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , в м.Ізяслав відсутні. Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат за даною адресою відсутній». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв'язку з неможливістю вручення судової повістки на 23 квітня 2019 року на 14 год. 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомлено. Тому, у зв'язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця проживання суд вважає, що останній повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, 12 січня 2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором не виконував. Тому, станом на 27 січня 2019 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 15329 грн. 81 коп., з яких: 848,14 грн. - тіло кредиту, 7755,30 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 5520,19 грн. - заборгованість по пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 706,18 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 12 січня 2011 року в розмірі 15329 грн. 81 коп. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1921 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved