Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом. Коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. 20 грудня 2019 року ухвалою суду провадження у справі відкрито і підготовче засідання призначено на 11 год.00 хв. 28 січня 2020 року. 28 січня 2020 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09:00 год 17 лютого 2020 року, оскільки до суду не надійшла спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] 17 лютого 2020 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 09:00 год 11 березня 2020 року, оскільки до суду не надійшла спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гнатків Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач є сином [PERSON] (а.с. 9). В довідці № 229 від 17 квітня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вказано, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом залишилися : дочка [PERSON] та син [PERSON] . Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК у спадкодавці немає. [PERSON] та [PERSON] на протязі шести місяців після смерті [PERSON] спадщину прийняли (а.с.10). Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна № 300 від 30 жовтня 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця (а.с.22). Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 18 лютого 2020 року спадкова справа після померлої [INFO] заведена. До Томашпільської державної нотаріальної контори звернулись з заявою [PERSON] та [PERSON] , однак свідоцтво про право на спадщину не видано (а.с.40-73). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved