Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

У провадженні суду знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 24 жовтня 2018 року, зокрема, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1083 від 03 липня 2015 року, - розірвано. Як вбачається із матеріалів справи, вищевказане рішення суду по даній справі набрало законної сили у встановленому законом порядку. 27 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, у якому просила доповнити вищевказане рішення суду у частині залишення після розірвання шлюбу дружині прізвища «[PERSON]», стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходів [PERSON] з 03 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. Також, [PERSON] просила суд доповнити рішення та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 1 000,00 гривень, починаючи з 03 серпня 2018 року до [INFO] року. Учасники судового процесу у відкрите судове засідання не з'явились, повідомлялись про місце та час проведення судового засідання належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Проаналізувавши матеріали справи №521/12958/18 та надану суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, суд дійшов висновку, що існує необхідність у доповненні рішення по даній справі. Судом звернуто увагу, що у процесі розгляду даного позову від сторони відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання заявлених позовних вимог. Як передбачає ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на той факт, що позивач від позову не відмовилась, а відповідач вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем даного позову та ухвалити рішення про його задоволення. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, у період якого у подружжя народилась дитина - [PERSON], [INFO], актовий запис №1354 від 18 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 18 лютого 2017 року. Як вбачається із довідки про перебування особи у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-ох років №000000095 від 19 липня 2018 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-ох років з 05 квітня 2017 року відповідно до наказу №135/1 від 03 квітня 2017 року. Як встановлює ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вищевказану норму матеріального права, суд вбачає доцільним після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 ч.1 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом звернуто увагу на той факт, що відомості про працевлаштування відповідача відсутні. Суд також враховує, що з 01 грудня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років - 2027,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 3723,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від до 6 років - 1626,00 х 0,5 = 813,00 гривень. У зв'язку з цим суд погоджується із обґрунтованістю заявлених позовних вимог та, виходячи з того, що обов'язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, вбачає доцільним стягнути з відповідача аліменти в даному випадку у розмірі ? частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд вбачає доцільним роз'яснити сторонам, що в силу ст. 181 ч.ч.8,9 СК України, якщо зокрема батьки ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Як вже згадувалось раніше, відповідно до довідки про перебування особи у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-ох років №000000095 від 19 липня 2018 року [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-ох років з 05 квітня 2017 року відповідно до наказу №135/1 від 03 квітня 2017 року. Відповідно до ст. 76 ч. 4 СК України дружина, якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Як вбачається із ст. 77 ч. ч. 1, 2, 3 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ст. 79 ч. 1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У силу ст. 80 ч. 1,2,3 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значенн я. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У зв'язку з цим суд погоджується із визначенням аліментів в даному випадку у твердій грошовій сумі та вбачає обґрунтованим стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1 000,00 гривень щомісячно на утримання колишньої дружини - [PERSON], щомісячно від дня пред'явлення позову - з 03 серпня 2018 року до [INFO] року. Відповідно до ст. 141 ч.1,6 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору у розмірі 1 409,60 гривень.

Outcome: approved