Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 21 травня 2003 року шлюбу з [PERSON] , у період якого у них народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала неможливістю спільного подружнього проживання з відповідачем через його постійні безпідставні сварки, в ході яких ображав її нецензурними словами, застосовував до неї та старшого сина фізичну силу. У зв`язку із цим неодноразово залишала відповідача та разом з дітьми проживала у матері. Відповідач запевняв, що змінить своє ставлення до сім`ї, проте жодних змін не відбулося. Тому залишила відповідача остаточно і проживає з дітьми окремо у матері. За таких обставин вважає, що їх подружні стосунки припинені, шлюб існує лише формально, діти не бажають проживати з батьком, його бояться, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її та дітей інтересам. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 17 червня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому, не заперечуючи погіршення подружніх стосунків, вказав на відсутність підстав для розірвання шлюбу, оскільки протиправних дій стосовно позивача та дитини не вчиняв і це не підтверджено жодними доказами. Крім цього, між ними не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна. Просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 20 вересня 202й року сторонам надано термін на примирення строком у два місяці. Провадження у справі на цей строк було зупинене. Після спливу цього терміну ухвалою суду від 23 листопада 2021 року провадження поновлене. Жодних заяв у період наданого строку для примирення сторони не зробили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із повторно виданим свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 21 травня 2003 року у виконавчому комітеті Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом № 7. У період шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано. Наданий судом строк для примирення позитивного результату не дав. Позивач своєї позиції стосовно заявлених позовних вимог не змінила. За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про залишення їй шлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved