Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

У позовній заяві від 23.05.2017року [PERSON] зазначає, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 02.09.2010 року ухвалено стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [PERSON] в твердій грошовій сумі по 200грн. на кожну дитину. Посилаючись на те, що вказана сума є занадто низькою, не забезпечує належної допомоги для утримання дітей, а матеріальне становище [PERSON] покращилось, він перебуває на роботі у Республіці Польща, вона просить стягувати з нього по 800грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка в письмовій заяві заявила про розгляд справи за її відсутності, вимоги змінила просить суд стягувати аліменти по 700грн. щомісячно на кожну дитину, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який належно повідомлений, в судове засідання не прибув причину неявки не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не заявив і тому справу розглянуто за його відсутності, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, яка передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Судове засідання проведено в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно рішення Летичівського районного суду від 02.09.2010року № 2-411/10 на користь позивачки з відповідача були присуджені аліменти на утримання синів: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 200 грн., щомісячно, до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, чинної з 08.07.2017року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я одного з них. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року,яка ратифікована постановою Верховної ради України № 789ХІІ(78912) від 27 лютого 1991року на набрала чинності для України 27 вересня 1991року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи,які виховують дитину,несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Встановлено, що з моменту призначення аліментів у розмірі по 200грн. на кожну дитину рішенням Летичівського районного суду від 02.09.2010року зросли витрати на утримання дітей через знецінення національної валюти та інфляцію, на сьогоднішній день збільшено прожитковий мінімум та мінімальну заробітну плату, крім того відповідач перебуває на заробітках у Республіці Польща і його матеріальний стан покращився, і тому такі обставини є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів з відповідача у розмірі заявлених вимог. П. 23 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює,що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином не підлягають задоволенню вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача з моменту звернення до суду із позовом. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. На підставі наведеного, ст.ст. 180-181, 184, 192 СК України, ч. 1 і 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989року,

Outcome: partial