Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № 2008-ПМ-3 від 25.01.2008 року у розмірі 5\~045 доларів 36 центів США та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2 004 грн. 02 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору №\~2008-ПМ-3 від 25.01.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі \~250 000 доларів США на термін до 25.01.2023 року, та взяла на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач ухиляється від виконання зобовязання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2008-ПМ-3, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 000 дол. 00 центів зі сплатою 16 % річних, на термін до 25.01.2023 року, з метою придбання нерухомості. Відповідно до п. 2.2.2. договору № 2008-ПМ-3, відповідач взяв на себе обовязок сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12, договору а також відповідно до графіку погашення кредиту, відсотків та винагороди. Відповідно до п. 2.2.2. договору № 2008-ПМ-3, відповідач взяв на себе обовязок здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 2.3.1. договору № 2008-ПМ-3, банк має право збільшити розмір відсоткової ставки за використання кредиту. Відповідно до п. 4.3. договору № 2008-ПМ-3, при порушення боржником зобовязань з погашення кредиту, передбачених п.п. 2.2.3, 2.3.3,2.4.1, 4.11 договору, боржник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32 % річних. Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON]умов кредитного договору № 2008-ПМ-3 від 25.01.2008 року заборгованість за ним станом на 14.11.2017 року склала 1\~178 262 дол. 22 центів, яка складається з наступного: 194\~710 дол. 89 центів заборгованість за кредитом; 385 477 дол. 67 центів заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 598 073 дол. 69 центів заборгованість за пенею. Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення частини заборгованості зі сплати відсотків, яка утворилася в період з 07.10.2017 року по 14.11.2017 року у розмірі 5\~045 доларів 36 центів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на коштів за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved