Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

У листопаді 2019 року позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток співвласників нерухомого майна. Посилалась на те, що її батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належало 37/100 частин житлового будинку з належними до неї господарськими спорудами за [ADDRESS] , а також разом із відповідачами на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка, площею 0,0892га,к кадастровий номер 7310136600:31:003:0031, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . [INFO] помер її батько [PERSON] та [INFO] - мати [PERSON] . Єдиним спадкоємцем після смерті батьків є вона. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із батьками, а отже, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Втім, коли вона звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округа Хусід С.М. вже із заявою про видачу свідоцтв на спадкове майно після смерті батьків, їй було відмовлено, так як їх частки не були визначені. Оскільки до повноважень нотаріуса не входить визначати частки співвласників, які померли, їй рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом. У зв`язку із цим, просила суд визначити, що частки співвласників [PERSON] та [PERSON] складають по 37/200 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Визначити, що частки [PERSON] , [PERSON] складає по 1/3 частині земельної ділянки, площею 0,0892га по [ADDRESS] , а частки [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині даної земельної ділянки. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які для розгляду справи не з`явилися. 23 січня 2020 року від позивачки [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також до суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про проведення судового засідання у їх відсутність. Позовні вимоги [PERSON] визнали та не заперечували щодо їх задоволення. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить 37/100 частин житлового будинку з належними до неї господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 25.09.1996р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14-16). Інші частини вказаного житлового будинку належать відповідачу [PERSON] (31/100) та відповідачу [PERSON] (32/100) (а.с.19-21). Крім того, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Чернівецької міської ради 22 сесії 5 скликання від 29.11.2007р. №444, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0892га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-18). [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх дочка [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила родове прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7-9). Згідно довідок ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 10 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] з 08.10.1996 року по день смерті постійно проживали і перебували на реєстраційному обліку за місцем проживання - квартира [ADDRESS] . Разом із ними з 19 квітня 2002 року по день смерті проживала їхня дочка - позивачка [PERSON] (а.с.12-13). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.ч.2,3 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Втім, [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] , оскільки їхні частки у житловому будинку та земельній ділянці по [ADDRESS] не визначені. Частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України). Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Таким чином, виходячи із принципу рівності часток кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що частка кожного із них складає по 37\\200 частин будинку [ADDRESS] Крім того, співвласники земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0892га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] домовилися між собою, що оскільки у будинку [ADDRESS] три квартири, то власникам кожної із них належить по 1/3 її частки. Отже, частки [PERSON] , [PERSON] складає по 1/3 частин вказаної земельної ділянки, а частки [PERSON] та [PERSON] складає по 1/6. Крім того, чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України). Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно слід припинити. За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved