Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У поданій ним до суду позовній заяві (том 1, а.с. 1-3, 82-83) по спору, виниклому до [PERSON], [PERSON], уточненій в заяві від 24.11.2016 р. (том 1, а.с.107-163) [PERSON] просить стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку: - в рахунок відшкодування моральної шкоди 3.000.000 грн., - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 850.000 грн., обґрунтувавши заявлені позовні вимоги тим, що 27.07.2004 р. його жорстоко побили із застосуванням тортур й знущань відповідачі, спричинивши при цьому більше 30 травм, черепно-мозкову травму та багато інших. Від переляку за своє життя, нервового переживання, чималого нервового потрясіння й т.п., спричинених тортур, від больового шоку втрачав свідомість, а від отриманих вище згадуваних побоїв, тортур, знущань він отримав психотравму, від чого в нього з'явилися захворювання ІХС, стенокардія Г/Б, аритмія серця й т.п., на які він до 26.07.2004 р. не хворів. Перенесені операції, стаціонарне лікування, приймання медичних препаратів він оплачував за свій рахунок. Завдана йому матеріальна шкода складає 850.000 грн. Також, внаслідок тілесних ушкоджень, спричинених йому відповідачами, змінився весь образ його життя. Він не в змозі керувати автомобілем, вести активний спосіб життя, здійснювати прогулянки, оскільки такі дії викликають в нього фізичний біль. Після ускладнень у зв'язку зі спричиненими йому тілесними ушкодженнями він переніс ряд операцій на судинах серця та по імплантації в серце електрокардіостимулятора (ЕКС), оскільки один ЕКС вийшов зі строю, коли під час голодування протесту у 2012 році на нього напали співробітники міліції біля прокуратури Донецької області. Він пересувається за допомогою милиць й інвалідної коляски, оскільки через психотравми, черепно-мозкову травму в нього з'явилися багато чисельні захворювання серця, серцево-судинної системи. Він потребує постійного дорогого лікування, в тому числі санаторно-курортного, дорогих медичних препаратів, неприймання яких веде до погіршання стану здоров'я та до летального результату. Через свій фізичний стан він не в змозі піднятися на 5-й поверх. До спричинення йому тілесних пошкоджень він займався підприємницькою діяльністю, пов'язаною з роз'їздами на автомобілі, а після цих подій йому взагалі трудно пересуватися, тож практично він весь час знаходиться вдома. Відповідачі не тільки не принесли йому вибачення, не відшкодували спричинену матеріальну й моральну шкоду від злочину, а й всі ці роки поводилися зухвало, продовжували не тільки ображати його честь і гідність, а також залякувати фізичною розправою, організували ОЗГ й т.п., а в 2013-2014 р.р. у відношенні відповідачів були порушені кримінальні справи. 11.12.2009 р. МСЕК визнала його, інваліда 1 групи за захворюванням опорно-рухового апарату, інвалідом за захворюванням серця й серцево-судинної системи. Від наслідків вчиненого у відношенні нього відповідачами злочину, зокрема погіршання стану здоров'я, а також необ'єктивного розслідування кримінальної справи за фактом заподіяння йому відповідачами тілесних ушкоджень, а також упередженого судового розгляду він потерпає більше десяти років. Моральну втрату оцінює у 3.000.000 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином через оголошення на сайті суду, шляхом повідомлення за допомогою телефонного зв'язку, у судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову суду не надали. Дослідивши докази по справі, суд дістає таких висновків: У відповідності до статті 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі <…> (ч.3). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, зокрема: 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до статті 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.5). Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтею 1167 ЦК України, зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1). Судом встановлені такі обставини: Згідно з постановою Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 20.05.2011 р. по кримінальній справі № 1-178/11 за обвинуваченням [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.125 ч.1, 127 ч.1 КК України, підсудних звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із тим, що сплинули строки притягнення, та провадження по справі закрито. Цивільний позов потерпілого [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] «про відшкодування майнової та моральної шкоди» залишено без розгляду та роз'яснено право на звернення із цими позовними вимогами в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.08.2011 р. постанову суду першої інстанції від 20.05.2011 р. залишено без змін. Вирішуючи питання щодо правомірності вимог відшкодування матеріальної шкоди, суд виходив з такого: Вище згадуваною судовою постановою від 20.05.2011 р. встановлені такі обставини: «26 июля 2004 года приблизительно в 12 часов подсудимые [PERSON] и [PERSON], находясь около подъезда [ADDRESS] в ходе ссоры, возникшей по поводу принадлежащей супругам [PERSON] собаки, [PERSON] умышленно нанес имеющейся у него пластиковой бутылкой объемом 2 литра, заполненной водой, удар [PERSON] в область грудной клетки, повалив таким образом потерпевшего на участок перед вышеуказанным подъездом, а затем [PERSON] продолжил избиение [PERSON], также умышленно нанеся ему не менее шести ударов своими ногами, руками и деревянной тростью, используемой [PERSON] для ходьбы, в область головы и туловища [PERSON], после чего к противоправным действиям [PERSON], в тот же день примерно в 12 часов 05 минут присоединилась [PERSON], наблюдавшая происходящее с балкона квартиры [ADDRESS], которая в ходе ссоры, возникшей по поводу принадлежащей супругам [PERSON] собаки, умышленно нанесла имеющимся у нее в руках деревянным подлокотником от дивана не менее четырех ударов в область головы и туловища [PERSON] В результате совместных, умышленных, противоправных действий [PERSON] и [PERSON] потерпевшему [PERSON] причинены согласно заключения комиссионной судебно-медицинской экспертизы № 175 от 26 октября 2009 года, ссадина в теменной области слева, ссадина в центре правой щеки, ссадина на участке задней поверхности правого локтевого сустава, ссадина на задней поверхности верхней трети правого предплечья, два кровоподтека на правой боковой поверхности туловища в проекции реберной дуги по передне-паховой и средне-паховой линиям соответственно, каждое из которых относится к легкому телесному повреждению (по критерию длительности расстройства здоровья). Кроме этого, 26 июля 2004 года, приблизительно в 12 часов, [PERSON], находясь вблизи подъезда № 6, в ходе ссоры, возникшей по поводу принадлежащей супругам [PERSON] собаки, с целью запугать и понудить лежавшего на участке перед вышеуказанным подъездом [PERSON] изменить против его воли место его проживания в квартире [ADDRESS], умышленно нанес ему множество ударов своими ногами, руками и деревянной тростью, используемой [PERSON] для ходьбы, в область ног [PERSON], а затем [PERSON], продолжая свои противоправные действия, навалившись на лежавшего [PERSON] своим телом и обхватив своими руками его шею, умышленно сдавливал ее, после чего укусил [PERSON] за его щеку и своими руками тянул его за волосы на голове, а затем к противоправным действиям [PERSON] в тот же день примерно в 12 часов 05 минут присоединилась [PERSON], наблюдавшая происходящее с балкона квартиры [ADDRESS], которая, в ходе ссоры, возникшей по поводу принадлежащей супругам [PERSON] собаки, также с целью запугивания и понуждения [PERSON] изменить против его воли место его проживания в квартире [ADDRESS], умышленно нанесла лежавшему на участке перед вышеуказанным подъездом имеющимся у нее в руках деревянным подлокотником от дивана удары по задней поверхности туловища [PERSON] и своими руками тянула его за волосы на голове. В результате совместных, умышленных, противоправных действий [PERSON] и [PERSON] инвалиду I группы в связи с ампутацией 1/3 левого бедра, нуждающемуся в постороннем уходе, [PERSON] причинена сильная физическая боль». Позивач обґрунтовує спричинення йому матеріальної шкоди тим, що через скоєний у відношенні нього злочину він отримав психотравму, внаслідок чого отримав ряд захворювань таких, як ІХС, стенокардія Г/Б, аритмія серця, лікування яких (операції, стаціонарне лікування, медичні препарати) він оплачував власним рахунком. Суд вважає недоведеним позивачем факт отримання ним 26.07.2004 р. психотравми, внаслідок якої погіршився стан його здоров'я з отриманням ряду захворювань серця. Доказ, на який посилається позивач як на підтвердження такого причинно-наслідкового зв'язку, а саме довідка №01-07-740 від 13.07.2005 р. (а.с.5) не встановлює такий зв'язок, а лише повідомляє, що з 1998 року по 01.08.2003 р., а також з 14.08.2003 р. по 28.07.2004 р. [PERSON] на стаціонарному лікуванні в кардіологічному і терапевтичному відділеннях Клінічної Рудничної лікарні не перебував. Тож в цій частині суд вважає позов необґрунтованим і таким, у задоволенні якого слід відмовити. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди: Моральну втрату за дійсним позовом позивач пов'язує з погіршанням стану його здоров'я, зміною образу життя внаслідок не лише заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідачами, а й внаслідок необ'єктивного розслідування кримінальної справи за фактом заподіяння йому відповідачами тілесних ушкоджень, а також упередженого судового розгляду. За загальним правилом, нарахований розмір моральної шкоди відшкодовується одноразово. З інформації, отриманої з автоматизованої системи документообігу Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області, доступ до якої має Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області, вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався із позовними заявами в порядку цивільного судочинства до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої злочином (довідка на а.с.38). З рішення Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 13.12.2011 р. по цивільній справі № 2-730/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] «про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином» (а.с.39-40) вбачається, що позовні вимоги задоволено частково та з відповідачів на користь позивача стягнуто солідарно 2000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що в результаті злочинних дій відповідачів йому завдано моральну шкоду, а саме: морально-психологічний удар, моральні тортури, душевні хвилювання, психоемоційна напруга, що також призвело до сердечних нападів, аритмії та стенокардії, гіпертонічної хвороби. Рішення набрало чинності 26.12.2011 р. Відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 23.12.2011 р. по цивільній справі № 2-2516/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] «про відшкодування моральної шкоди» (а.с.41-42) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він є хворою людиною. Його хвороба серця та судин є такими, що не виліковуються. Він є інвалідом І групи та потребує постійного стороннього догляду. Однак відповідачі, яким достовірно відомо про його хвороби, своїми злочинними діями спричиняють йому моральні страждання. В судовому засіданні 06.06.2011 р. вони в черговий раз зазначили, що він є психічно хворою людиною. Також вказали, що він з п'ятого поверху будинку, де вони мешкають, викрикує їм у слід образливі слова. 29.07.2004 р. відповідачі намагались його примусово госпіталізувати до психіатричної лікарні. Дії відповідачів направлені на те, щоб спричинити йому побільше страждань та погіршити його стан здоров'я. Також при розгляді кримінальної справи по факту спричинення йому тілесних пошкоджень відповідачі вказували, що 26.07.2004 р. він був п'яний, падав і сам спричинив собі тілесні пошкодження, а вони його не били. Вина відповідачів в тому, що вони безпричинно напали на нього, побили та спричинили тілесні пошкодження доказана прокурором та Апеляційним судом Донецької області. Після того, як їх вина була доказана, відповідачі заявили про те, що він якби то оголосив їм війну. Відповідачі знущаються над ним, це є психічним знущанням над безпорадним інвалідом. Відповідачі тривалий час знущаються над інвалідом першої групи, яка йому двічі встановлена МСЕК, застосовують до нього моральні тортури, спричиняють психотравми, що негативно зазначається на його здоров'ї. Рішення набрало законної сили 03.01.2012 р. Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 07.02.2013 р. по цивільній справі № 0552/4710/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] «про відшкодування моральної шкоди» (а.с.43-44) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі умисно спричинили йому як тяжко хворій людині моральні питки, моральні знущання нелюдським поводженням, переживання, образи честі і гідності, намагалися позбавити його свободи. Все це призвело до пошкодження його здоров'я, встановлення постійного стороннього догляду. У червні 2011 року звернулися до міліції, стверджуючи, що він створив для них нестерпні умови проживання. Такі дії відповідачів є катуванням як в суді так і за місцем його проживання, тому що його допитували працівники міліції, спричинивши шкоду його здоров'ю. В 2010 році [PERSON] звинуватив його в безпідставному голодуванні проти суддівського свавілля по закриттю кримінальної справи, а потім в знущаннях над людьми, інвалідами. Також, відповідачі, адвокат і судді вступили в злочинний зговір, спричиняють йому шкоду, ухвалюючи неправосудні рішення. Рішення набрало законної сили 19.02.2013 р. Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 07.02.2012 р. провадження у цивільній справі № 2/552/147/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] «про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином» (а.с.45-48) закрите у зв'язку із тим, що набрали законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Звертаючись до суду з дійсним позовом [PERSON] обґрунтовував свої вимоги тим, що він є дуже хворою людиною, має безліч хвороб серця та судин головного мозку, що не лікуються. Крім того, його прооперовано на сосудах головного мозку, імплантовано електрокардіостимулятор та останні сім років його приковано до ліжка й він не виходить на вулицю. З відповідачами [PERSON] та [PERSON] він зустрічається тільки у судових засіданнях, в яких вони постійно своїми злочинними діями завдають йому моральну шкоду, психоемоційний струс, тяжкі моральні хвилювання та принижують його честь та гідність. Оскільки з 29.07.2004 р. знайомий лікар відповідачів, що працює у міській лікарні № 1, на їх прохання здійснює тотальне слідкування за станом його здоров'я, [PERSON] та [PERSON] достовірно відомо про існування медичних протипоказань на те, що йому неможливо хвилюватись. Тому в судових засіданнях вони встановлюють йому діагнози нібито хворої людини на психічний розлад, зазначають, що він з п'ятого поверху ображує їх своїми викриками. Мотивувальна частина Ухвали містить, зокрема посилання на таке: «Постановою Гірницького районного суду міста Макіївки Донецької області від 20.05.2011 р., що залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду, визнано, що дії підсудних кваліфіковано вірно, пояснення підсудних щодо не завдання злочинних діянь потерпілого не прийнято судом до уваги, але у зв'язку із тим, що сплинув строк притягнення до кримінальної відповідально, їх від відповідальності звільнено, а справу провадженням закрито. Крім того, оцінивши усі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач дійсно у зв'язку із протиправними діями відповідачів тривалий час іспитував моральні страждання, що негативно вплинуло на стан його здоров'я та порушило склад його життя, що склався, а тому його вимоги підлягають задоволенню у розмірі 2000 гривень, що відповідає вимогам розумності та справедливості. Зазначене рішення набрало законної сили та відповідно до резолюції виконуючого обв'язки Голови Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області Суханової А. В. від 27.01.2012 року, що зроблена на заяві позивача, зареєстрованій за вхідним № 2010/12-вх від 27.01.2012 року, виконавчі листи за цим рішенням направлено на адресу позивача». Ухвала Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 07.02.2012 р. набрала законної сили 13.02.2012 р. Таким чином, питання відшкодування моральної втрати, яку позивач поніс у зв'язку з погіршанням стану його здоров'я, зміною образу життя внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідачами, вирішено чинними судовими рішеннями. Доводи позивача про те: що працівники міліції, прокуратури, приховали дійсні обставини злочину, скоєного відповідачами проти нього, штучно створювали одні й приховували та знищували інші докази, не проводили всіх необхідних слідчих дій при розслідування злочину проти нього, злочинно не порушили кримінальні справи у відношенні усіх членів ОЗГ; що експерти СМЕ не відобразили в акті за результатами його огляду всі наявні в нього тілесні ушкодження після його побиття, тортур та знущань, здійснених відповідачами 26.07.2004 р., приховавши злочин останніх, фальсифікували проведені щодо нього дослідження; що медичні працівники 29.07.2004 р. незаконно, злочинно відмовили йому у наданні лікарняної допомоги, не провели всіх необхідних досліджень, зокрема Rо-дослідження, ЄХО-КГ, ЄХО-КС, каронографію, злочинно знизили ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених йому 26.07.2004 р. відповідачами, в подальшому внесли в медичні документи завідомо неправдиві відомості щодо початку його захворювання, вказавши замість реальної дати 26.07.2004 р. - 2000 рік, відмовлялися надавати йому за потреби медичної допомоги, відповідачі, медики, експерти, працівники міліції, прокуратури, адвокат і судді вступили в злочинний зговір, внаслідок чого судді усіх інстанцій фальсифікували докази, не розглядали його клопотання, неправомірно відмовляли в порушенні кримінальних справ за його заявами, умисно приховували злочини, ухвалювали неправосудні рішення, - суд не приймає до уваги, оскільки обставини злочину відповідачів проти позивача встановлені чинною постановою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 20.05.2011 р., що є приюдицією, тобто презумпцією істинності судового рішення. Такі доводи позивача суд розцінює його намаганням переглянути постанову Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 20.05.2011 р., а також вище згадувані судові рішення по їх суті, що, з огляду на те, що ці судові рішення є чинними, є неприпустимим. Тож в цій частині суд вважає позовні вимоги також необґрунтованими. За наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed