Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER] від 17 грудня 2010 року. У своєму позові просить стягнути з [PERSON] 26016 грн. 15 коп. заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER] від 17 грудня 2010 року, з яких: 13280 грн. 74 коп. тіло кредиту; 4700 грн. 98 коп. прострочене тіло кредиту; 8034 грн. 74 коп. заборгованість за комісіями. Крім того, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON] витрати з оплати судового збору в розмірі 260 грн. 16 коп. В обґрунтування позовних вимог публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зазначило, що 17 грудня 2010 року, між ним та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER]. На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 29, 30), подала до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.33,35). [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте на адресу суду не повернувся поштовий конверт з відміткою відділення зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2010 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки [NUMBER] (а.с. 5-12). Згідно умов вказаного договору, [PERSON] були надані кредитні кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. 00 коп. із встановленням ліміту на день укладення договору в сумі 20000 грн. 00 коп., терміном на 365 днів, зі сплатою 14,99 відсотків річних за користування кредитною лінією. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» розрахунку (а.с. 16) станом на 30 грудня 2013 року становила 26016 грн. 15 коп., з яких: 13280 грн. 74 коп. тіло кредиту; 4700 грн. 98 коп. прострочене тіло кредиту; 8034 грн. 74 коп. заборгованість за комісіями. Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 260 грн. 16 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved