Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] та [PERSON] просять ухвалити рішення про визнання кожного із них власником 1/2 частки розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , а також про визнання за кожним із них права на завершення приватизації та реєстрації права власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства в такому ж порядку спадкування. Вимоги обґрунтували тим, що за життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їм обом. До складу спадкового майна увійшли вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та дві земельні ділянки, які [PERSON] були передані у власність рішенням виконкому Вишнівської сільської ради Любомльського району № 43 від 25 листопада 1997 року. За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельних ділянок, однак її не завершила. Спадщину вони обоє прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Оскільки у заповіті їх частки не визначені, тому в силу закону кожен із них спадкує по 1/2 спадкового майна [PERSON] . Проте через відсутність реєстрації спадкового нерухомого майна у державних органах як щодо будинку, так і земельних ділянок, у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, тому реалізація їх спадкових прав можлива лише в судовому порядку. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивачі в позовній заяві просили розглянути справу за їх відсутності. Від Вишнівської сільської ради засобами електронного зв`язку надійшла заява про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника ради. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження матеріалів справи приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.524, 525, 526, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.125, 126, п.1 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України. Зокрема, копією спадкової справи № 141/2020 доводиться та обставина, що спадкодавець [PERSON] за життя складала три заповіти, в останнє 19 лютого 2001 року, яким усе своє майно заповіла позивачам. Позивачі є подружжям, позивач [PERSON] доводилась спадкодавцю [PERSON] онукою. Позивачі прийняли спадщину в порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, по справі не встановлено. Витягом з погосподарської книги № 1 по селі Вишнів за 2001-2005 роки стверджено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Крім цього, витягом з архівної копії з рішення виконкому Вишнівської сільської ради Любомльського району від 25 листопада 1997 року № 43 стверджено, що [PERSON] були передані безкоштовно у приватну власність відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини, а також вищенаведені положення матеріального та процесуального закону, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог. Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved