Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона із відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та в період з літа 2008 року по осінь 2016 року проживали однією сім'єю. Від вказаних фактичних шлюбних відносин у них із відповідачем народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При цьому зазначала, що між нею та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання їх спільних дітей, відповідач аліменти не сплачує, на даний момент офіційно не працює, однак має можливість та зобов'язаний надавати їй грошову допомогу на утримання дитини. Також вказувала, що син [PERSON] відвідує 3 клас школи №41 м. Чернівці. Оплата за харчування в школі складає приблизно 400 грн. на місяць. Також вказувала, що вона постійно несе додаткові витрати на його навчання та виховання, а саме на придбання канцтоварів, матеріалу для образотворчого мистецтва. Крім того, їх син додатково відвідує Чернівецький міський палац дітей та юнацтва, де займається в гуртку «Технічне моделювання», у зв'язку із чим несе додаткові витрати, які становлять приблизно 400 грн. на місяць. Крім того зазначала, що донька [PERSON] відвідує дошкільний заклад №28 в м. Чернівці, й відповідно в середньому витрати на садок складають в середньому 450 грн. на місяць. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, а також просила стягувати з відповідача на її користь щомісячно грошові кошти в сумі 800 грн., як додаткові витрати на дітей, тобто додаткові витрати на [PERSON], [INFO] в сумі 400 грн. щомісячно та додаткові витрати на [PERSON], [INFO] в сумі 400 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилася, від неї через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з 2008 року по 2016 рік. Від вказаного відносин у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 4,5). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що діти сторін проживають разом із позивачкою, знаходиться на її утриманні й відповідно між сторонами не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів на їх утримання. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку регулярно не надає, на даний час офіційно не працює, але є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає, відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей, приходить до висновку про можливість визначення розміру стягнення з нього аліментів саме в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи те, що позивачка щомісячно несе додаткові витрати на дітей, які пов'язані із відвідуванням ними дитячого закладу і навчання в школі, суд вважає що позов в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей в розмірі 800 грн. щомісячно, підлягає задоволенню. За таких обставин, суд ураховуючи вищевказане, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved