Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

У листопаді 2019 позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, стягнутих за рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03.07.2014 року на користь відповідачки на утримання дітей доньки [PERSON] та [PERSON] , за період з березня 2016 року по грудень 2016 року у сумі 12 153,96 грн. В обгрунтування позову посилався на те, що 15 листопада 2017 року рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва визначено місце проживання дітей разом з ним , стягнуто з [PERSON] , на його користь аліменти у розмірі 1\\3 частини від усіх видів її заробітку на їх утримання та припинено право відповідачки на отримання аліментів на утримання дітей , стягнутих на її користь з нього. Згідно розрахунку державного виконавця за виконавчим листом № 2-488/1305/2014 від 01.10.2015 він має заборгованість по аліментах перед [PERSON] в сумі 12 153,96 грн. Проте з початку 2016 року діти мешкають разом з ним за його адресою та перебувають на його повному утриманні .Син проживає з ним з січня 2016 року, а донька з березня 2016 року і ця обставина встановлена судовими рішеннями. Тобто у цей період він належим чином виконував свій батьківський обов`язок щодо утримання своїх дітей. За такого ця обставина має істотне значення та у відповідності до ч.2 ст. 197 СК України дає підстави для звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів на користь відповідачки за період з березня 2016року. Позивач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у позові. Згоден на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся відзив на позов не надала. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлялася, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, пояснення на позовну заяву не подав. На підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено наступне. З наявних в матеріалах справах доказів вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2003 року по 26 серпня 2014 року , від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 03 липня 2014 року , зміненого рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2014 року , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 750 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з довідки державного виконавця, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 05 грудня 2016 року у загальному розмірі 12 153,96 грн, з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість виникла з квітня 2016 року, коли боржник перестав сплачувати аліменти. Згідно Актів обстеження умов проживання сім`ї від 22.06.2016 року та від 01.11.2016 року, діти проживають по [ADDRESS] в орендованому будинку - за місцем проживання батька. Батьком створені належні умови для проживання, виховання та всебічного розвитку дітей. Згідно витягу з протоколу № 13 від 02 серпня 2016 року засідання комісії з питань захисту прав дитини виконкому ММР у вирішенні спору між батьками стосовно порядку їх участі у вихованні дітей - під час обговорення встановлено , що діти (були присутні на засіданні комісії) постійно проживають з батьком з січня-лютого 2016 року, з матір`ю напружені стосунки. Діти категорично відмовляються проживати з матір`ю. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 листопада 2017 року , залишеним без змін Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2028 року, визначено місце проживання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1\\3 частини її заробітку (доходу) , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Припинено право [PERSON] на отримання аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , , стягнутих на її користь з [PERSON] - з грудня 2016 року. Як вбачається зі змісту наведених рішень, судами встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] з січня 2016 року, а [PERSON] з березня 2016 року проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. На підставі вищевикладеного, суд, виходячи з фактичних обставин справи та наявних письмових доказів, приходить до висновку про необхідність звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам в межах заявленої суми за період з 01 квітня по 05 грудня 2016 року , оскільки у вказаний період неповнолітні діти, на утримання яких з нього стягнуті аліменти вже фактично перебували повністю на його утриманні, проживаючи разом з батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved