Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.07.2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 997. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO] Впродовж останніх кількох років стосунки сторін розладились, зникли взаєморозуміння та повага. У сторін виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини, вже тривалий час кожен з них живе своїм окремим життям. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб сторін носить формальний характер, а відтак подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі та суперечать їх інтересам. Сторони досягли згоди щодо проживання дитини з матір'ю та щодо умов її утримання і участі батьків у вихованні. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, у якій вона підтвердила, що їх сім'я розпалась остаточно, подружжя не підтримує шлюбних відносин, проживає окремо, тривалий час не веде спільного господарства. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved