Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

у листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, у якому з урахуванням подання уточненої позовної заяви (а.с.62-65) просить суд зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою, яка розташована за адресою [ADDRESS] , шляхом надання вільного доступу працівникам «Київською міського бюро технічної інвентаризації» для проведення робіт по технічній інвентаризації будинку. На мотивування позовних вимог вказує, що вона є власником 1/3 житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Київською державною нотаріальною конторою № 2 від 19 червня 1999 року № 3-2431 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 21 липня 1999 року за № 17672а та користувачем земельної ділянки площею 136,09. Відповідно до довідки - характеристики від 30 червня 1995 року за № 11727 власником 2/3 вищевказаного домоволодіння є [PERSON] , на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, який посвідчений Київською державною нотаріальною конторою № 2, 27 червня 1952 року. Позивач вказує що власник 2/3 домоволодіння [PERSON] помер і на даний час 2/3 частинами домоволодіння користується його родич відповідач [PERSON] але на її прохання копій документів про законність набуття права власності після смерті [PERSON] відповідач надати їй відмовляється. Крім того, Позивач та Відповідач спільно користуються земельною ділянкою площею 128,79 кв. м. Вона має намір належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, оформити право власності на належну їй частину домоволодіння та на земельні ділянки на яких воно розташоване. В вересні 2019 року позивач звернулася до Департаменту з питань державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації частини житлового будинку 10 вересня 2019 року державним реєстратором Департаменту з питань державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради прийнято рішення № 48608920 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень в зв`язку з направленням запиту до КП КМР КМБТІ. В подальшому позивачем та Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» було укладено договір - замовлення № 1711 (ПБ-2019). Відповідно до листа наданого Комунальним підприємством Київськії міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-14846 (И-2019) від 04 листопада 2019 року позивача повідомлено, що роботи по технічній інвентаризації будинку за адресою: [ADDRESS] не виконувались в зв`язку з відсутністю доступу до всього об`єкта інвентаризації. Причиною того, що співробітники КП КМР КМБТІ не змогли виконати роботи по технічній інвентаризації будинку стало те, що відповідач, який користується 2/3 домоволодіння не надав їм доступу до своєї частини домоволодіння, що унеможливило провести інвентаризацію всього домоволодіння. Позивач вважає вказані дії Відповідача, які полягають в ненаданні доступу до домоволодіння неправомірними, оскільки вони не дають можливості виготовити технічний паспорт на свою частину домоволодіння, оформити право власності та в подальшому розпоряджатися своїм майном. Враховуючи спірну ситуацію, що склалась, та те, що відповідач відмовляється надавати працівникам КП КМР КМБТІ доступ до всього домоволодіння, вимушена звернутися для захисту своїх прав та законних інтересів до суду Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 21.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.(а.с.66). Відповідачем [PERSON] поданий відзив на позову, в якому відповідач заперечує проти заявленого позову посилаючись на те, що ні до нього, ні до жодного із повнолітніх членів його сім`ї будь-хто із законних представників позивача або ж працівників Київського міського бюро технічної інвентаризації не звертався з метою, що була заявлена позивачем. У листопаді 2019 року невідомі особи дійсно мали намір проникнути до його житла. Однак жодних документів та пояснень такими особами надано не було, а тому ідентифікувати їх як представників або співробітників Київського міського бюро технічної інвентаризації відповідач змоги не мав. Відповідач вказує, що позивачем не надано належного підтвердження того, що під час проведення інвентаризації належної останньому 1/3 частини будинку, яка знаходиться у спільній частковій власності та має окремий вхід, виникла обґрунтована необхідність проводити будь-які роботи всередині частини жилого будинку, що належить відповідачу. Частина будинку, належна позивачу, знаходиться на нижньому поверсі будинку, тобто аби визначити дійсні розміри цього об`єкту нерухомого майна в натурі, роботи по проведенню замірів всередині верхнього поверху, де розташоване домоволодіння відповідача, в принципі не вимагається.(а.с.73-75). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. За змістом ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 1/3 житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Київською державною нотаріальною конторою № 2 від 19.061999 року № 3-2431 та зареєстрованого в БТІ 21.07.1999 року за № 17672 а та користувачем земельної ділянки площею 136,09.(а.с.4). Відповідно до довідки - характеристики від 30 червня 1995 року за № 11727 власником 2/3 вищевказаного домоволодіння є [PERSON] , на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, який посвідчений Київською державною нотаріальною конторою № 2, 27 червня 1952 року.(а.с.12). Доказів на підтвердження смерті власника 2/3 домоволодіння [PERSON] стороною позивача суду не надано. Позивач вказує, що частиною домоволодіння користується відповідач [PERSON] , родич померлого [PERSON] . Факт користування 2/3 частинами домоволодіння за адресою [ADDRESS] не заперечує у наданому відзиві на позов відповідач [PERSON] . У вересні 2019 року Позивач звернулася до Департаменту з питань державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з заявою про проведення державної реєстрації частини житлового будинку 10 вересня 2019 року державним реєстратором Департаменту з питань державної реєстрації виконавчого органу Київської міської ради прийнято рішення № 48608920 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень в зв`язку з направленням запиту до КП КМР КМБТІ. Позивачем та Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» було укладено договір - замовлення № 1711 (ПБ-2019). Відповідно до листа наданого Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-14846 (И-2019) від 04 листопада 2019 року позивача повідомлено, що роботи по технічній інвентаризації будинку за адресом: [ADDRESS] не виконувались в зв`язку з відсутністю доступу до об`єкта інвентаризації.(а.с.36). Але цей лист не зазначає, що саме у зв`язку з відсутністю доступу до частини домоволодіння відповідача КП КМР КМБТІ не виконали укладений договір. Позивач вказує, що причиною того, що співробітники КП КМР КМБТІ не змогли виконати роботи по технічній інвентаризації будинку стало те, що відповідач, який користується 2/3 домоволодіння не надав доступу до своєї частини домоволодіння, що унеможливило провести інвентаризацію всього домоволодіння. Позивач вважає вказані дії відповідача, неправомірними, оскільки вони не дають можливості їй виготовити технічний паспорт на свою частину домоволодіння, оформити право власності та в подальшому розпоряджатися своїм майном. Але позивачем не наведено жодних даних коли саме, у який час доби, кому саме з працівників КП КМР КМБТІ, відповідачем було відмовлено у проведенні інвентаризації відповідної частини домоволодіння. Позивачем не надано доказів того що відповідач був завчасно попереджений про дату та час виходу на місце розташування будинку співробітників КП КМР КМБТІ для проведення інвентаризації. На мотивування позовних вимог позивач посилається на лист наданий Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-14846 (И-2019) від 04.11.2019 року яким позивача повідомлено, що роботи по технічній інвентаризації будинку за адресою: [ADDRESS] не виконувались в зв`язку з відсутністю доступу об`єкта інвентаризації.(а.с.36). Між тим доказів повідомлення відповідача із укладанням позивачем договору-замовлення № 1711 (ПБ-2019) між позивачем та Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на проведення інвентаризації будинку за адресом [ADDRESS] , яким користується також і відповідач не надано, хоча укладений договір зачіпає права відповідача. У відповідності до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утриматися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Як передбачено Конституцією України кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку. Згідно з частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення. Враховуючи зазначені положення про недоторканість житла, будь-яке втручання у право власності та непорушність конституційного права на недоторканість житла, є крайнім заходом, що допускається виключно тоді, коли воно здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Але хоча суд і відмовляє у задоволенні позову, він критично розцінює частину доводів відповідача викладену у відзиві про те частина, що частина будинку, належна позивачу, знаходиться на нижньому поверсі будинку, тобто аби визначити розміри об`єкту нерухомого майна в натурі, виконання роботи по проведенню замірів всередині верхнього поверху, де розташоване домоволодіння відповідача, не вимагається, так як це спростовується тим, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину (а.с.4) конкретних приміщень що складають 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] не визначено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed