Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У позовній заяві позивач [PERSON] просить: 1).Зобов'язати редакцію газети «Овруцький голос» та редактора газети [PERSON] протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили спростувати наступну недостовірну інформацію про [PERSON]: «…колишній генеральний директор підприємства протягом всього періоду перебування на цій посаді, а також і до цього періоду, перебуваючи на посаді комерційного директора, проводив діяльність, яка завдавала шкоди інтересам підприємства: не виплачував ні суму кредиту, яку взяв ГЗК «Кварцит» у банку, ні відсотки по ньому, чим навмисно нарощував борги за цим кредитом; без погодження з акціонерами і наглядовою радою підприємства здійснював відчуження майна за заниженими цінами; більшість закупівель для потреб підприємства, навмисно, здійснював через декілька фізичних осіб-підприємців за збільшеними цінами; звітував лише про прибуткову діяльність і жодного разу не доповідав, що веде збиткову діяльність. А банку-кредитору ще й надав письмову пропозицію здійснити стягнення за кредитним договором шляхом передачі права власності на майновий комплекс.»; «Але, звільнений керівник не хотів заспокоїтися, він, уже не перебуваючи на цій посаді, видає ряд наказів, і за спиною власників, за допомоги головного інженера цього ж підприємства, коїть протиправні дії, фактично підробляючи документи для передачі майнового комплексу «Кварцит» в руки банку.»; «А знаєте до чого призвели такі дії цих осіб? Вони призвели до лютневих подій, коли ввечері, невідома група людей зі зброєю увірвалась на територію підприємства, виставила на вулицю всіх працівників підприємства, чим фактично здійснила захоплення підприємства і зупинила всю його виробничу діяльність.»; «Роботу ГЗК «Кварцит» з колективом близько 300 осіб було повністю паралізовано, паралізовано амбіційністю однієї людини, яка пішла ще далі, та звернулась ще й до суду з позовом про протиправне звільнення його з посади, яку й програла...»; «Колишній генеральний директор ГЗК «Кварцит» реєструє на своє ім'я нове підприємство, основним видом діяльності якого є добування корисних копалин, а потім бере у банку в оренду майновий комплекс підприємства, на якому працював багато років.»; «А чому колишнє керівництво «Кварциту» не виплачувало зарплатню, це при тому, що на рахунках були гроші, я відповіді не маю, відповісти може лише воно», яка була поширена [PERSON] та [PERSON] [INFO] в статті в статті «[INFO]» у газеті «Овруцький голос» [NUMBER]; 2).Спростування зробити шляхом публікації того, що вищевказана інформація «…», яка була поширена [PERSON] та [PERSON] [INFO] в статті в статті «[INFO]» у газеті «Овруцький голос» [NUMBER] є недостовірною; 3).Спростування здійснити на тій самій шпальті в газеті «Овруцький голос» й тим самим шрифтом, що й спростовувана інформація, без власних коментарів та зауважень; 4).Судові витрати покласти на відповідачів. Позов мотивований тим, що обставина недостовірності інформації, надрукованої [INFO] в газеті «Овруцький голос» [NUMBER] у статті «[INFO]», встановлена в судовому порядку рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 18.08.2014 року та рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2014 року у справі № 286/5336/13-ц; відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на спростування цієї інформації. Відповідач 1 подав письмові заперечення, в яких просить у задоволенні позову [PERSON] до редактора газети «Овруцький голос» [PERSON] та редакції газети «Овруцький голос» про спростування недостовірної інформації відмовити; справу № 286/7383/14-ц Овруцького районного суду Житомирської області за позовом [PERSON] до редактора газети «Овруцький голос» [PERSON] та редакції газети «Овруцький голос» про спростування недостовірної інформації закрити з причини спливу строків позовної давності і через те, що суд першої інстанції вже розглядав справу з цього приводу, звільнити його від сплати судового збору, як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, мотивуючи тим, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області рішення Овруцького районного суду Житомирської області в частині задоволення вимог позивача про спростування недостовірної інформації скасовано; редакція газети «Овруцький голос» не є юридичною особою; спірна публікація була надрукована в газеті [INFO], а позивач звернувся з позовом в суд про її спростування 12.11.2014 року, тобто через 1 рік та майже 4 місяці, а відтак, пропустив встановлений ст.37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» та п.2.ч.2 ст.258 ЦК України однорічний строк звернення до суду з приводу спростування недостовірної інформації. Відповідач 1 також подав заяву про закриття провадження у справі на підставі ст.205 ЦПК України, оскільки з приводу спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є судові рішення, що набрали законної сили. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Натомість представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач 1 проти вимог та доводів позовної заяви заперечив, з мотивів, викладених у письмових запереченнях та заяві про закриття провадження у справі. Заслухавши думку відповідача 1 та заслідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Овруцького районого суду Житомирської області від 18.08.2014 року у справі № 286/5336/13-ц задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Визнано інформацію, а саме: «... колишній генеральний директор підприємства протягом всього періоду перебування на цій посаді, а також і до цього періоду, перебуваючи на посаді комерційного директора, проводив діяльність, яка завдавала шкоди інтересам підприємства: не виплачував ні суму кредиту, яку взяв ГЗК «Кварцит» у банку, ні відсотки по ньому, чим навмисно нарощував борги за цим кредитом; без погодження з акціонерами і наглядовою радою підприємства здійснював відчуження майна за заниженими цінами; більшість закупівель для потреб підприємства, навмисно, здійснював через декілька фізичних осіб-підприємців за збільшеними цінами; звітував лише про прибуткову діяльність і жодного разу не доповідав, що веде збиткову діяльність. А банку-кредитору ще й надав письмову пропозицію здійснити стягнення за кредитним договором шляхом передачі права власності на майновий комплекс»; «Але, звільнений керівник не хотів заспокоїтися, він, уже не перебуваючи на цій посаді, видає ряд наказів, і за спиною власників, за допомоги головного інженера цього ж підприємства, коїть протиправні дії, фактично підробляючи документи для передачі майнового комплексу «Кварцит» в руки банку.»; «А знаєте до чого призвели такі дії цих осіб? Вони призвели до лютневих подій, коли ввечері, невідома група людей зі зброєю увірвалась на територію підприємства, виставила на вулицю всіх працівників підприємства, чим фактично здійснила захоплення підприємства і зупинила всю його виробничу діяльність.»; «Роботу ГЗК «Кварцит» з колективом близько 300 осіб було повністю паралізовано, паралізовано амбіційністю однієї людини, яка пішла ще далі, та звернулась ще й до суду з позовом про протиправне звільнення його з посади, яку й програла...»; «Колишній генеральний директор ГЗК «Кварцит» реєструє на своє ім'я нове підприємство, основним видом діяльності якого є добування корисних копалин, а потім бере у банку в оренду майновий комплекс підприємства, на якому працював багато років.»; «А чому колишнє керівництво «Кварциту» не виплачувало зарплатню, це при тому, що на рахунках були гроші, я відповіді не маю, відповісти може лише воно» опубліковану в статті «[INFO]» в газеті «Овруцький голос» [NUMBER] недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію. Зобов'язано [PERSON], [PERSON] опублікувати у газеті «Овруцький голос» не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням законної сили спростування тим же шрифтом українською мовою, що й спростовувана інформація, під заголовком «Спростування» та на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується, інформацію наступного змісту: ««Спростування» «В статті «[INFO]» в газеті «Овруцький голос» [NUMBER] було розміщено наступну недостовірну інформацію «<...>». Відповідно до судового рішення [PERSON], [PERSON] спростовують дану недостовірну інформацію». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 458,82 грн. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18.08.2014 року у справі № 286/5356/13-ц в частині задоволення позовних вимог про публікацію спростування інформації і в цій частині ухвалено нове рішення - відмовити [PERSON] у позові до [PERSON], [PERSON] про спростування інформації. Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2014 року у справі № 286/5356/13-ц в касаційному порядку не оспорювалось. В листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до редактора газети «Овруцький голос» [PERSON] та редакції газети «Овруцький голос» про спростування недостовірної інформації, який і розглядається судом у цій справі № 286/7383/14-ц. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України відповідачами у справі можуть бути фізичні і юридичні особи. Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації; якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації; у разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція; якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. Судовими рішеннями у справі № 286/5356/13-ц, які набрали законної сили та мають приюдиційний характер, зокрема рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2014 року, встановлено, що частина інформації, опублікованої [INFO] у газеті «Овруцький голос» [NUMBER] в статті «[INFO]», яка представляє собою інтерв'ю, надане [PERSON] головному редактору та засновнику газети [PERSON], є недостовірною; однак, фізичні особи [PERSON] та [PERSON] не є тими суб'єктами, на яких згідно з чинним законодавством має бути покладений обов'язок про спростування недостовірної інформації, поширеної у друкованому засобі; [PERSON] до редакції газети «Овруцький голос» з позовом про спростування інформації не звертався. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Проте, як пояснив відповідач 1 в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, зокрема копій довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.12.2014 року та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] від 29.05.2007 року, редакція газети «Овруцький голос» немає статусу юридичної особи та не є структурним підрозділом юридичної особи; засновником газети «Овруцький голос» є [PERSON], як фізична особа-підприємець, тобто такої посади як редактор газети «Овруцький голос» в конкретному випадку не існує, оскільки ФОП [PERSON], будучи засновником та видавцем газети «Овруцький голос», просто виконує функцію редактора газети. Позов до ФОП [PERSON], як засновника газети «Овруцький голос», про спростування недостовірної інформації, [PERSON] не пред'являвся, а у вирішеній судами першої і апеляційної інстанцій справі № 286/5356/13-ц він був відповідачем як фізична особа без статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Таким чином, з огляду на викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що редакція газети «Овруцький голос», яка немає статусу юридичної особи, є неналежним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] до редакції газети «Овруцький голос» про спростування недостовірної інформації слід відмовити. Щодо цих же позовних вимог [PERSON] про спростування недостовірної інформації, заявлених до редактора газети «Овруцький голос» [PERSON], то суд вважає, що в цій частині позову провадження у справі слід закрити відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України з підстави наявності такого, що набрало законної сили рішення суду, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав. Тому

Outcome: dismissed