Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 16 жовтня 2014 року ним з відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/205/005827 автомобіля марки «Тойота Ауріс», 2013 року випуску, д.р.н. АЕ8178НІ строком дії до 17 жовтня 2015 року, у звязку з чим після настання страхового випадку 08 липня 2015 року ДТП за участю застрахованого автомобіля, який було пошкоджено внаслідок порушення ПДД іншим учасником дорожнього руху, позивач звернувся за страховою виплатою, яку відповідач добровільно не виплатив та рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року з ПАТ «СК «Універсальна» стягнуто на користь позивача сума страхового відшкодування в розмірі 192104,98 грн., яка в порядку виконання даного рішення виплачена лише 30 листопада 2016 року, тобто із простроченням виконання зобов?язань за договором від 16 жовтня 2014 року на 15 місяців, що тягне за собою відповідальність відповідача за ч.2 ст. 625 ЦК України у вигляді 3% річних від простроченої суми боргу, індексу інфляції за вказаний період, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2016 року в розмірі 7215,77 грн., індекс інфляції за період з 01 вересня2015 року по 30 листопада 2016 року в сумі 29776,27 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягаючи на його задоволенні з наведених у позовній заяві підстав, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ПАТ «СК «Універсальна», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням цього рішення заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 16 жовтня 2014 року між ПАТ «СК «Універсальна» як страховиком та [PERSON] як страхувальником укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/205/005827, де вигодонабувачем є ПАТ «Креді [PERSON]», за умовами якого страховик згідно з заявою страхувальника здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання та зобов?язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику/вигодонабувачу, а страхувальник зобов?язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором. Предметом страхування є автомобіль марки «Тойота Ауріс», 2013 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору з 00.00 год. 18 жовтня 2014 року до 24.00 год. 17 жовтня 2015 року. 08 липня 2015 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля позивача, в якій вказаний транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2016 року, яке набрало законної сили 04 червня 2016 року, у цивільній справі №203/5508/15-ц позов [PERSON] до ПАТ «СК «Універсальна», третя особа ПАТ «Креді [PERSON]», про стягнення страхового відшкодування задоволено частково; стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту №3111/205/005827 від 16 жовтня 2014 року в розмірі 192104,98 грн. та судові витрати. (а.с.5-6). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказаним рішенням встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] станом на 08 липня 2015 року складав 192104,98 грн., проте листом від 07 серпня 2015 року ПАТ «СК «Універсальна» [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, та вказані обставини згідно ч.ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають у даній справі. Відповідно до п.6.1.3 договору добровільного страхування наземного транспорту від 16 жовтня 2014 року №№3111/205/005827 страховик зобов?язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п.9.5 цього договору. За несвоєчасну сплату страхового відшкодування страховик сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від належної до виплати суми за кожен день прострочення. Пунктом 9.5 вказаного договору передбачено, що страховик зобов?язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом семи робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Пунктом 9.4 договору передбачено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом семи робочих днів з дня отримання останнього необхідного документа, що підтверджує настання страхового випадку та розмір збитків або документа, що дає підстави для відстрочки виплати страхового відшкодування. Про відмову у виплаті страхового відшкодування або прийнятті рішення про відстрочку виплати страховик протягом 15 робочих днів з моменту прийняття такого рішення повідомляє страхувальника /вигодонабувача) письмово, з викладенням мотивації прийнятого рішення або обґрунтування причин відмови. У разі надсилання повідомлення поштою час поштового обігу не враховується. Як встановлено судом та підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02 березня 2017 року №7ТJ98GEMG0SQ0TCT (а.с.21) страхове відшкодування позивачу виплачено в повному обсязі відповідачем 30 листопада 2016 року. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Проаналізувавши норми статей 524, 533 535, 625 ЦК України, належить дійти висновку, що грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобовязання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. Саме до таких грошових зобовязань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму. Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобовязаний здійснити страхове відшкодування. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» договору добровільного страхування наземного транспорту, є грошовим зобовязанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань підлягають задоволенню та з відповідача [PERSON] «Європейський страховий союз» за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача, в межах заявлених ним вимог згідно ст. 11 ЦПК України, на його користь підлягають стягненню: 3% річних в розмірі 7215,78 грн., виходячи з наступного розрахунку: Сума боргу (грн.)Період прострочкиКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихЗагальна сума відсотків 192104.9801.09.2015 - 30.11.20164573 %7215.78 Індекс інфляції в розмірі 29759,21 грн., виходячи з наступного розрахунку: Період заборгованостіСума боргу(грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з урахуванням індексу інфляції 01.09.2015 - 30.11.2016192104.981.15529759.21221864.19 Решта заявленої позивачем суми за період з 01 вересня 2015 року по 30 листопада 2016 року стягненню не підлягає, оскільки розрахунки такої суми спростовуються наведеними судом розрахунками, проведеними згідно наведених норм закону. За результатами розгляду справи, згідно з ст. 88 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам та покладаються на відповідача.

Outcome: partial