Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що 14 листопада 1998 року померла [PERSON]. На території [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно житловий будинок. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права на нерухоме майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. Тому вона і звернулася із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] під час підготовчого засідання позовні вимоги підтримав, у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, не зявився, надіслав письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника сільської ради та вказує, що заперечень проти позову не має. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 091437, виданого [PERSON] сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 16 листопада 1998 року, встановлено, що [PERSON] померла 14 листопада 1998 року. Фактично в управління спадковим майном після смерті [PERSON] вступила позивач [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 13 листопада 2018 року № 824. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла належний їй житловий будинок та все інше майно позивачу по справі, що підтверджується заповітом, посвідченим 11 грудня 1991 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради народних депутатів [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 33. Після смерті [PERSON] в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 157/2018 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) [PERSON] Дані відомості підтверджуються повідомленням державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 1769/02-14 від 11 жовтня 2018 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51917445 від 15 травня 2018 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 травня 2018 року, копією спадкової справи за № 157/2018. Спадкодавець [PERSON] фактично являлася власником житлового будинку, розташованого в с. Борисів по вул. Коцюбинського, буд. 6 Ізяславського району Хмельницької області, проте правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що підтверджується довідкою комунального підприємства Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації від 11 вересня 2018 року № 518. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], прийняла спадщину в установленому законом порядку. Відтак, оскільки правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно відсутні, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказаний житловий будинок\~з надвірними\~будівлями в\~порядку спадкування\~за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved