Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа підприємець [PERSON], фізична особа підприємець [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Регіональний народний контроль» про визнання договору неукладеним, в якому просить прийняти рішення, яким визнати кредитний договір від 04.11.2014 року №ABHORG137360001 між ним та ПАТ «А-Банк», ЄДРПОУ 14360080 (адреса: 49074, м.Дніпропетровськ, вул.Батумська, 11) не укладеним; стягнути із ПАТ «А-Банк», ЄДРПОУ 14360080 (адреса:49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, 11) на його користь матеріальні витрати 21 грн.60 коп.; стягнути із ПАТ «А-Банк», ЄДРПОУ 14360080 (адреса: 49074, м. Дніпропетровськ, вул.Батумська, 11) на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути із ПАТ «А-Банк» на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні, надавши письмові заперечення проти позову. Представник третьої особи, в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала та просила їх задовольнити. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа підприємець [PERSON], фізична особа підприємець [PERSON] в судове засідання не з»явились, про причину своєї неявки суду не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані суду докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 04.11.2014 року надав заяву до ПАТ «Акцент- банк» про надання йому споживчого кредиту у сумі 5 тис.грн. на оплату товару, передбаченого договором від 04.11.2014 року (індивідуальний номер замовлення №СМ-657), укладеного із ФОП [PERSON] про організацію роботи із виготовлення і передачу у власність ПВХ конструкцій. Цього ж числа він був ознайомлений із Довідкою банківської установи про умови кредитування, які викладені у цій довідці та про орієнтовну сукупну вартість кредиту. Відповідно ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого -представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного вище. Позивачем було направлено письмове повідомлення, яке отримано 07.11.2014 року за №79 ПАТ «А-Банк» про відкликання своєї згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту. На даний лист банківська установа направила відповідь про те, що його повідомлення буде розглядатись лише після того, як він надасть письмове підтвердження від магазину, що товар, передбачений договором від 04.11.2014 року (індивідуальний номер замовлення № СМ -657), укладеним із ФОП [PERSON] про організацію роботи із виготовлення і передачі у власність ПВХ конструкцій ним не отриманий. Повторно, позивачем 12.11.2014 року було направлено банківській установі повідомлення про відкликання згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту, заяву про який було подано 04.11.2014 року (заява позичальника № ABHORG137360001), на адресу керівника відділення ПАТ «А-Банку» у м. Полтаві [PERSON] та 13.11.2014 року заяву Голові Правління ПАТ «А-Банка» [PERSON] відповідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у частині того, щоб банківська установа не порушувала його прав, як споживача, щодо відкликання ним своєї згоди на отримання споживчого кредиту без пояснення причин, так як він надав повідомлення у межах 14 днів, від дня передачі йому примірника укладеного договору. Указане повідомлення та заяву ним направлено банківській установі рекомендованим листом, на що є квитанція про відправлення рекомендованого листа та відмітка Полтавського відділення банку на заяві про її отримання. На указані повідомлення та заяви, ПАТ «А-Банк» надав позивачу листи - відповіді від 17.11.2014 року №20.1.0.0.0/7-20141114/34 та від 19.11.2014 року №20.1000/7-2014111/1. Указаними листами позивачу було відмовлено у відкликанні його згоди на укладання кредитного договору на споживчі товари, яке він надавав у межах 14 днів, з моменту передачі йому примірника укладеного договору. А тому, позивач вважає, що у цій частині, банківська установа порушує його права, як споживача фінансових послуг. Крім того, на думку позивача, ПАТ «А-Банк», незаконно вимагає від нього надання письмового підтвердження від магазину, а саме: довідки про те, що товар не був йому магазином доставлений, або про те, що складено акт про повернення товару. Як зазначив у своєму позові позивач, указана вимога є порушенням його прав, які передбачені ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні представник позивача зазначила, що товар (балконний блок), на придбання якого позивач мав намір оформити кредит від 04.11.2014 року, він не отримував, замовлений товар йому не доставлявся, що підтверджується листом ФОП [PERSON] від 10.11.2014 року про одностороннє розірвання договору з [PERSON], його заява від 12.11.2014 року на адресу [PERSON] із підтвердженням про її відправлення рекомендованим листом (поштова квитанція від 12.11.2014 року №3434) та акт обстеження громадськими інспекторами ГО «Регіональний народний контроль» від 20.12.2014 року. Позивач, кредитні кошти у ПАТ «А-Банк» не отримував, товар ФОП [PERSON] йому не поставляв, кредит, який оформлявся на його ім»я по якійсь, без його відому причині, відповідно кредитного договору повинен був бути направлений іншому підприємцю на розрахунковий рахунок, ніж ФОП [PERSON] - виконавцю його замовлення. Де і куди пішли кредитні кошти, які оформлялись на ім»я позивача, йому не відомо, кредитом він не користувався, тому повертати йому немає чого. Проводячи переписку із банківською установою позивач витратив 21 грн.60 коп. (копії поштових квитанцій додаються). Як зазначив в своєму позові позивач, порушуючи його права в частині безпричинного незадоволення його вимог щодо відкликання згоди на укладання кредитного договору, банк постійно телефонує, виражаючи погрози на його адресу, та вимагаючи із нього значні кошти у вигляді різних своїх винагород, тоді як він ні коштів не брав та не має якісного виробу, на який він розраховував. Це принесло йому моральні страждання, та це негативно відобразилось на його здоровї. Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. Проте, в цій частині позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог, тому така вимога є безпідставною. За таких обставин, головною підставою, що змусила [PERSON] звернутися до Банку з позовом є не погодження банком відкликання згоди позивача на укладання договору. Відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № ABHORG137360001 від 04.11.2015 р. ПАТ КБ «А-Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. з терміном користування кредитними коштами по 03.11.2017 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 0,12 % річних. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого родута аткої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ПАТ КБ «АкцентБанк» в повному обсязі виконав умови договору. Договір який укладений з Банком є дійсним, оскільки відповідає нормам чинного законодавства. Волевиявлення учасників правочину є вільним та відповідає їх внутрішній волі. Правочин спрямований на реалне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» з відкликанням згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавця кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом іх поверення за ставкою, встановленою в договорі. Тобто, позивачу в даному випадку необхідно довести факт повернення коштів кредитодавця (банка) та сплатити відсотки. Отже, в даному випадку відсутні підстави для визнання догору неукладеним. Крім того, позивачем ставиться вимога до відповідача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 750 грн., яка задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи мається копія квитанції до прибуткового касового ордеру від лютого 2015 року оплата за послуги у сумі 750 грн., видане ПП Правовою групою «Щит», проте, в квитанції не вказано, які саме послуги були надані позивачу, та чи входить до сфери діяльності правової групи надання правової допомоги, та чи була вона надана фахівцями у галузі права, або адвокатами. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed