Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

у лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що розбіжності перешкоджають її реалізувати своє право на отримання спадщини. Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містяться в матеріалах справи. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 22 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. 22 вересня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що надані документи не дають можливість встановити факт родинних відносин. Судом встановлено що, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], видане Васильківським рай бюро ЗАГС при РВ НКВС Київської області [PERSON], є матір'ю - [PERSON], [INFO]. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про одруження [NUMBER], видане Московським бюро ЗАГС м. Києва 12 квітня 1960 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». У свідоцтві про шлюб її ім'я зазначено як «[PERSON]» (російською мовою) та після отримання паспорту громадянина України зазначено - [PERSON], [INFO]. [INFO] померла мати [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до експертного висновку Київського бюро лінгвістичних експертів № 056/128-1 від 19 лютого 2015р. з практики лінгвоекспетрної діяльності відомі численні випадки розбіжностей у написані особових імен, зумовлені їх нормальною поліваріантністю, а також використанням у документальних записах розмовних, говіркових, архаїчних, гіпокористичних та субнормативних форм. Значна частотність подібних випадків виникла міжмовними впливами в ситуації контактного білінгвізму та деякими ареально-говірковими фонетичними й морфологічними особливостями. Розходження в записах особистого імені [PERSON] в документах, наданих для експертизи, пояснуються документальною фіксацією його гіпокористичної форми [PERSON]. Сучасна ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями в межах знімної парадигми. З урахуванням зазначеного запису особистого імені [PERSON] (паспорт громадянина України, запис [PERSON]) та [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON]) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Записи імені по батькові [PERSON] і [PERSON] в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 7 Постанови № 5 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], а дані факти підтверджуються документами по справі, то на підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки вона є обґрунтованою, та такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду. На підставі викладеного, куруючись ст. ст. 60, 212, 214, 215, 223, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved