overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис № 1011) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 1011 та видано відповідне свідоцтво (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 18.12.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис № 1524, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Протокольною ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.12.1999 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва зроблено актовий запис № 1524 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 25.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 854) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 р. провадження у справі відкрито та визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2009 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 854 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 23.10.2017 року вона отримала в дар 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS]. Співвласником іншої частини є відповідачі. Так як в них склався порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою, просить припинити право спільної часткової власності на будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідачі [PERSON], законний представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явились, до суду надали письмові заяви в яких просили розглядути справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним судової повістки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що 23.10.2017 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS], яка складається з: 1 - коридору загальною площею 6,4 кв.м.; 2 - житлової загальною площею 6,4 кв.м.; 3 - житлової загальною площею 18,1 кв.м.; 6 - житлової загальною площею 24,4 кв.м.; І - прибудови загальною площею 6,4 кв.м.; ІІ - прибудови загальною площею 13,4 кв.м.; (а.с.4-5). З висновку експертного земельно-технічного дослідження від 09.11.2017 №17/378 встановлено, що фактична загальна площе земельної ділянки складає 877 кв.м. між співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою, відповідно до якого [PERSON] виділяється в користування земельна ділянка площею 312 кв.м., іншим співвласникам виділяється в користування земельна ділянка площею 565 кв.м. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачі визнали позов, житловий будинок поділений в натурі на дві ізольовані частини, суд приходить до переконання що право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], слід припинити ,також необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою запропонований експертом. На підставі ст. 364 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 15.10.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2232. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2016 р., вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити та змінити її прізвище з «Войналович» на «Тараненко», наполягає на розірванні шлюбу, проти надання строку для примирення з відповідачем заперечує оскільки вже більше року проживає окремо, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.10.2015 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2232 (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, більше року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію позивача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «Тараненко». Спір про майно відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 05.08.1989 року Скадовським районним відділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №158. Сторони мають двох спільних дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з 2008 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, мешкають окремо. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила розірвати між нею та відповідачем шлюб, проти винесення заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Лихогуб». Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.08.1989, який зареєстровано Скадовським районним відділом ЗАГС Херсонської області, актовий запис №158 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №063431 виданого 17.07.2001, [PERSON] народився 28.05.2001 та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, з 2008 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Лихогуб». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 18.04.2013 року Широківською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, більше року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутністю, Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.04.2013 року, який зареєстровано Широківською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис №1 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, спільного господарства не ведуть, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Спір про майно відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з належного йому майна і заборону на його відчуження, накладені постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 15.11.2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.11.2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника, де боржником помилково зазначено позивача [PERSON], у зв'язку із чим він і звернувся до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача, Міністерства юстиції України, Субота О.В., в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову в частині вимог до Міністерства юстиції України, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Міністерство юстиції України та його посадові особи права позивача не порушували, прийняття рішення по справі не впливає на права та обов'язки Міністерство юстиції України. Представник відповідача, Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській областів судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved