Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги, мотивовані тим, що 01 березня 2017 року о 18 год. 00 хв. на нерегульованому перехресті вул. Якіра та вул. Білоруська в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем марки «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальної шкоди у вигляді завдання шкоди здоров'ю, яка була встановлена висновком судово-медичного експерта. Як зазначає позивач, та вбачається з його розрахунків майнова шкода завдана протиправними діями відповідача становить 91 487,00 грн. Окрім цього, відповідно до висновку соціально психологічного дослідження №27-07-16 від 27 липня 2016 року розумна і справедлива компенсація, за завдану протиправними діями відповідача моральну шкоду позивачу, становить 11600,00 грн. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди завданої здоров'ю в сумі 91067,00 грн.; 11600,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та витрати у вигляді витрат на консультацію огляду ЛОР лікаря ТОВ «Медичний центр Добробут поліклініка» в сумі 420,00 грн., а також соціально психологічного дослідження в сумі 1000,00 грн. Позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив суд про його задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як вбачається із заяви. Суд повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві на нерегульованому перехресті вул. Якіра та вул. Білоруська, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Skoda» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Якіра від вул. Мельникова, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно до відреагував на її зміну, при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності маневру для інших учасників руху, при повороті ліворуч з вул. Якіра на проїзну частину вул. Білоруська, не надав дорогу пішоходу [PERSON], який переходив дорогу, внаслідок чого здійснив наїзд на нього. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохода було травмовано та завдано останньому матеріальних збитків, автомобіль водія [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7-8). Згідно з п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експерта №42/Е у [PERSON] мали місце пошкодження у вигляді відкритого перелому кісток носа зі зміщенням, забійної рани спинки носа, рваної рани носо-губної складки зліва, а також садна над губної ділянки зліва. Описані пошкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), по давності можуть відповідати строку і обставинам вказаним в постанові, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасних розлад здоров'я на термін більше 6-ти менше 21-го дня (а.с. 9-10). Як вбачається з матеріалів справи, з метою відновлення завданої травми носа, позивач звернувся до ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка». Відповідно до консультаційного висновку ЛОР - лікаря, пацієнту [PERSON] поставлено діагноз - Посттравматична деформація зовнішнього носа, посттравматичне викривлення перегородки носа та рекомендовано риносептопластику, яка відповідно до даних офіційного електронного сайту ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» становить 87 567,00 грн. Відповідно до Акту здачі-прийому робіт №682588 від 22.07.2016 року, вартість консультації ЛОР - лікаря становила 420,00 грн., та була сплачена відповідачем в повній мірі (а.с. 23). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Довідки ТОВ «Науковий центр стоматології та ультразвукової хірургії» від 19 березня 2016 року Вих№2 [PERSON] було діагностовано травматичну фрактуру коронкової частини 1.1 та 2.1 зубів в межах 1/3 твердих тканин, та проведено реставрацію 1.1 та 2.1 зубів фото полімерними матеріалами, яка відповідно до Товарного чеку коштувала 3500,00 грн. Таким чином, як зазначає позивач, майнова шкода завдано протиправними діями відповідача становить 91 487,00 грн. Окрім цього, судом встановлено, що позивачу було завдано моральної шкоди, яка підтверджується висновком соціально-психологічного дослідження №27-07-16, відповідно до якого [PERSON] завдана моральна шкода внаслідок наїзду на нього 01.03.2016 року на пішохідному переході автомобіля «Шкода» днз [NUMBER], та визначено розумну і справедливу компенсацію в грошовому еквіваленті, з урахуванням індивідуальних психічних акцентуацій, соціального оточення, зв'язків і цінностей , а також меж розумності і справедливості, визначених суддівською практикою даного у розмірі 11600,00 грн. (а.с. 11-18). Відповідно до квитанції №821960 за проведення соціально-психологічного дослідження позивачем було сплачено суму у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 21). Згідно із ст. 22 ЦК України, збитки це втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її речі, а також витрати, які особа зробила або має зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до вимог ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати [PERSON] шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 91 0657,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 11600,00 грн., витрати пов'язанні з консультацією ЛОР - лікаря та проведенням соціально психологічного дослідження в сумі 420,00 грн. та 1000,00 грн. відповідно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1564,87 грн. Враховуючи викладене суд приходить до обґрунтованості та законності позовних вимог, а тому вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved