Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.12.2007 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] . Вказує, що сімейне життя не склалось, на даний час, сторони не проживають разом, не мають спільного господарства і побуту. Відносини суттєво погіршились. Вважає, що подальше спільне життя неможливе, просить розірвати шлюб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2020 відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки на її думку, сімейний розлад між подружжям має тимчасовий характер, просила надати строк на примирення. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2021 сторонам надано строк на примирення терміном до 23.02.2021. Примирення між сторонами не відбулось, у зв`язку з чим, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.02.2021 провадження по цивільній справі поновлено. В судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах, просив шлюб розірвати. Відповідач до суду не з`явилась, її представником було подано заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача. З огляду на положення ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 13.12.2007 року укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №7 (а.с. 39). Від шлюбу у сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Попри вжиття судом заходів. Спрямованих на примирення, сторони не виявили бажання примиритись. Згідно з положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку положення ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. З викладеного,

Outcome: approved