Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, 2) приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 28.01.2021, бухгалтерією за її основним місце роботи було повідомлено, що на виконання надійшла Постанова приватного виконавця Голяченка І.П. від 18.01.2021 «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника». Ознайомившись зі вказаною Постановою, вона дізналася, що приватним виконавцем Голяченко І.П. було відкрито виконавче провадження за № 64022626 за підставі виконавчого напису № 65810 виданого 05.10.2020 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 14 635,39 грн. Однак, ні виконавчого напису, ні постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала. На думку позивача виконавчий напис є незаконним, тому не підлягає виконанню, так як вчинений за відсутності документів, на підставі яких могла виникнути заборгованість та які могли б посвідчувати розмір заборгованості. Будь-яких фінансових відносин з ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» позивач не мала та не отримувала претензій про наявність заборгованості. У телефонній розмові із приватним виконавцем Голяченко І.П. дізналась, що заборгованість у сумі 14 635,69 грн. виникла за кредитом, отриманим з Райффайзен Банк Аваль. Звернувшись до відділення банку, позивач отримала відповідь, що ніяких кредитних зобов`язань перед банком не має. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 65810 від 05 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича та повернути помилково сплачену суму судового збору - 908,00 грн. 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженя без повідомленням (виклику) учасників справи. Клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості [PERSON] . Витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого за № 65810 від 05.10.2020 із доданими документами, що підтверджують безспірність заборгованості. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження за № 64022626 від 18.01.2021. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 17.03.2021. Відповідач отримав ухвалу та поштове відправлення 15.03.2021. Приватний виконавець отримав ухвалу та поштове відправлення 17.03.2021. Приватному нотаріусу ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї було направлено 11.03.2021, однак поштове відправлення повернулося до суду 05.05.2021 не врученим з довідкою «Укрпошти» з відміткою «повертається за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, які належним чином повідомленні про розгляд справи та від яких не надійшло клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.03.2021 [PERSON] звернулась до суду з клопотанням, в якому просила приєднати до справи докази, які вона отримала на підставі поданих адвокатських запитів, а саме копію виконавчого напису нотаріуса за № 65810 від 05.10.2020 та копію Договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0946/82/0500196 від 11 лютого 2014 року. 22.03.2021 на адресу суду надійшов лист-повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», в якому вказано, що на підставі вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» Товариством було надано приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. При цьому, документи були виготовленні в одному екземплярі, а їх копії не виготовлялись та не зберігаються в компанії. Крім цього, слід зазначити, що законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Оригінали вказаних документів перебувають у справах приватного нотаріуса. Тому, у ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» відсутні документи та/або їх копії, які витребовуються судом. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 05.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 65810, про звернення стягнення: з громадянки України, [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 22036372135 від 11.02.2014 року, укладеним з Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами -114/12 від 26.10.2015 є Акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами АКП-261015 від 26.10.2015 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 15/04/2016-01 від 15.04.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, оф.301, далі іменований - стягував, заборгованість за Кредитним договором 22036372135 від 11 лютого 2014 року. Строк платежу за Кредитним договором 22036372135 від 11.02.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року. Сума заборгованості складає 14135,69 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 9775,25 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4360,44 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 14635,69 грн. Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі того, що 11.02.2014 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0946/82/0500196, відповідно до умов якого остання отримала кредит. 04.01.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем відкрито ВП № 64022626 щодо виконання виконавчого напису № 65810 виданого 05.10.2020, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. 18.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем, при примусовому виконанні виконавчого напису № 65810 виданого 05.10.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2021 вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. зареєстрованого в реєстрі за № 65810 від 05.10.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 14635,69 грн., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. відкрито виконавче провадження № 64022626 та 18.01.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 05.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП № 64022626. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. За загальним правилом статей 4, 5 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84 цс 19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Безспірність заборгованості - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення як боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення. Тому повідомлення, слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19). Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164 св 19). Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0946/82/0500196 від 11.02.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала на те, що у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.01.2021 вказано, що остання має заборгованість в розмірі 14635,69 грн. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» - відповідачем за позовом. Але, вона ніколи не мала ніяких фінансових відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» і ніколи не отримувала ніякі листи-повідомлення про наявність заборгованості чи інших претензій до неї. У телефонній розмові із приватним виконавцем Голяченко І.П., їй було повідомлено про те, що заборгованість виникла за кредитом, отриманим в Райффайзен Банк Аваль. Звернувшись до відділення банку, отримала відповідь, що кредитних зобов`язань вона перед банком не має. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню із тих підстав, що статтею 87 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Отже, позивач вважає, що заборгованість, яка була стягнута за виконавчим написом № 65810 від 05.10.2020 не являється безспірною, оскільки вона не підтверджена належними доказами. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, матеріалами справи підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено, щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною, оскільки відповідачем в даній справі не були подані докази, які б доводили, що між ним та позивачем існують будь-які зобов`язальні правовідносини. Крім того, відсутні належні та допустимі докази фактичного повідомлення відповідачем позивача, як боржника про наявну заборгованість, для надання йому можливості усунути порушення за кредитним договором. Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 - 91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14), яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, нотаріус в день вчинення виконавчого напису 31.08.2020 року керувалась пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним, отже нотаріус повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Отже, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що відповідачем не підтверджено факт направлення [PERSON] та отримання нею вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а тому не доведено і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є самостійною і достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. В уточненній позовній заяві [PERSON] просить повернути їй помилково сплачену суму судового збору - 908,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п.1 ч.1, ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Відповідно до пункту 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів» повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили. У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб Оскільки позивачем при поданні позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню внесено судовий збір сплачено у більшому розмірі, ніж передбачено законом, за клопотанням позивача підлягає поверненню сума судового збору, внесена у більшому розмірі, ніж передбачено законом, а саме 908,00 грн. за квитанцією № 45 від 26 лютого 2021 року. На підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908,00 грн. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7 ст.158 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved