Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 січня 2015 року відповідач звернувся до позивача щодо надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операцій, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачу була призначена та виплачувалася вказана допомога, однак, у подальшому було встановлено, що відповідачем при зверненні за допомогою було вказано недостовірну інформацію, зв`язку з чим, виникли підстави для повернення сплаченої допомоги. Оскільки відповідач добровільно не повернув сплачену йому допомогу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення безпідставно виплаченої грошової допомоги в розмірі 16 578,17 грн., а також судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. У позовній заяві позивач просив у разі неприбуття представника позивача в судове засідання розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів, проти заочного розгляду не заперечив. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Представник третьої особи подала пояснення, в якому підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач звернувся до позивача із заявами від 19.01.2015 року, 16.08.2016 року, 16.02.2017 року та 16.08.2017 року, для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому, у вказаних заявах відповідач зробив відмітку про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (а.с. а.с. 13-16). Відповідачу, як представнику дружини [PERSON] , рішенням від 20.01.2015 року призначено грошову допомогу в розмірі 1 326,00 грн на період з 19.01.2015 року по 18.03.2015року, в розмірі 1105,00 грн на період з 19.03.2015 року по 18.05.2015 року, в розмірі 884,00 грн на період 19.05.2015 року по 18.07.2015 року (а.с. 25). Рішенням від 25.08.2016 року відповідачу призначено грошову допомогу в розмірі 884,00 грн щомісячно на період з 16.08.2016 року по 15.02.2017 року (а.с. 26). Рішенням від 16.03.2017 року відповідачу призначено грошову допомогу в розмірі 884,00 грн щомісячно на період з 16.02.2017 року по 15.08.2017 року (а.с. 27). Рішенням від 07.09.2017 року відповідачу призначено грошову допомогу в розмірі в розмірі 884,00 грн щомісячно на період з 16.08.2017 року по 15.02.2018 року (а.с. 28). Відповідно до листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 04/779-011 від 18.04.2018 року, в період з 01.07.2015 року по 15.02.2018 року відповідачу призначено та виплачено грошову допомогу на загальну суму 16 578,17 грн. (а.с. 21). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.02.2018 року № 114340130, відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , дата державної реєстрації права власності 18.06.2015 року (а.с. а.с. 29,30). Як вбачається з розпорядження № 384 від 07.03.2018 року, відповідачу відмовлено в призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при Подільській РДА від 06.03.2018 року, у зв`язку з наявністю у власності заявника нерухомого майна в Київській області (а.с. 32). 25.04.2018 року, 29.05.2018 року, 04.07.2018 року позивач звертався до відповідача щодо повернення переплати щомісячної допомоги внутрішньо переміщеним особам, за період з 01.07.2015 року по 15.02.2018 року на загальну суму 16 578,17 грн. (а.с. а.с. 18-20). Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Тобто, внутрішньо переміщеною особа може вважатись тільки тоді, коли саме непереборні обставини змусили особу змінити своє постійне місце проживання, задля уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядок № 505). Відповідно до п. 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Згідно з п. 5 Порядку № 505, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку, або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку. Відповідно до п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Суми грошової допомоги, надмірно виплачені внаслідок подання недостовірних документів, неповідомлення про зміну обставин, які впливають на виплату грошової допомоги, повертаються: уповноваженим представником сім`ї самостійно; за згодою уповноваженого представника сім`ї у повному обсязі за рахунок наступних виплат грошової допомоги; за рішенням уповноваженого органу за рахунок суми наступних виплат грошової допомоги в обсязі не менш як 20 відсотків щомісячної суми призначеної грошової допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються в судовому порядку. Пункт 12 Порядку № 505 передбачає, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved