Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 серпня 2009 року по 27 листопада 2013 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Згоди про розмір надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина між нею та відповідачем не досягнуто, у звязку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду у твердій грошові сумі у звязку з тим, що відповідач має нерегулярний та мінливій дохід. На підставі викладеного, просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача в судове засідання просить суд ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду від нього не надходило. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 05 квітня 2017 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву позивача, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 29 серпня 2009 року по 27 листопада 2013 року [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013 року. (а.с. 5, 7) Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні. (а.с. 6) Згоди про розмір надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина між [PERSON] та [PERSON] не досягнуто, у звязку з чим позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду у твердій грошові сумі у звязку з тим, що відповідач має нерегулярний та мінливій дохід. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Також матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий та незначний дохід, а тому в повній мірі не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник податку має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника та одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 180, 182, 184 СК України, та у відповідності до принципу адекватності, співмірності та розумної достатності слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 14 лютого 2017 року, і до досягнення сином повноліття. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Оскільки прожитковий мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved