Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, який згодом уточнив, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30.08.2011 року з нього на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 10.05.2011 року. На момент винесення рішення мав постійний дохід, працював у ПАТ «ММК ім.Ілліча», проте на теперішній час офіційно не працевлаштований, заробляє підробітками, що ставить у скрутне матеріальне становище. Від другого шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO]\~ Дружина знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує державну допомогу у розмірі 860 грн. щомісячно, що також зобовязує позивача утримувати дружину. Зазначив, що у теперішній час його майновий стан змінився, у звязку із чим він не має можливості сплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу у встановленому судом розмірі. Просив зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на утримання неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], стягнувши з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі ордеру від 25.10.2018 року, у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, повністю підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 14.12.2018 року, у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні уточненого позову в повному обсязі, оскільки не погоджуються з доводами позивача, вважають, що зменшення судом розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] згідно із позовними вимогами позивача не буде відповідати інтересам дитини та не забезпечить справедливий захист її прав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Так, згідно рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області\~ від 30.08.2011 року, яке набрало законної сили 09.09.2011 року, з [PERSON], [INFO], стягнуто на користь [PERSON], [INFO], аліменти на неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи утримання з 10.05.2011 року 06.03.2015 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] в Іллічівському віддлі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №59. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище\~ - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №733316, виданого 27.12.2016 року Центральним\~ районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,\~ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до копії трудової книжки серії АХ №686209 від 07.07.2003 року, 13.10.2016 року [PERSON] звільнено з ПрАТ «ММК ім.Ілліча» за власним бажанням. З 09.02.2017 року по 23.07.2017 року у Маріупольському міському центрі зайнятості отримував виплати допомоги по безробіттю. Як вбачається з довідок Департаменту соціального захисту населення від 18.10.2018 року, [PERSON] знаходиться на обліку в Департаменті соціального захисту населення та отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, з інших питань на обліку не перебуває, інших видів допомоги не отримує. Разом з цим, у відповідності до довідки про заробітну плату та інші доходи від24.01.2019 року, виданої ректором Вищого навчального закладу «Національна академія управління», [PERSON] працює у вказаному закладі за основним місцем роботи з 01.09.2011 року, загальна сума доходу за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 17881,16 грн. [PERSON] з листопада 2017 року навчається на платній основі у Київському мистецькому коледжі художнього моделювання та дизайну, за час навчання було сплачено 1850 грн., про що надані копії відповідних квитанцій. При цьому відповідно до розрахунку боргу по аліментам, наданим державним виконавцем Кальміуського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області, станом на 14.11.2018 року [PERSON] має заборгованість по аліментам на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 7709,32 грн. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи, що сімейний стан позивача змінився, він має на утриманні ще одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, що є підставою для перегляду розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки, а тому на думку суду, попередній розмір стягуваних аліментів слід зменшити. З урахуванням вказаного, а також того, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати своїх дітей та забезпечувати щонайменше їм прожитковий мінімум для сталого розвитку та існування, суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial