Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

У лютому 2016 року\~\~позивачка звернулася\~\~до суду з зазначеним вище позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05 січня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого вона передала відповідачу грошову суму у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, строком до 05 січня 2016 року. У звязку з тим, що відповідач не повернув позику у встановлений строк, позивачка у своїй позовній заяві просить суд визнати за нею право власності на належне відповідачу нерухоме майно в порядку п.п. 4.3. і 4.4. зазначеного договору позики, а саме житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який складається з позначеного на плані під літ.«А,а» - житлового будинку, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.; під літ. «Б» - сарай; під літ. «В» - сарай; під літ. «Г» - сарай; під літ. «Д» - вбиральня; № 1-5 спорудження, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Марянівка, вул. Карла Маркса, буд. 2. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позику у строк та порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 05 січня 2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивачка позичила відповідачу суму у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, строком до 05 січня 2016 року. Пунктами 4.3. та 4.4. договору позики, укладеного що 05 січня 2015 року між позивачкою та відповідачем, передбачено, що позика може бути повернута, як у грошовому еквіваленті так і шляхом передачі позикодавцю у власність нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з позначеного на плані під літ.«А,а» - житлового будинку, загальною площею 40,4 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м.; під літ. «Б» - сарай; під літ. «В» - сарай; під літ. «Г» - сарай; під літ. «Д» - вбиральня; №1-5 спорудження, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Марянівка, вул.Карла Маркса, буд.2. Зазначене вище нерухоме майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 грудня 2015 р. приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1598. На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору позики, у звязку з чим за позивачкою підлягає визнання права власності на зазначене вище нерухоме майно, що передбачено пунктами 4.3. та 4.4. зазначеного вище договору позики. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Outcome: approved