Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У травні 2020 року [PERSON] подала уточнену позовну заяву, позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пред`явила до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», [PERSON] залучений до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що позивачка є власником автомобіля марки AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] . 01.11.2016, о 12-40 год., [PERSON] , керуючи автомобілем марки Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул.. Ватутіна - вул. Медичної у м. Запоріжжі, здійснюючи обгін, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ980893 від 26.07.2016 ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» з лімітом відповідальності 100000,00 грн. 10.11.2016 позивач звернувся до ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» із заявою про виплату страхового відшкодування, 16.01.2017 страхове відшкодування у сумі 43034,06 грн. було перераховано на рахунок позивача. При цьому акт оцінки вартості відновлювального ремонту позивачу не надавався. На момент ДТП автомобіль позивача був на гарантії, а тому щоб не втратити гарантійні зобов`язання з боку продавця автомобіля, позивач була вимушена проводити ремонт свого пошкодженого автомобіля на дилерському підприємстві ТОВ «Агрокомплект». Вартість відновлювального ремонту відповідно до наряду-замовлення №Z0000033765 від 08.12.2016 склала 75573,70 грн. Вартість ремонту автомобіля була повністю сплачена позивачем. На вимогу позивача виплатити різницю між виплаченим страховим відшкодуванням і реальною вартістю ремонту автомобіля було відмовлено з посиланням на те, що позивач погодилась з сумою 40644,37 грн. Відповідно до уточненої позовної заяви, на підставі ст.ст. 979, 988, 1194 ЦК України, ст.20 Закону України «Про страхування», просить стягнути з ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на свою користь різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та реальною вартістю відновлювального ремонту автомобіля, що становить 32539,64 грн. Відповідач ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» у відзиві на позовну заяву повністю не визнає позовні вимоги [PERSON] , вказуючи, що відповідно до абзацу першого ст. 25 Закону України «Про страхування» та п. 9.1. ст. 9 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону «Про ОСЦПВ»), сума страхового відшкодування визначається згідно із умовами договору страхування. Системний аналіз статей 29, 30 34 Закону України «Про ОСЦПВ» свідчить, що страховик не відшкодовує фактичні (реальні) витрати потерпілого у межах страхової суми, а зобов`язаний: встановити розмір збитку та прийняти рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування виходячи або із вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу або у випадку фізичного знищення транспортного засобу різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Законодавство України розрізняє правове регулювання оціночної діяльності (Закон України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні) та діяльність пов`язану із визначенням розміру збитку для виплати страхового відшкодування ( п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВ»). Згідно із ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 04 листопада 2016 року до страховика звернулася [PERSON] із поясненнями потерпілого щодо події. 07 листопада 2016 року Страховиком було виконано п 34.2. ст. 34 Закону України «Про ОСЦПВ» та вжито заходи щодо визначення розміру збитку, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та фототаблицею. Відповідно до ремонтної калькуляції № 16-88754 від 09.11.2016 р. вартість ремонту автомобіля AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , складає 40644,37 грн. Згідно із п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВ» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 10 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до страховика із заявою на виплату, в якій погодилась із розміром збитку в сумі 40644,37 грн., визначеному на підставі калькуляцій №1688754. 16 листопада 2017 року (із дотримання строку передбаченого п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВ») страховик перерахував на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 43034,06 грн. Згідно із ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, позивач помилково визначив страховика у процесуальному статусі відповідача, оскільки відповідно до фактичних обставин справи настала субсидіарна відповідальність завдавача шкоди. Крім того, позивач не є страхувальником чи застрахованою особою, відповідно до полісу № АЕ/9808093 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 листопада 2016 року, майнове право позивача було порушено 01 листопада 2016 року внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] , а тому позов [PERSON] поданий поза спливом загального строку позовної давності, який складає три роки. З наведених підстав у задоволенні позову просить відмовити. Відзиву на уточнену позовну заяву ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» не надало. Представником третьої особи [PERSON] адвокатом Конюшко Д.Б. було подано відзив на первісну позовну заяву, де у запереченнях проти позову крім іншого зазначено, що позивач узгодив розмір страхового відшкодування зі страховиком, внаслідок чого деліктне зобов`язання є припиненим, розмір шкоди, заподіяної автомобілю марки AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , не перевищує розмір ліміту відшкодування відповідно до полісу № АЕ/9808093, відтак, відсутні підстави для стягнення зазначеної у позові суми із завдавала шкоди. У зв`язку з уточненням позовних вимог та зміни процесуального статусу [PERSON] зі співвідповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представником [PERSON] подано пояснення щодо уточненої позовної заяви, згідно яких проти прийняття до розгляду уточненої позовної заяви він не заперечує. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» в судове засідання не з`явився повторно, із заявою про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не звертався. Третя особа [PERSON] , його представник у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступних висновків. Cуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником автомобіля марки AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] . 01.11.2016, о 12-40 год. [PERSON] , керуючи автомобілем марки Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул. Ватутіна - вул. Медичної у м. Запоріжжі, здійснюючи обгін, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ980893 від 26.07.2016 ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із пункту 2.1. статті 2 Закону України «Про ОСЦПВ» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 1. ст. 9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з умовами полісу №АЕ/980893 від 26.07.2016, виданого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», яким було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] , страхова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування шкоди, завданої майну, становить 100000,00 грн. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 04.11.2016 [PERSON] звернулась до ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп» із поясненнями потерпілої особи щодо події. 07.11.2016 було страховиком було здійснено огляд транспортного засобу, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та фототаблицею. Відповідно до ремонтної калькуляції № 16-88754 від 09.11.2016 вартість ремонту автомобіля AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , складає 40644,37 грн. 10.11.2016 [PERSON] звернулась до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій погодилась із розміром збитку в сумі 40644,37 грн. визначений на підставі калькуляції № 1688754. Згідно страхового акту №160000088757 від 11.01.2017, розмір страхового відшкодування становить 40644,37 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування складено на підставі калькуляції № 16-88754 від 09.11.2016, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту становить 40644,37 грн. і складається з вартості деталей (знос 0%) 31628,78 грн., вартості робіт та матеріалів у сумі 9015,59 грн. Страхове відшкодування у сумі 43034,06 грн. було перераховано на користь [PERSON] 16.01.2017, що не заперечується позивачем. Автомобіль AUDI Q3, державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] на підставі до договору № 325952 від 27.01.2016р. про купівлю автомобіля, згідно умов договору, гарантія на автомобіль становить 48 місяців або 120 тис. км. пробігу, (пункт 7.2. договору). Згідно пункту 7.5.3 Договору № 325952, гарантійні зобов`язання припиняються зокрема у випадку проведення будь-яких ремонтних, діагностичних, регулювальних лакофарбових та інших робіт по гарантованому автомобілю не дилерським підприємством. Оскільки на момент скоєння ДТП автомобіль був на гарантії (пробіг 2815 км.), з метою збереження гарантійних зобов`язань з боку продавця автомобіля позивачка здійснила ремонт пошкодженого автомобіля на дилерському підприємстві ТОВ «Агрокомплект». Згідно наряду-замовлення №Z0000033765 від 08.12.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 75573,70 грн. (з ПДВ), з яких вартість робіт становить 13101,70 грн., вартість запасних частин та витратних матеріалів становить 62472,00 грн. Вартість ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля була сплачена позивачкою у повному обсязі, що підтверджується фіскальним чеком №0000001403 від 10.11.2016 на суму 33000,00 грн. та № 0000001573 від 08.12.2016 на суму 42573,70 грн. На вимогу позивача виплатити різницю між виплаченим страховим відшкодуванням і реальною вартістю відновлювального ремонту автомобіля було відмовлено з посиланням на те, що позивач погодилась з сумою 40644,37 грн. Обов`язок сплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку встановлений умовами договору страхування за полісом №АЕ/980893 від 26.07.2016, пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування», пунктом 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України. Оскільки винність водія [PERSON] в нанесені матеріальної шкоди позивачу доведена, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ «УСК ЗАТ «Княжа Вієнна Іншуранс груп», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 75573,70 грн., сума якої є меншою за ліміт відповідальності за завдання шкоди майну, вимоги позову про стягнення різниці між сумою виплаченого страхового відшкодування і реальною вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в межах заявлених позовних вимог у розмірі 32539,64 грн., є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Заява представника відповідача про застосування позовної давності до заявлених вимог задоволенню не підлягає, оскільки як вказується відповідачем, майнове право позивача було порушено 01.11.2016 внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] , з позовом [PERSON] звернулась до суду 31.10.2019, тобто в межах загального строку позовної давності, який складає три роки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved