Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду до відповідачів з позовом про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку -А, л/кухні - В, душу-Е, сараю -Б, погребу-Гпд, уборної-Д, огорожі та споруд -№1,2,3,4,5,6 та на земельну ділянку за вказаною адресою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати-[PERSON]. За час свого життя, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки, які розташовані в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріуса з заявою щодо оформлення спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу 24 квітня 2015 року постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що не було подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а саме правовстановлюючий документ щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві). Посилаючись на вказані обставини та на те, що іншим чином спір вирішити неможливо, позивач просив суд задовольнити позов. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 липня 1998 року мати позивача [PERSON] придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належав [PERSON] на підставі «Свідоцтво про право на спадщину за заповітом», посвідченого нотаріусом першої Миколаївської державної нотаріальної контори, в реєстрі за №6-1691 від 20.11.1997 року та на підставі «Свідоцтва про право на спадщину», посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, в реєстрі за №6-1378 від 17.02.1998 року, зареєстрованого ММБТІ, реєстр.№10553 від 05.12.1997 року та 27.02.1992року. Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.03.1998 року, [PERSON], яка мешкає в [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Миколаївської міської Ради народних депутатів від 27 лютого 1998 року за №140 їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0604 гектарів в межах згідно з планом. Землю передано для обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS]. Відповідно до реєстраційного посвідчення ММБТІ від 28.07.1998 року, домоволодіння в [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-проджау від 13.07.1998 р., р№2503. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS], власником будинку є [PERSON] 12 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, на яке вона матиме право за законом на момент смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, в тому числі належний їй на праві власності житловий будинок з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, що знаходиться в [ADDRESS], вона заповіла [PERSON]. [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та земельної ділянки, які розташовані в [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу 24 квітня 2015 року постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що не було подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а саме правовстановлюючий документ щодо належності земельної ділянки спадкодавцеві). Відповідно до Довідки ТОВ «Центральний 1» від 21.01.2015 року за №196, [PERSON] проживала та була зареєстрована з 08.08.1998 року по день смерті 13.03.2008 року в м.Миколаєві за адресою:[ADDRESS]. Разом з нею проживали та були зареєстровані: син - [PERSON], дружина сина- [PERSON], онук -[PERSON],онука- [PERSON], онук - [PERSON], онука -[PERSON] та родич [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 30 ЗУ України, який діяв на момент виникнення спірних відносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після її смерті, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець після смерті матері [PERSON] Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved