Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 06.02.2005 року у Грим`яцькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області за актовим записом № 1. Позов мотивовано тим, що 06.02.2005 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем після народження доньки погіршилось. Відповідач влаштовував скандали, ігнорував прохання дружини, принижував її, зловживав спиртними напоями, вів легковажний спосіб життя, не утримував сім`ю, не цікавився розвитком дочки. На теперішній час шлюбні стосунки припинені, сторони спільного господарства не ведуть, тому [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 28.11.2018 року у справі відкрито провадження. Ухвалою суду від 20.12.2018 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 19.03.2019 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить задовольнити. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з приписами ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 06.02.2005 року за актовим записом № 1 у Грим`яцькій сільській раді Віньковецького району Хмельницької області. Від шлюбу у подружжя народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю, тобто позивачем. Як випливає зі змісту позову, протягом шлюбного життя стосунки між сторонами охололи. Відповідач влаштовував скандали, ігнорував прохання дружини, принижував її, зловживав спиртними напоями, вів легковажний спосіб життя, не утримував сім`ю, не цікавився розвитком дочки. Сторони тривалий час проживають порізно, спільного господарства не ведуть, і їх шлюб носить формальний характер. Позивач примирення із відповідачем вважає неможливим, будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що на теперішній час шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. При цьому суд враховує, що в силу приписів ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, та згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України може призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Ухвалою суду від 03.01.2019 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення два місяці, однак примирення між ними не відбулось та взаєморозуміння між собою вони не досягли. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved