Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, з 09.10.2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Корольовського районного суду міста від 05.09.2013 року в справі № 296/7423/13-ц. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу відповідач не цікавився життям дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, аліменти не сплачував. В заяві також зазначила, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, перебуває у розшуку в кримінальному провадженні, тому вважає, що для повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина. Учасники справи та їхні представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та вирішити спір згідно чинного законодавства. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України та у відсутності учасників справи та їхніх представників на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави позбавлення батьківських прав визначені статтею 164 СК України, до яких віднесено, зокрема, ухилення батьками від виконання своїх обов`язків від виховання дитини. Тобто, таке ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що з 09.10.2010 року сторони перебували в шлюбі, який рішенням Корольовського районного суду міста від 05.09.2013 року в справі № 296/7423/13-ц було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Мила Києво-Святошинського району Київській області, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 06.06.2011 року, виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Києво-Святошинським районним судом Київської області в справі № 369/4945/13-ц видано виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2013 року та до його повноліття. Згідно листа в.о. начальника Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Котвицької І. від 18.11.2019 року № 97007 заборгованість зі сплати аліментів боржником [PERSON] станом на 01.11.2019 року складає 90816,86 грн. З акту обстеження житлових умов неповнолітньої дитини [PERSON] , складеного депутатом Дмитрівської сільської ради [PERSON] та свідками, затвердженого сільським головою Дмитрівської сільської ради [PERSON], слідує, що малолітній [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , де в дитини є окрема кімната, повністю упорядкована всім необхідним для комфортного проживання згідно його віку. Відповідно до характеристики [PERSON] спеціалізованої школи № 304 Святошинського району міста Києва він є учнем 2-Г класу та навчається в цій школі з 01.09.2018 року, мати [PERSON] підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські зустрічі. Батько [PERSON] жодного разу за період навчання не зв`язувався з класним керівником, не відвідував батьківські зустрічі. Як вбачається з листа начальника Голосієвського УП ГУНП у місті Києві Волошина О.С. від 18.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] перебуває в активному державному розшуку за Голосіївським УП ГУНП у місті Києві, як особа, що переховується від органів досудового розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017100010008320 від 08.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Висновком Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 31.10.2019 року визначено доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON] , [INFO] з метою захисту прав і законних інтересів дитини. Зважаючи на досліджені судом докази встановлено, що відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально її не забезпечує, не сплачуючи аліментів на утримання малолітнього сина. Тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав відповідно до ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав відповідача. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, що підтверджено документально.

Outcome: approved