Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У лютому 2017року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулось до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те що 21 січня 2014 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3681868 від 21 січня 2014року. У відповідності до умов вищевказаного договору позивач взяв на себе зобовязання у разі настання страхового випадку сплатити на корить страхувальника страхове відшкодування. Вказував, що 18 грудня 2014року року о 19 год. 10 хв. в м. Одесі на вул. Французький бульвар, 35, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Деу Ланос», державний номер [NUMBER] для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічну справність автомобіля, внаслідок чого відірвалось заднє ліве колесо, самовільно покотилось та зіткнулось з автомобілем «Фіат», державний номер [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріальних збитків. Виконуючи взяті на себе зобовязання за договором страхування, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «АХА Страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8553,76грн, які позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі (а.с.67-68,69). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, про що надав відповідну заяву(а.с.73). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 18 грудня 2014року року о 19 год. 10 хв. з вини [PERSON] в м. Одесі по вул. Французький бульвар, 35, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу Ланос», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобіля марки «Фіат», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки «Фіат», державний номер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу(а.с.33). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суд м.Одеси від 19 січня 2015року, на підставі якої відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та постановою апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015року (а.с.25-26,27-28). Відповідно до ч.3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд при винесенні рішення не зясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Фіат», державний номер [NUMBER]. 23 грудня 2014року, був проведений огляд автомобіля марки «Фіат», державний номер [NUMBER], якому внаслідок ДТП були спричиненні механічні ушкодження (а.с.37). Згідно до рахунку №31 від 24 грудня 2014року вартість відновлювального ремонту склала 9171,01гривень (а.с.48). ПрАТ «СК «АХА Страхування» був зроблений розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 8553,76 гривень(а.с.54). Майнові інтереси [PERSON], повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Фіат», державний номер [NUMBER], з 29 січня 2014 року до 28 січня 2015року були застраховані, що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №3681868 від 21 січня 2014року (а.с.12-22). Встановлено, що [PERSON] добровільно не відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду, яка була спричинена останнім в результаті ДТП. 19 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. Згідно п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 12 січня 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» здійснило [PERSON] виплату відшкодування в сумі 8553,76гривень, що підтверджується платіжним дорученням №150621 від 12 січня 2015року (а.с.57). Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди в розмірі 8553,76гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір у справі складає 1600,00грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а.с.5). На підставі ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved