Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (далі - Управління) звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь Управління кошти в сумі 11368,80 грн. для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала [PERSON] як одержувач тимчасової допомоги на сина [PERSON], [INFO], батько якого [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. Дана допомога призначалася відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189, у разі коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів, або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно норм Порядку, на підставі наданих [PERSON] довідок ВДВС Харківського РУЮ ГУЮ у Харківській області про те, що вона дійсно не отримує на свою користь аліментів з [PERSON], що мають стягуватись на утримання сина [PERSON], [INFO], на підставі виконавчого листа № 2-4525/08 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова, у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 18.09.2018 року і до досягнення його повноліття, [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на утримання дитини на період з 01.03.2013 року по 31.12.2015 року. Всього було сплачено тимчасової державної допомоги на утримання дитини на суму 11368,80 грн., що підтверджується довідками Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської облдержадміністрації. Допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи, але не більше ніж по місяць досягнення дитиною 18-річного віку включно. Після останнього строку призначення тимчасової допомоги [PERSON] за продовженням її виплати до Управління не зверталася. Управлінням був здійснений запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, було встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги, стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Враховуючи викладене, Управління просить суд стягнути з [PERSON] кошти сплаченої тимчасової допомоги на утримання дитини в сумі 11368,80 грн. для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України. В судове засідання представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позову та вказував, що не знає чому його колишній дружині [PERSON] виплачували вказану в позові допомогу, оскільки в нього відсутня заборгованість по аліментам. Відповідач зазначав, що з 2008 року надає своїй колишній дружині допомогу по утриманню спільної дитини [PERSON], [INFO], грошовими коштами, які або перераховує на карту або надає безпосередньо [PERSON] на руки, купує продукти харчування та одяг дитині в рахунок аліментів, у зв'язку із чим відсутні підстави для стягнення з нього вказаних коштів. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вислухавши відповідача, допитавши свідка, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. від усіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 18.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого був виданий виконавчий лист №2-4525 від 10.08.2012 року. Із доданої до позову копії довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 26/2865 від 12.03.2013 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 26/15858 від 06.08.2013 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 33/67877 від 05.09.2013 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.03.2013 року по 31.08.2013 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 1296 від 04.02.2014 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 2433 від 04.03.2014 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.09.2013 року по 28.02.2013 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Із довідки ВДВС Харківського РУЮ Харківської області № 34/9844 від 08.09.2014 року вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року за виконавчим листом № 2-4525 від 10.08.2012 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. У зв'язку з несплатою аліментів відповідачем, що підтверджується відповідними довідками ВДВС Харківського РУЮ Харківської області про неотримання аліментів, [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради із заявою про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, на підставі заяв [PERSON] та рішень Управління про призначення допомоги була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на період з 01.03.2013 року по 31.12.2015 року. Управлінням були здійснені заходи щодо встановлення місця проживання відповідача, згідно довідки відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та вказував, що сплачував [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], як грошовими коштами, так і покупав одяг та їжу в рахунок аліментів, проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав. Допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідача та мешкає з ним за однією адресою, пояснила суду, що надавала [PERSON] грошові кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO], купувала продукти харчування та одяг для дитини, передавала подарунки на День народження, а також вказувала, що дитина проводить в неї та відповідача канікули, під час яких знаходиться на її забезпеченні та забезпеченні відповідача. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов'язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та міг перевірити правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку. Крім того, будь-яких доказів сплати аліментів відповідачем суду не надано. Також, суд критично ставиться до показів свідка [PERSON], оскільки остання в судовому засіданні не зазначила в якій період часу та в якій сумі [PERSON] перераховувались грошові кошти в рахунок сплати аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської облдержадміністрації від 28.04.2017 року, всього [PERSON] було сплачено тимчасової допомоги на утримання дитини на суму 11368,80 грн., які Управління просить суд стягнути з відповідача для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються СК України та постановою КМУ України № 189 від 22.02.2006 року «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме». Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено: «Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Таким чином, утримання дітей це в першу чергу обов'язок батьків або осіб, які їх заміняють, а потім, як допомогу за відсутності коштів і можливостей у батьків, бере участь в утриманні дітей держава. Відповідно до частин 8-9 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Згідно із ч. 10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога). Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до пункту 7 Порядку, тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Згідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, відповідач у відповідності до положення Постанови КМУ від 22.02.2006 № 189 (п. 10), ч. 10 ст. 181 СК України зобов'язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № 243 від 30.08.2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved