Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ( надалі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 233/0358 від 18.06.2018 року в розмірі 16 043,62грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № 233/0358 від 18.06.2018 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 червня 2023 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконала, в зв'язку з чим у відповідача [PERSON] перед банком станом на 27.12.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 16 043,62 грн., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту - 13 754,90грн.; сума прострочених процентів за користування кредитом - 1856,05грн.; пеня - 351,47грн.; інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 9,00грн.; інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів - 41,38грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 12,99грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 17,83грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді від 12 лютого 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовних вимогах просив суд, справу розглянути в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с.4) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.35,36), причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, не подала відзив на позовну заяву. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогамст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ч. 1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно до укладеного договору №233/0358 від 18.06.2018 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 000,00 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18 червня 2023 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. (а.с.4-8). Згідно п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 (п'ятдесят шість) процентів річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 250,00 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року. Відповідно п.п. 4.3.1-4.3.2 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов'язання. У строки, обумовлені Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором. Згідно п. 8.3. договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми прострочення платежу. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Також відповідно п. 4.2.2. договору банк при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку. Відповідач [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином у порушення умов кредитного договору, а також ст.509, 526, 530 ЦК України зобов'язання за вказаним договором не виконувала. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.12.2018 року [PERSON] має заборгованість по кредитному договору в розмірі 16 043,62 грн., яка складається з наступного: суми простроченої заборгованості по кредиту - 13 754,90 грн.; сума прострочених процентів за користування кредитом - 1856,05 грн.; пеня - 351,47 грн.; інфляційні втрати на суму простроченого кредиту - 9,00 грн.; інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів - 41,38 грн.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 12,99 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 17,83 грн. (а.с.19). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16 043,62 грн., в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 921,00грн. На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,625,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved