Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від зазначених відносин мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Аліменти на користь третіх осіб з нього не утримуються. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримала просила його задовольнити, відповідач позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від даних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком дитини (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне проживання, виданим 20 лютого 2020 року головою ОСББ «Заводська, 34» (а.с. 7). Правовідносини між сторонами регулюються СК України. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власних дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 20 лютого 2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved