Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому був уточненим, до відповідачів про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1994 р., будинок [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Земельна ділянка з кадастровим номером 4824882601:04:008:0015 площею 0,2501 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) та земельна ділянка з кадастровим номером 4824882601:04:008:0016 площею 0,0157 га (для ведення особистого селянського господарства), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані на ім`я відповідача [PERSON] . Вказала, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю з відповідачами та підлягає поділу між ними. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, а саме: - визначити, що частка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок [ADDRESS] є рівними і становить по 1/3 (одна третя) за кожним; -- визначити, що частка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4824882601:04:008:0015 площею 0.2501 га є рівними і становить 1/3 (одна третя) за кожним; - визначити, що частка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4824882601:04:008:0016 площею 0.0157 га є рівними і становить 1/3 (одна третя) за кожним. У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна. Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнали, просить справу слухати за їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.01.1994 року, виданого виконкомом Димівської сільської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області, житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 46,00 кв.м., а саме Літ. «А-1», що складається з: кухні літ. «Б-1», сараю літ. «В-1», сараю літ. «Г-1» огорожі № 1,2, споруди [ADDRESS] та належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , право спільної сумісної власності зареєстровано 16.05.1994 року Вознесенським БТІ, реєстровий № 106. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.1990 року, що підтверджено повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2017 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 932268, виданого на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Димівської сільської ради від 20.11.2007 р. № 13, земельна ділянка площею 0.2501 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), з кадастровим номером 4824882601:04:008:0015, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 932269, виданого на підставі рішення 15 сесії 5 скликання Димівської сільської ради від 20.11.2007 р. № 13, земельна ділянка площею 0.0157 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)), з кадастровим номером 4824882601:04:008:0016, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] . Вказане також підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Після перейменування вулиць, назву [ADDRESS] \~змінено на нову назву Соборна. Відповідно до\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~355\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до положень\~ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Крім того, згідно із п. г ч. 1\~ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. Відповідно до ч.1\~ст. 120 Земельного кодексу України,\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15. Стаття 120 ЗК України\~закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. До такого висновку неодноразово приходив Верховний Суд України ухвалюючи постанови від 12.10.2016 року у справах № 6-2225 цс16,\~№ 6-253цс від 13.04.2016 року, №334/2465/14-ц від 01.11.2017 року та безлічі інших. Згідно із положеннями\~ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. Враховуючи, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та враховуючи визнання позову відповідачами в запропонованому позивачем розмірі, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, за можливе задовольнити заявлені позивачем вимоги в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у загальній сумі 1152,60 грн. (що складається з 768,40 грн. судового збору при подачі позову до суду та 384,20 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову), ухвалює покласти на позивача, за її клопотанням про це.

Outcome: approved