Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Управління праці\~та соціального\~захисту населення\~Ізмаїльської міської\~ради Одеської\~області (далі: Управління) звернулося до суду із позовом до [PERSON] мотивуючи заявлені вимоги тим, що в період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року відповідач надмірно отримала кошти у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на загальну суму 35457грн. 84коп., оскільки приховала, що отримала дохід від продажу транспортних засобів (механізмів). Управління просило стягнути з [PERSON] на свою користь надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям у розмірі 35457грн. 84коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, дали пояснення, що відповідач дійсно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям. Дійсно, 03 червня 2016 року її чоловік, [PERSON] видав довіреність з правом в тому рахунку й розпорядження, на автомобіль «VOLVO VNL», н/з [NUMBER] , 2003 року випуску, [PERSON] , який потім 07 липня 2016 року продав його за 135000грн., але про цій ані відповідач, ані її чоловік не знали, ніякого доходу від цього не отримували. Фактично автомобіль вибув з володіння, користування та розпорядження відповідача. Саме тому, при поданні декларації про доходи та майновий стан відповідач не зазначила дохід від продажу автомобіля Таким чином, відповідач вважає, що ніякої провини в її діях немає, недостовірних документів вона Управлінню не надавала. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що\~автомобіль «VOLVO VNL», н/з [NUMBER] , 2003 року випуску, був проданий 07 липня 2016 року за 135000грн. через довірену особу, а автопричіп «FRUEHAUF GRANE», н/з [NUMBER] , був проданий 18 березня 2016 року за 5000грн., які належали чоловіку відповідача, згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром № 5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області та облікових карток приватного транспортного засобу. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі Закон) державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям є щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 2.3 Порядку соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. За пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Відповідно до статті 7 Закону та пункту 10 Порядку державна соціальна допомога не призначається зокрема у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Отже в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли мали місце обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17. Суд враховує, що на час звернення [PERSON] до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та під час отримання допомоги відповідачка не отримала фактично жодного прибутку від реалізації транспортних заходів. Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію, добросовісно помилялася щодо відсутності в її сім`ї додаткового прибутку, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року у справі № 150/164/17. Крім того, суд враховує, що згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України в підтвердження своїх вимог, навпаки, відповідач довів, що ніяких дій щоб незаконно отримати допомогу вона не робив, рішення про це прийняло само Управління. Також позивач не надав жодного доказу того, що суми допомоги перераховувалися взагалі на рахунок відповідача. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Управління не обґрунтовані, не базуються на нормах закону, а тому задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується нормами ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed