overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області із заявою про призначення пенсії, їй було відмовлено, у зв'язку із тим, що у трудовій книжці допущена описка у прізвищі, а саме замість прізвища на російській мові «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Оскільки даний факт позбавляє її можливості оформити право на пенсію, просила встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника управління, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, правильність написання прізвища заявниці на російській мові підтверджується паспортом громадянина України, виданого 03.07.2001 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, а саме: «[PERSON]» . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.05.1985 р. [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]». Таким чином, після зміни прізвища заявниці з «[PERSON]» на «[PERSON]» відповідні зміни були зроблені й на титульному аркуші трудової книжки серії [NUMBER] Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, за умови, що організація, яка видала правовстановлюючий документ не має можливості внести до нього виправлення, суд вбачає достатньо умов для встановлення юридичного факту належності трудової книжки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У лютому 2015 року заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності документів. У заяві посилався на те, що він народився [INFO] року в селі Стукалівка Гребінківського району Полтавської області.З 31.10.1973 по 28.11.1975 проходив службу в Радянській Армії. З 24.02.1976 по 20.10.1976 навчався в Полтавському МПТУ № 4 по спеціальності токар. Після цього працював на різних підприємствах та обіймав різні посади. Останнім місцем моєї роботи є Автогосподарство УМВС України в Полтавській області, де з 01.06.2013 року працював на посаді водія автотранспортних засобів автомобільного відділення №1. У свідоцтві про народженні, військовому квитку, атестаті про освіту та трудовій книжці його прізвище вказано «[PERSON]». Після розпаду СРСР отримав паспорт громадянина України серії [NUMBER], в якому його прізвище зазначено на українській мові - «[PERSON]», а на російській - «[PERSON]». У [INFO] року йому виповнилося 60 років і почав збирати документи для призначення пенсії. При вивченні поданих документів в Управлінні Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави повідомили, що для призначення пенсії необхідно усунути розбіжності в документах щодо написання прізвища . Просив суд встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] та атестат [NUMBER] Полтавського МПТУ № 4 - [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03 січня 1955 року, «[PERSON]» ( на російській мові) народився [INFO] року в с. Стукалівка Гребінківського району Полтавської області. Згідно паспорту громадянина України заявника зазначено як [PERSON], [INFO]. Місце народження с. Стукалівка Гребінківського району Полтавської області. Останнє місце реєстрації зазначено [ADDRESS]. Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру видана на ім»я [PERSON]. Трудова книжка [NUMBER] від 06.11.1976 року видані на ім'я «[PERSON]», [INFO]. Атестат [NUMBER] від 06.11.1976 року про професійно-технічну освіту виданий на ім.»я [PERSON]. Листом від 12.02.2015 року № 26/Б-04 Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м.Полтави [PERSON] повідомило, що у наданих ним документах його прізвище у трудовій книжці та атестаті не співпадає з паспортними даними, що позбавляє можливості вирішити питання щодо призначення пенсії. Враховуючи, що помилка у написанні прізвища заявника у вказаних вище документах перешкоджає у оформленні ним пенсії, то суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення заяви [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

У лютому 2015 року заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві посилався на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками є дружина [PERSON] та син [PERSON]. Про оформленні свідоцтва про право власності на житло виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради від 26.04.1994 року було допущено описку та його прізвище вказано не правильно «[PERSON]». Просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1994 року виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради на квартиру [ADDRESS] - [PERSON]. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з»явився, представник позивача направив заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив задовольнити. Представник Управління майном комунальної власності міста виконкому Полтавської міської ради в судове засідання не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України [PERSON] народився [INFO] в с. Братешки, Решетилівського району Полтавської області. Місцем реєстрації з 11.06.1999 року зазначено [ADDRESS]. У довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру заявника зазначено як [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1994 року виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] 11.02.2015 року звернувся до Управління майном комунальної власності міста виконкому Полтавської міської ради із заявою про виправлення допущеної помилки у свідоцтві про право власності на житло від 26.04.1994 року. Як вбачається із листа від 16.02.2015 року №01-06-01/10/166 Управління майном комунальної власності міста виконкому Полтавської міської ради рекомендувало [PERSON] для виправлення вказаної помилки звернутись до Центру надання адміністративних послуг Полтавської міської ради. В свою чергу для надання такої послуги позивачу необхідно надати рішення суду про внесення змін до свідоцтва. Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав задоволення заяви [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У лютому 2015 року заявник звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог у заяві заявник посилався на те, що підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Піщанською сільської Ради народних депутатів № 18 від 05.07.2001 року заявнику видано державний акт на право приватної власності на землю. Однак у вищевказаному акті було допущено помилку при написанні імені заявника, замість вірного «[PERSON]», вказано «[PERSON]». Встановлення факту належності документу необхідно заявнику для здійснення права власності на земельну ділянку. З урахуванням викладеного, просив суд встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] із цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 7.420 га [PERSON], [INFO], уродженці м. Дніпропетровська, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER], виданого Піщанською сільською Радою народних депутатів 28.11.2001 року, на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Піщанської сільської Ради народних депутатів № 18 від 05.07.2001 року. Представник заявника в судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі. Представник - Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, суду надав листа, в якому просить слухати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи та надані заявником докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що заявнику [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка із цільовим призначенням - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», площею 7.420 га, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Піщанською сільською Радою народних депутатів 28.11.2001 року, на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Піщанської сільської Ради народних депутатів № 18 від 05.07.2001 року. У Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданому Піщанською сільською Радою народних депутатів 28.11.2001 року на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Піщанської сільської Ради народних депутатів № 18 від 05.07.2001 року помилково зазначено ім?я «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У лютому 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 14 січня 2013 року. Вимоги заяви обґрунтовані наступним. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року, яке набуло законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на положення ст. 154 ЦПК України, заявник просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2013 року. Позивач, відповідачі та треті особи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І. від 14 січня 2013 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], 1972 року народження. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року. За правилами ст. 154 ЦК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Приймаючи до уваги те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву [PERSON] та ухвалює скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

у лютому 2015року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 754 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] народження. У заяві зазначили, що шлюб виявився невдалим, спільне сумісне життя не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, наміри зберегти сім'ю виявилися невдалими. Спільне господарство не ведеться та шлюбні стосунки припинені з лютого 2015року. Переконані, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Зазначили, що 23.02.2015 року уклали договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні. Заявники у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що заявлені вимоги підтримують повністю та просять суд розірвати шлюб, зареєстрований між ними. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що подана спільна заява є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 754 (а.с.12). Згідно ч. 2 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 109 ЦПК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин з лютого 2015року, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 23.02.2015 року сторони уклали договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні (а.с.14-15). Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 109,111 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, їх вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У лютому 2015 року заявниця [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Полтаві ради звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: м. Полтава, пр.-кт Вавілова,13/42, кв. 297, посилаючись на те, що її син [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства та за станом здоровя він перебуває на обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері, неодноразово лікувався у стаціонарному відділенні Полтавської психіатричної лікарні. В обгрунтування даної заяви вказувала, що її син не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та навіть отримувати свої пенсійні виплати, тому зважаючи на вказані обставини остання змушена була звернутися до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Ленінської районної ради у м. Полтаві в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував та вважав за доцільне визнати [PERSON],[INFO], недієздатним та призначити заявника [PERSON], [INFO], його опікуном, встановивши над ним опіку. Суд, вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги заявниці підлягають до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ № 498812, виданого Октябрським районним РАЦС м. Полтави від 02 березня 1987 року, [PERSON] народився 05 лютого 1987 року, батьками останнього зазначені: мати [PERSON], батьком [PERSON] ( а.с.2). Згідно довідки МСЕК серії 7-66 ТЕ номер 0190135 від 11 лютого 2008 року [PERSON], [INFO], являється інвалідом І групи «Б» (а.с.3). Як вбачається з Акту судово психіатричного експерта № 311 від 25 травня 2015 року, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами. Ступінь розумової відсталості у [PERSON] є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ( а.с.24-29). При цьому, слід вказати, що згідно подання Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради від 25.06.2015 року про доцільність встановлення опіки, вбачається, що з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки , опікунська рада виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтави ради, в разі визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, вважає за доцільне встановити над ним опікуном [PERSON], [INFO] ( а.с. 45). За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про визнання особи недієздатною та призначення опікуном є законною та обґрунтованою. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У лютому 2015 року заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] його дружина [PERSON] з сином [PERSON] фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном - будинковолодінням [ADDRESS]. 20 червня 2007 року [PERSON] знявся з реєстрації в [ADDRESS] та зареєструвався у [ADDRESS], хоча фактично проживав разом з матір'ю в с.Коблиця Бородянського району, оскільки вона хворіла, потребувала догляду і сторонньої допомоги. Після смерті [INFO] [PERSON] її син [PERSON], який проживав разом з матір'ю на день її смерті, вступив у володіння та управління спадковим майном, але спадщину належним чином не оформив. Після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] вона в установлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, де їй відмовили в оформленні спадкових прав, оскільки її чоловік після смерті батьків спадковий будинок на себе не оформив. Крім цього не встановлений факт проживання покійного [PERSON] з матір'ю на день її смерті, оскільки на час відкриття спадщини не був зареєстрований за місцем реєстрації спадкодавця. Тому просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [INFO] батька [PERSON] у вигляді будинку [ADDRESS] та встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час її смерті [INFO] в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримала, викладене підтвердила. Заінтересовані особи - Мирчанська сільська рада, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представника заявниці, покази свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання [PERSON] разом з сином [PERSON] по день її смерті, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON], син [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження та про шлюб (а.с.9-13). Як вбачається з довідок Мирчанської сільської ради (а.с.23) [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] та на час смерті матері [PERSON] фактично проживав разом з нею (без реєстрації) у будинку за адресою [ADDRESS], який відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, копії інвентаризаційної справи та копії будинкової книги належить [PERSON] (а.с.17, 14-16, 18-22). Враховуючи викладене заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved