Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що 19 серпня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №777. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що фактично шлюб між нею та відповідачем розпався, з липня 2013 року вони однією сімєю не проживають. З цього часу діти мешкають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. На підставі вищезазначеного позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2004 року між позивачкою та [PERSON] у Горлівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис №777 (а.с. 8). 19 липня 2007 року народився [PERSON] та 26 січня 2013 року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі (а.с. 6,7). Із довідки №1412009156 від 20 січня 2015 року, виданої УСЗН Іллічівського району Маріупольської міської ради, вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території с. Орловське Тельманівського району Донецької області, вул. Верхня, буд. 19 в м. Маріуполь, вул. Пархоменка, буд. 14-А (а.с. 9). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб №174, [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з позивачкою в м. Маріуполі Донецької області по вул. Пархоменка, буд. 14-А (а.с. 12). Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоров'я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У звязку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги частково задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial