Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 28 грудня 2019 року шлюбу з [PERSON] , у період якого спільних дітей вони не мають. Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та бажання проживати разом і будувати сімейні відносини. На даний час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. В добровільному порядку розірвати шлюб відповідач не бажає. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципу добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13 січня 2021 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до інформації з Інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером копію ухвали суду з примірником матеріалів позову відповідач отримав 22 січня 2021 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 13 січня 2021 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопад 2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 28 грудня 2019 року у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за актовим записом № 389. Довідкою Вишнівської сільської ради від 23 грудня 2020 року стверджено, що сторони проживають окремо. Позивач має сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого відповідач не являється, що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Викладена в позовній заяві вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища узгоджується з положеннями ст.113 СК України, тому підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved