Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У лютому 2011 року до суду звернулась позивачка з зазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що власниками вказаної вище квартири є вона (2/3 частини) та її син [PERSON] (1/3 частини). Зазначила, що з 24.06.1999 року по 19.02.2009 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначила,що на час звернення до суду у спірній квартирі зареєстровані вона, її син [PERSON] та онук [PERSON], проте останній разом зі своєю матір'ю [PERSON] не проживає у квартирі з 2005 року. Посилаючись на те, що вона з 2005 року сплачує комунальні послуги за трьох осіб, хоча [PERSON] фактично проживає за іншою адресою, [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги. В суді представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Представник [PERSON], яка є законним представником відповідача позовні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав, у задоволені позову просив відмовити, при цьому зазначив, що у зняття дитини з реєстрації порушує її права. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв заперечень клопотань суду не надав, у зв'язку з зазначеним суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON], представника третьої особи Служби у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а. с. 4). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та спадкоємцем після його смерті є [PERSON], яка успадкувала 1/3 частини вказаної вище квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 5, 6). Таким чином, на час розгляду справи власниками вказаної вище квартири є : [PERSON] (2/3 частини) та її син - третя особа [PERSON] (1/3 частини). З матеріалів справи вбачається, що з 24.06.1999 року по 19.02.2009 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], під час якого у них народився син [PERSON], [INFO] (а. с. 7, 8, 9-10). З довідки форми 3 КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва від 08.12.2010 року № 873 вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] - син, [PERSON] - онук (а. с. 14). У лютому 2009 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], було розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду мі. Києва. З 2005 року неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до акту КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва від 14.02.2011 року № 503 під час відвідування вказаної квартири було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у цій квартирі не перебували. (а. с. 15). У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, якщо між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, батьки неповнолітнього мають право звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, суд доходить висновку, що неповнолітній [PERSON] був зареєстрований на вказаною адресою за згодою власника квартири. З 2005 року [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з поважних причин, оскільки його батьки розлучились. На час розгляду справи також є неповнолітнім. Відтак, [PERSON] право користування спірною квартирою не втратив. Підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено. Крім того, позивачем використано невірний спосіб захисту порушених прав, оскільки як зазначив позивач заявлені позовні вимоги пов'язані з необхідністю сплати житлово-комунальних послуг з урахуванням особи неповнолітнього, який фактично в квартирі не проживає. Відтак, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення частини вартості житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed