Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить припинити режим спільної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га. що розташована [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]; Вимоги обґрунтувала тим, що з 16.09.2003 року з відповідачем перебувала у шлюбі, від даного шлюбу мають двоє неповлітніх дітей, на даний час шлюбні відносини припинено. Під час шлюбу було придбано вказану. Земельна ділянка була придбана за договором купівлі-продажу, нотаріально посвідченого 30 березня 2011 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий 25 грудня 2012 року на ім»я [PERSON]. З моменту розлучення спільне майно з відповідачем не поділили. Вважає, що земельна ділянка, яка придбана під час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та подала заяву про уточнення позовних вимог та внесення змін до предмета позову в якій просить виключити відомості про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] який був виданий 25 грудня 2012 року на ім»я [PERSON] з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі і встановити порядок виконання рішення вказавши, що рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для скасування державної реєстрації права власності за [PERSON], на земельну ділянку яка розташована [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]; та державної реєстрації за [PERSON], права власності на ? зазначеної земельної ділянки у реєстраційній службі Любомльського районного управління юстиції у Волинській області. Відповідач в судовому зсіданні пояснив, що згідно договору купівлі - продажу ним була придбана земельна ділянка, що стверджено Державним актом на землю. На даний час між ним та відповідачкою мають місце неприязні відносини, тому поділ земельної ділянки зробить неможливим її подальше використання за цільовим призначенням. Земельна ділянка була придбана під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 16.09.2003 року. Відповідно до рішення Любомльського районного суду від 11 березня 2015 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 25.03.2015 року. Відповідно до договору купівлі- продажу земельної ділянки від 30 березня 2011 року [PERSON] купив у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви позивачки від 30.03.2011р., остання надала згоду відповідачу на купівлю спірної земельної ділянки. Згідно з п.«а» ч.2 ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя. Згідно з положеннями ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, навіть якщо один із них не мав самостійного заробітку. Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна. Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму об'єкта права спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, оскільки інше не визначено як домовленістю між ними так і шлюбним договором. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що майно, яке придбане за час шлюбу, а саме: земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю бувшого подружжя [PERSON] та [PERSON], а тому необхідно виділити [PERSON] ? частину вказаної земельної ділянки Що стосується додатково заявлених позивачкою уточнюючих вимог про виключення відомостей про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] який був виданий 25 грудня 2012 року на ім»я [PERSON] з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі і встановлення порядку виконання рішення суду вказавши, що рішення суду після набрання ним законної сили, є підставою для скасування державної реєстрації права власності за [PERSON], на земельну ділянку яка розташована [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]; та державної реєстрації за [PERSON], права власності на ? зазначеної земельної ділянки у реєстраційній службі Любомльського районного управління юстиції у Волинській області, суд приходить до висновку, що в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити за безпідставністю так як рішення суду є підставою для реєстрації виділеної позивачці земельної ділянки. Як вбачається з витягу технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель міста Любомль Любомльської міської ради Любомльського району грошова оцінка земельної ділянки площею 1000 м2 становить 55390 гривень, оскільки позивачці потрібно сплатити судовий збір в сумі 1% від суми позову, за земельну ділянку площею 0,0500 га. вартістю 27695 гривень, тому судовий збір становить 276,95 гривень. Відповідно до квитанції №50 від 24.04.2015 року позивачка сплатила судовий збір в сумі 554 коп., тобто зайво сплатила 276,95 гривень, який їй слід повернути. Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: partial