Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунутування позову зазначивши, що 24.02.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №93725938000 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 18117,12 грн. зі сплатою 28 % річних, зі строком повернення до 23.02.2020. 08.10.2019 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК`ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №150, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №93725938000 від 24.02.2012, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 9.10.2019 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 09-10/19, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №93725938000 від 24.02.2012. Таким чином, ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] , а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» втратив такі права. Відповідач покладені на нього обов`язки за кредитним договорам належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 08.09.2020 заборгованість за кредитним договором становить 35448,06 грн. з яких: нараховані 3 % річних 802,34 грн.; втрати від інфляції 1773,72 грн.; подвійна облікова ставка НБУ 1950,51 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 8904,20 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 2589,73 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 2335,41 грн.; заборгованість з комісії 17092,15 грн., яку позивач, а також судові витрати просить с тягнути з відповідача. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27 квітня 2021 року справу розглянуто по суті та ухвалення рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підставі викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по останньому зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, під особистий розпис у приміщенні суду), про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 24.02.2012 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №93725938000 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 18117,12 грн. зі сплатою 28 % річних, зі строком повернення до 23.02.2020. Так, як вбачається з матеріалів справи, Договір №93725938000, підписаний [PERSON] , що підтверджує те, що вона погодилася на умови надання кредиту та ознайомлена з ними. 08.10.2019 між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК`ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №150, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №93725938000 від 24.02.2012, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 09.10.2019 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 09-10/19, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №93725938000 від 24.02.2012. Таким чином, ТОВ ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до [PERSON] , а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» втратив такі права, що підтверджено копіями відповідних договорів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Як встановлено судом, позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу за кредитним договором №93725938000 та станом на 08.09.2020 заборгованість за кредитним договором становить 35448,06 грн. з яких: нараховані 3 % річних 802,34 грн.; втрати від інфляції 1773,72 грн.; подвійна облікова ставка НБУ 1950,51 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 8904,20 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 2589,73 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 2335,41 грн.; заборгованість з комісії 17092,15 грн. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з нормами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 20000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, є завищеними та підлягають зменшенню.

Outcome: partial