overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 24 листопада 2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось черз різні погляди на життя. Крім цього, він зловживає спиртними напоями на ґрунті чого влаштовує сімейні сварки, скандали. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Після розлучення її прізвище змінити на дівоче [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім цього пояснила, що вона разом із дітьми з вересня 2014 року проживає окремо від свого чоловіка у своїх батьків. З цього часу вони ніяких відносин між собою не підтримують. Відповідач до суду не з'явився. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дітей, сторони 24 листопада 2007 року зареєстрували шлюб за час якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] (а.с.4, 5, 6). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не з'явився, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд відновлює позивачці її дошлюбне прізвище як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у зв'язку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 24 лютого 1990 року вона та відповідач зареєстрували шлюб за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним алкогольними напоями на грунті чого між ними виникають різні сварки, скандали. Просить суд укладений шлюб розірвати. Її шлюбне прізвище після розлучення залишити [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився хоча був вчасно, шляхом вручення особисто судової повістки, повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд до відому не поставив. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів Позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з свідоцтв про укладення шлюбу, народження дитини, сторони 24 лютого 1990 року уклали шлюб, за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON] (а.с.11, 12). Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати у сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не з'явився, обов'язків, покладених на нього ст.55 СК України не виконує, що вказує на втрату його інтересу до сім'ї. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені по справі обставини суд доходить висновку, що шлюб носить формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам позивачки. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявляла, суд її прізвище залишає шлюбне [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 551 грн. 20 коп. документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 25 січня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. 21 серпня 2014 року у них народилась дочка [PERSON]. Спільне сімейне життя не склалось через неприязні відносини його батьків до неї, у звязку з чим, коли відповідач був відсутній вдома, свекруха в ніч з 05 на 06 липня 2015 року вигнала її з дитиною з будинку через що вона змушена була знімати квартиру. Зважаючи на це та те, що відповідач не бажає проживати разом із нею, те, що вони проживають окремо один від одного більше року, просить укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення змінити на дошлюбне Козак. Відповідач до суду не зявився. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Як вбачається з свідоцтв про укладення шлюбу, про народження (а.с.4,7), сторони 25 січня 2013 року зареєстрували шлюб, від якого у них 21 серпня 2014 року народилась дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.24 згаданого Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Згідно вимог ст.55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати у сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як зазначила позивачка, вона і відповідач більше року проживають окремо один від одного та з цього часу подружніх відносин не підтримують. Згідно ч.ч.3, 4 ст.156 Кодексу, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не зявився, обовязків, покладених на нього ст.55 СК України, не виконує, що вказує на втрату його інтересу до сімї. Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені по справі обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер який слід розірвати, оскільки його не розірвання буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивачка заявила клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища, суд змінює її прізвище з Луцик на Козак. Задовольняючи позовні вимоги суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь позивачки 841 грн. 20 коп. документально підтверджених судових витрат із яких: 551 грн. 20 коп - витрати по сплаті судового збору (а.с.1), 290 грн. витрати за надання правової допомоги адвокатом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 26 листопада 2006 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки, скандали. У зв'язку з цим вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином про судовий розгляд, судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а.с.4), сторони 26 листопада 2006 року уклали шлюб за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, до суду не з'явився, чим підтвердив втрату свого інтересу до сім'ї. Крім цього сторонам надавався термін для примирення протягом якого вони не примирились. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дітей. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить.. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 26 серпня 2011 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. 01 серпня 2012 року у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зловживання ним спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки свідком яких часто стає їхній син, що негативно впливає на його розвиток. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд вказаний шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить її прізвище після розлучення залишити [PERSON]. Відповідач до суду не зявився. За згодою позивачки зважаючи на неявку відповідача судом ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб та про народження дитини, сторони 26 серпня 2011 року зареєстрували шлюб за час якого у них 01 серпня 2012 року народився син [PERSON] (а.с.5, 6). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач заперечень на позовні вимоги не подав, до суду не зявився, що вказує на втрату його інтересу до сімї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер. Виходячи з цього його слід розірвати, оскільки таке збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дитини. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці шлюбне прізвище як вона цього просить. Задовольняючи позовні вимоги суд, на підставі ст.88 ЦПК України, стягує з відповідача в користь позивачки 243 грн. 60 коп. судових витрат понесених нею у звязку зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 26 травня 2012 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісність характер на ґрунті чого виникають постійні сварки, що негативно впливає на розвиток дитини. Переконана, що подальше спільне проживання з ним є неможливим. Просить суд укладений шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, які зазначені у позовній заяві. Після розлучення її прізивще просить змінити на дівоче [PERSON]. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що він бажає продовжувати проживати з позивачкою у шлюбі та виховувати разом із нею дочку. Просить у задоволенні позову відмовити. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, про народження дитини (а.с.5, 6), сторони 26 травня 2012 року уклали шлюб за час якого у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з постанови судді Камінь-Каширського районного суду від 09 лютого 2015 року відповідача за вчинення у стані алкогольного сп'яніння сімейної сварки, під час якої він ображав позивачку, погрожував застосуванням щодо неї фізичного насильства, притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім цього, ухвалою суду від 16 лютого 2015 року сторонам надавався строк для примирення протягом якого вони не примирились. Виходячи з досліджених доказів суд доходить висновку, що відповідач проживаючи у шлюбі своєю неправильною поведінкою проявив явну зневагу до своєї сім'ї, дружини, що унеможливлює їх подальше перебування у шлюбі, який у зв'язку з цим слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити інтересам позивачки та її і відповідача неповнолітньої дитини. Зважаючи на вказані обставини подана позивачкою заява з приводу розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі. Після розірвання шлюбу особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дочки, порушені не будуть. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд змінює позивачці її прізвище [PERSON] на дівоче [PERSON], як того вона просить. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 393 грн. 60 коп.,, а саме: 243 грн. 60 коп. - витрати по сплаті судового збору та 150 грн. - за надання правової допомоги при оформлення позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 27 квітня 1991 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, за час якого у них 17 червня 2007 року народився син [PERSON]. Під час спільного проживання виявилось, що у них різні погляди на життя у зв’язку з чим у них виникають постійні сварки, скандали. Переконана, що за таких обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить суд його розірвати. Сторони до суду не з’явились. Ними подано суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог та їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтв про шлюб, про народження дитини (а.с.3, 5), сторони 27 квітня 1991 року уклали шлюб, за час якого у них 17 червня 2007 року народився син [PERSON]. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідач позовні вимоги не заперечив, доказів на їх спростування не подав, а навпаки в матеріалах справи міститься завірена Великообзирською сільською радою заяву про згоду його на розлучення, що вказує на втрату його інтересу до сім’ї. Зважаючи на вказані обставини суд доходить висновку, що шлюб став носити формальний характер, а тому його слід розірвати, оскільки його збереження буде суперечити як інтересам позивачки так і інтересам дитини. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд залишає позивачці її шлюбне прізвище як вона цього просить.. На підставі ст.88 ЦПК України задовольняючи позовні вимоги суд стягує з відповідача в користь позивачки документально підтверджені понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивачка зазначає, що 27 квітня 1998 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул.Лісова,34 с.Ворокомле Камінь-Каширського району, яке вона прийняла як спадкоємець за заповітом. Оскільки у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на спадкові будівлі, вона не може на них отримати свідоцтв про право на спадщину через нотаріальну контору. Просить суд постановити рішення, котрим визнати за нею право власності на вказані будівлі. Сторони до суду не зявились. Ними подано письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності та про відповідно підтримання позовних вимог і їх визнання. Позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що 27 квітня 1998 року померла [PERSON], яка за життя все своє майно заповіла дочці [PERSON], позивачці у справі, що стверджено свідоцтвом про її смерть (а.с.6), та заповітом, який міститься в матеріалах спадкової справи №20 Камінь-Каширської державної нотаріальної контори. Згідно витягу з погосподарської книги Ворокомлівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області №3 за 1996-2000 роки (а.с.8), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, їй належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул.Лісова,34 села Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області, право власності на які вона в органах БТІ не реєструвала. З дня смерті спадкодавця відповідно до ст.525 ЦК України (в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини) відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на вказаний житловий будинок, господарські та надвірні будівлі, яку мають право успадкувати спадкоємці за заповітом. Позивачка після смерті спадкодавця прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, а тому відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.) вважається такою, що прийняла її. Дана обставина стверджена вищезгаданою спадковою справою №20 Камінь-Каширської державної нотаріальної контори щодо майна померлої [PERSON] Зважаючи на встановлені судом обставини, те, що згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє згадану установу можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину, позивачку слід визнати власницею цих будівель. Задовольняючи позовні вимоги суд з відповідача судового збору в користь позивачки не стягує, оскільки сільрада права власності на спадкове майно не оспорювала і не оспорює.

Outcome: approved