Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду міста [PERSON] знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сімекс» (далі ОСББ «СІМЕКС») про зобовязання здійснити перерахунок заборгованості та спонукання до надання комунальних послуг. Позивач, відповідно до уточненої позовної заяви, відповіді на відзив (т. 1 а.с. 2-5, 107-120, т. 3 а.с. 121-127), свої вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира є частиною житлового комплексу, у якому створено обєднання співвласників «СІМЕКС» багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, №3Б про провулку Дунаєва. Позивач є споживачем комунальних послуг, які надаються відповідачем і має здійснювати їх оплату у порядку та строки, встановлені законом. Вартість комунальних послуг в ОСББ «СІМЕКС» визначаються тарифами, не затвердженими загальними зборами членів обєднання, а правлінням відповідача самостійно, без погодження із загальними зборами та неодноразово змінювалися в одноособовому порядку. Позивач частково здійснював оплату комунальних послуг. Позивачеві 28.12.2015 року з інформації, наданої відповідачем, стало відомо про наявність заборгованості із сплати комунальних послуг. Із фактом існування зазначеної заборгованості позивач не погоджується, її розмір вважає необґрунтованим, дії щодо припинення надання позивачу комунальних послуг протиправними. 29.10.2014 року проведені загальні збори, за результатами яких, прийняті рішення щодо затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території, зміни складу правління, затвердження статуту ОСББ у новій редакції тощо. Позивач посилається на те, що скликання та проведення зазначених зборів відбулося із порушенням вимог законодавства України, у звязку з чим, всі рішення, прийняті за їх результатами, є протиправними. Щодо затверджених зазначеним рішенням відповідача від 29.10.2014 року тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, позивач вважає їх економічно необґрунтованими та такими, що порушують його права як споживача. У звязку із зазначеним, позивач із існуванням заборгованості по сплаті комунальних послуг не погоджується, вважає її розмір необґрунтованим, завищеним, а тому дії відповідача щодо нарахування заборгованості та припинення надання комунальних послуг протиправними, а самого відповідача таким, що зобовязаний нарахувати заборгованість лише на підставі тарифів, затверджених у встановленому законом порядку та продовжувати належним чином надавати житлово-комунальні послуги. Також позивач вказує на те, що звернення його до відповідача із заявами про нарахування заборгованості з урахуванням пільг для багатодітних сімей (категорії, до якої відноситься сімя [PERSON]Р.) залишилися без розгляду. Рішення відповідача від 29.10.2014 року щодо затвердження тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, на думку позивача, безпосередньо зачіпає його права та інтереси, так як встановлює для нього майнові обовязки, повязані зі сплатою внесків та платежів на утримання спільного майна мешканців будинку. У звязку із зазначеним, позивач, на його думку, має право на оскарження рішення відповідача від 29.10.2014 року. Відповідач, відповідно до відзиву (т. 3 а.с. 97-101), проти задоволення позовних вимог заперечує із наступних підстав. Відповідач, вказує, що на момент звернення до суду на дату прийняття оскаржуваного рішення 29.10.2014 року, позивач не був членом ОСББ «СІМЕКС». [PERSON] був присутнім на загальних зборах ОСББ «СІМЕКС» 29.10.2018 року і виступав на них. Як зазначає відповідач, позивач не звертався до ОСББ «СІМЕКС» із заявами про надання пільг для багатодітної сімї, а надання таких пільг не належить до повноважень ОСББ. Виходячи з положень законодавства України, позивач зобовязаний сплачувати вартість отриманих житлово-комунальних послуг, що надаються ОСББ «СІМЕКС», виходячи із технічних характеристик власної нерухомості, та зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг. Борг до цього часу не сплачено, відповідний типовий договір не укладено. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Тарасова А.В. та ухвалою якого від 30.12.2015 року було відкрито провадження по справі. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України (в новій редакції), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до п. п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У звязку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року вказана цивільна справа передана судді Бондар В.Я. Справа надійшла до судді 23.04.2018 року. Ухвалою від 27.04.2018 року суддя Бондар В.Я.: прийняв до провадження цивільну справу № 522/26367/15-ц; призначив розгляд справи в загальному позовному порядку та проведення підготовчого судового засідання на 11.06.2018 року. За результатами підготовчого судового засідання 11.06.2018 року судом постановлено: відкласти підготовче судове засідання на 02.08.2018 року, у звязку із неявкою представника відповідача. У підготовчому судовому засіданні 02.08.2018 року судом постановлено: відкласти його проведення на 26.10.2018 року, у звязку із задоволенням клопотання представника позивача. За результатами підготовчого судового засідання 26.10.2018 року судом постановлено: закрити підготовче засідання та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 19.11.2018 року. У судовому засіданні 19.11.2018 року представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що ОСББ «Сімекс» є юридичною особою, створеною відповідно до законодавства України, діяльність якого регламентована Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866-III, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (т. 2 а.с. 85). Згідно ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати обєднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачається, що діяльність об'єднань регулюється цим законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об'єднання. Позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 9). Зазначена квартира є частиною житлового комплексу, у якому створено обєднання співвласників «СІМЕКС» багатоквартирних будинків №3, №3А, №3Б по провулку Дунаєва (т. 1 а.с. 54). Згідно із протоколу № 17 Загальних зборів ОСББ «Сімекс» від 29.10.2014 року (т. 1 а.с. 61-64), загальними зборами відповідача були прийняті рішення: взяти до уваги звіт правління; звернутися до Одеської міської ради щодо оформлення земельної ділянки під жилим комплексом будинків №3, №3а, №3б по провулку Дунаєва у м. Одесі; затвердити статут ОСББ «Сімекс» у новій редакції; затвердити кошторис на утримання ОСББ «Сімекс» від 01.07.2011 року, доручити розробити новий кошторис із урахуванням тарифів, які зросли, на газ та електроенергію; уповноважити правління, у випадку заборгованості по оплаті за комунальні послуги більше одного місяця, звертатися до суду, з ініціюванням арешту майна неплатників; доручити правлінню розробити та затвердити інструкцію «Про порядок проведення ремонтних робіт у квартирах мешканців ОСББ «Сімекс»; за рахунок члена ОСББ «Сімекс» [PERSON] провести аудит фінансової діяльності ОСББ «Сімекс» за увесь можливий період; здійснювати оплату комунальних послуг авансово за поточний місяць з листопада 2014 року; встановити контрольні лічильники у щитовій; розробити заходи відповідальності за недотримання правил добросусідства та зобовязати власників, які здають квартири в оренду, надавати керуючому справами ксерокопії паспортів орендарів; доручити правлінню розібратися із виявленим фактом невідповідності заявленій площі і площі вказаній у технічному паспорті на квартиру, яка належить [PERSON]В, і провести перерахунок вартості послуг за останні три роки; звільнити [PERSON] з посади голови правління; головою правління обрати [PERSON]; затвердити склад правління: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Щодо посилання позивача, як на підставу для задоволення своїх вимог, на порушення порядку проведення загальних зборів ОСББ, то суд зазначає таке. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), членство в об'єднанні є добровільним і може набуватися одночасно з створенням об'єднання при проведенні установчих зборів, а також індивідуально, на основі письмової заяви, в будь-який момент його існування. Членство в об'єднанні розпочинається на підставі поданої письмової заяви власника за згодою об'єднання. Порядок прийняття до об'єднання визначається статутом. Членство в об'єднанні припиняється на підставі поданої письмової заяви власника приміщення або з інших підстав, відповідно до статуту об'єднання. Статтею 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту об'єднання. Загальні збори правомочні, якщо на них присутні більше половини членів об'єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх членів об'єднання. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане членам об'єднання під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься: затвердження статуту об'єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об'єднання; питання про використання об'єктів, що перебувають у спільній власності членів об'єднання; затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує визначену в статуті об'єднання; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення членів об'єднання і правління; визначення обмежень на користування об'єктами, які перебувають у спільній власності об'єднання; прийняття рішень про передачу в оренду об'єктів, які перебувають у спільній власності членів об'єднання, фізичним і юридичним особам; затвердження угод про заснування товариств або участі у товариствах. За результатами системного аналізу положень Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» суд прийшов до висновку, що рішення зборів ОСББ є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання певних відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цими підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (членів) обєднання можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Із матеріалів справи вбачається та у ході судового розгляду позивачем не спростовано належними та допустимими доказами той факт, що позивач не є (а на час проведення загальних зборів ОСББ «СІМЕКС» - не був) членом ОСББ «СІМЕКС». За таких обставин, суд виходить з того, що питання порушення порядку проведення загальних зборів членів ОСББ «СІМЕКС» не впливали на права та обовязки [PERSON] і стосувалися лише учасників (членів) ОСББ «СІМЕКС», оскільки збори співвласників багатоквартирного будинку, за своєю правовою є формою відносин, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов'язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку членів ОСББ. Щодо посилання позивача на те, що за результатами загальних зборів членів ОСББ «СІМЕКС» 29.10.2014 року прийняті рішення щодо встановлення обовязкового для [PERSON] розміру щомісячних платежів на утримання будинку та спільного майна, то суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Із матеріалів справи, зокрема протоколу № 17 Загальних зборів ОСББ «Сімекс» від 29.10.2014 року, вбачається, що питання встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги загальними зборами ОСББ «Сімекс» 29.10.2014 року не розглядалося, рішення не виносилися. Договір про ціни/тарифи між сторонами не укладався. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на позицію Верховного Суду України, викладену у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. На обґрунтування позовних вимог, позивач не довів які саме його права порушені відповідачем. Тобто позивач не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог, не надав доказів в обґрунтування позовних вимог, не спростував тих обставин, на які посилався представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень, відповідно до засад змагальності процесу за ст.12 ЦПК України. За таких обставин і правових підстав, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, у звязку з чим, у їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed