Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття. В подальшому, ухвалою суду від 06.03.2019 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 12» (далі - третя особа). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . Перед початком опалювального сезону ПАТ «Київенерго» проводив роботи по монтажу лічильників тепла. В ході цих робіт квартиру позивача було затоплено. Згідно з актом комісії представників ТОВ «Форвард-Сервіс 12» від 27.12.2017 року, причиною залиття було недбале ставлення працівників ПАТ «Київенерго». Факт завданої шкоди підтверджується Звітом про незалежну оцінку збитку внаслідок залиття квартири від 05.02.2018 року, складеним експертом ТОВ «Коапри Д», відповідно до якого збиток становить 35 714,28 грн., який позивач просила стягнути з відповідача. Також просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн., вартість експертної оцінки 1000 грн. та судовий збір. У відзиві на позову заяву відповідач ПАТ «Київенерго» зазначає, що відповідальність за заподіяну шкоду майну позивача має бути покладено на балансоутримувача житлового будинку, який не виконував свої зобов`язання належним чином. В акті про залиття відсутня дата його складання, також не зазначено і дата так званого зволоження стін, не зазначено чи це відбулось за один день чи тривало протягом певного періоду. Комісія, яка склала даний акт відбулася загальною фразою, не конкретизувавши в чому саме полягало недбале ставлення працівників ПАТ «Київенерго» та чим це підтверджується. Адже після завершення монтажних робіт зі встановлення лічильників у листопаді 2017 року, претензій від замовника не надходило. Крім того включення системи опалення квартир у будинку здійснювався персоналом обслуговуючої організації під безпосереднім наглядом власників квартир. Наголошує, що позивач не обґрунтувала та не надала доказів наявності протиправної поведінки саме відповідача, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і завданою шкодою та наявності вини відповідача в заподіянні шкоди його майну, тому просили у задоволенні позову відмовити. Третя особа у своїх письмових поясненнях вказала, що ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 12» не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] . Твердження відповідача щодо неможливості доступу до приміщення - поверхневі шафи ( грібінічні) не відповідають дійсності, оскільки ПАТ «Київенерго» як теплопостачальна організація є виконавцем комунальних послуг. Та в свою чергу зобов`язана проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період, вживати заходи до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановленні законодавством. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.03.2019 рокусудом залучено до участі в справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 12». Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору про участі у Фонді фінансування будівництва № 29-0306/2014-1 від 03.06.2014 року (а.с.4). Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( далі - Закон) - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувача) - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Судом встановлено, що ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 12» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії - є теплопостачальна організація. Так, ПАТ «Київеренго» як теплопостачальна організація є виконавцем комунальних послуг. У листопаді 2017 року працівниками ПАТ «Київенерго» проводились роботи зі встановлення квартирних теплових лічильників в поверхових шафах (грібінічна), які знаходяться на кожному поверсі житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження квартир [ADDRESS] , затвердженого 27.12.2017 року, зволоження стін в місцях загального користування та у квартири сталося в зв`язку з залиттям поверхової шафи (грібінічна) під час встановлення приладів обліку теплової енергії робітниками «Київенерго». При виконанні роботи по монтажу теплових лічильників, відбулось протікання води на підлогу шафи, в результаті вода, яка потрапила вздовж труб водо та теплопостачання, визвало намокання перекриття (а.с. 5). Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі - Правила) встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4), форма та зміст якого затверджено наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76. Факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; представників організації, яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання; представника власника приміщення та затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Акт має бути підписаний всіма членами комісії. У акті визначається склад комісії, детальний опис події, після виявлення конкретного місця та встановлення зони відповідальності Управителя/Виконавця житлово-комунальних послуг, з чітким зазначенням причини, а саме: несанкціоноване втручання власників/мешканців квартири/нежитлового приміщення у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушник сушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.). Висновки і рекомендації комісії повинні містити однозначну інформацію про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше). При комісійному обстеженні повинні бути присутніми власники/мешканці квартири, які після підписання акту членами комісії ознайомлюють під розпис власників/мешканців квартири. Вивчивши зміст акту, суд приходить до висновку, що акт, затверджений 27.12.2017 року за формою та змістом не відповідає вимогам, що встановлені у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме: відсутня дата складання акту; не зазначено площу залиття; не встановлено зони відповідальності Управителя/Виконавця житлово-комунальних послуг; не встановлено причини події, якими саме діями/бездіяльністю викликано залиття; не виключено несанкціонованого втручання власників/ мешканців квартири/нежитлового приміщення у роботу системи; відсутні висновки і рекомендації комісії щодо заподіювана шкоди; відсутня інформація щодо присутності представників позивача при здійсненні комісійного обстеження. Крім того, в порушення п. 2.3.6 Правил, акт було складено у відсутність представників ПАТ «Київенерго», як виконавця комунальних послуг з постачання теплоенергії. Позивачем була проведена оцінка пошкодженого майна. Згідно з ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до звіту з незалежної оцінки від 05.02.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику кв. [ADDRESS] , становить 35 714,28 грн., з яких вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблювальних покриттів стін - 16 828,44 грн., вартість недотриманого прибутку від простою житла, неможливості здачі квартири в оренду, - 18 885,84 грн. (а.с.7-25). Згідно ч. ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.1,4, 5 ст.319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене суд вважає, що при розгляді справи позивачем не доведено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось саме з вини відповідача. У порушення вимог закону Акт про залиття було складено у відсутність представника відповідача та не встановлено якими саме діями/бездіяльністю з боку відповідача було викликано залиття. Крім того, після звершення монтажних робіт з встановлення квартирних лічильників у листопаді 2017 року, претензій від замовника щодо якості робіт не надходило. Доказів, які б свідчили про вину відповідача та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, матеріали справи не містять. Тому, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріального збитку відсутні. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди варто зазначити, що п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди якспосіб захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з п. 3) ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку позивач не довела незаконність дій відповідача, який спричинив їй моральну шкоду, враховуючи ту обставину, що підстав для задоволення позовних вимог немає, причинно-наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями з боку відповідача не встановлено. Крім того, позивачем не надано жодних доказів завдання їй моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат на проведення експертної оцінки та судовий збір, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. Розглядаючи справу на підставі наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed