Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до Калінінської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON], померлого [INFO], та своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після його смерті. Її батько 27 березня 2012 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки площею 4,97 га в межах згідно з планом, розташованої на території Калінінської сільської ради, однак отримати державний акт на право власності на дану частку земельної ділянки за життя не встиг, тому позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 3/4 частки вищезазначеної земельної ділянки. У судове засідання позивачка, представники позивачки та відповідача не з'явилися, кожен окремо надали суду заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутністю, представник позивачки [PERSON] просив позов задовольнити, представник відповідача Ченксьова Н.Г. позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що позивачка [PERSON] (а.с. 5-6) є дочкою та спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] (а.с.7-8, 24). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 березня 2012 року [PERSON] успадкував після смерті [PERSON], померлого [INFO], 3/4 частки земельної ділянки площею 4,97 га в межах згідно з планом, розташованої на території Калінінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим. Вартість спадкового майна - 16841,18 грн (а.с. 9). У зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів, [PERSON] відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Калінінської сільської ради Красногвардійського району АР Крим (а.с. 10). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що вищевказана земельна ділянка на законних підставах була успадкована померлим [PERSON] після смерті його батька [PERSON], однак [PERSON] не встиг за життя отримати державний акт про право власності на землю, який є правовстановлюючим документом. Позивачка [PERSON] є дочкою та єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] першої черги за законом, своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 334, 392, 1223, 1261 ЦК України,

Outcome: approved