Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з 07 травня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 08 січня 2014 року розірвано. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Стверджує, що донька проживає разом з нею та частково знаходиться на її утриманні. Пояснює, що відповідач проживає окремо, добровільної згоди про сплату аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто. Зазначає, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 лютого 2015 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця і до досягнення сином повноліття. Вказує, що на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому їй тяжко утримувати дітей. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у запропонованому вище розмірі, оскільки перебуває на обліку у Відділенні виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Здолбунівському районі та отримує пенсію по інвалідності, внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання інвалідам ІІІ групи. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в запропонованому розмірі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, проживає окремо від сім'ї, що є підставою для стягнення аліментів. Вимога позивача про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитиниє законною і передбачена ст.183 СК України, оскільки відповідач на даний час отримує пенсію по інвалідностіі має змогу виплачувати кошти на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує пенсію, і має можливість виплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позов до суду предявлений 07 травня 2015 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дітей повинні стягуватися з указаної дати. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved