Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 11 червня 2010 року між приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та позивачем було укладено договір № 89 надання агентських послуг у страхуванні. Відповідно до умов якого позивач прийняв на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем Довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги, а саме укладати договори страхування та видавати їх страхувальникам, приймати страхові платежі за договором страхування та забезпечувати їх своєчасне та повне перерахування Довірителю. 12 червня 2012 року між приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Купуй поліс» було укладено додаткову угоду до договору №89 від 11 червня 2010 року. Згідно п.п.1,2 Додаткової угоди сторони дійшли згоди змінити п.2.1.28 Договору доручення № 89 від 11 червня 2010 року, виклавши його наступним чином: права та обов'язки за цим договором можуть передаватися третім особам. При передачі прав та обов'язків третім особам Повірений зобов'язаний укласти договір. Так, відповідно до укладеного [PERSON] з однієї сторони та позивачем з іншої сторони, Договору доручення №59012 «Про надання агентських послуг» від 11.06.2012 року позивач передоручив, а відповідач прийняв на себе обов'язки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладання договорів страхування від імені та за дорученням позивача. Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв бланки договорів страхування, які є суворої звітності. Однак відповідач не виконав всі умови договору та не повернув усі бланки договорів страхування, розрахунок не здійснив. Згідно акту про видачу бланків договорів страхування №1 від 11.06.2012 року позивач передав, а відповідач прийняв бланки полісів ОСЦПВВНТЗ з АВ 4930601 по 4930620 в кількості 20 штук. Проте станом на 04.08.2014 не зважаючи на вимоги позивача, відповідач так і не повернув 20 бланків договорів страхування. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 127 733,60 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву щодо розгляду справи у його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з'явилася. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй Поліс» укладено договір доручення (надання агентських послуг у страхуванні), за яким довіритель ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» доручає, а повірений ТОВ «Купуй Поліс приймає на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги. 12 червня 2012 року між сторонами укладено додаткову угоду, за якою права та обов'язки за цим договором можуть передаватися третім особам (агентам). При передачі прав та обов'язків третім особам повірений зобов'язаний укласти договір (а. с. 5-13). 11 червня 2012 року між ТОВ «Купуй Поліс» та [PERSON] було укладено договір доручення № 59012 «Про надання агентських послуг» терміном дії один рік, відповідно до якого ТОВ «Купуй Поліс» передоручив, а відповідач [PERSON] прийняв на себе обов'язки по наданню фізичним і юридичним особам страхових послуг шляхом укладення договорів страхування від імені та за дорученням ТОВ «Купуй Поліс». Згідно договору на [PERSON] було покладені обов'язки, передбачені п. 2.4.8 - надавати відомості про укладені договори страхування щоденно уповноваженому представнику ТОВ «Купуй Поліс» шляхом направлення інформації про укладені договори або шляхом направлення копій полісів на електронну адресу; п. 2.4.9 - надавати звітні примірники договорів страхування (страхових полісів); квитанції; копії платіжних доручень; звіти за встановленою формою щоденно; п. 2.4.10 - за першою вимогою надавати звіт про свою діяльність при виконанні договору та нереалізовані договори страхування (страхові поліси); п. 2.4.11 - за першою вимогою, протягом п'яти робочих днів, повернути нереалізовані договори страхування (страхові поліси). ТОВ «Купуй Поліс» свої зобов'язання за договором доручення виконав, надавши відповідачу бланки договорів страхування (бланки суворої звітності). Так, 11 червня 2012 року [PERSON] отримала бланки полісів ОСЦПВВНТЗ в кількості 20 штук за номерами з АВ 4930601 по 4930620 в кількості 20 штук (а.с.14). Однак [PERSON] не було повернуто зазначені страхові поліси (а.с. 14). Згідно п. 6.1.1 договору доручення, у випадку неповернення страхових полісів, вони вважаються втраченими, а за їх втрату агент [PERSON] несе відповідальність в розмірі річного максимального страхового платежу, який можна було б отримати за втраченим полісом в разі його реалізації у відповідності до встановлених до нормативними актами порядків розрахунку. Згідно п. 2.1.2 договору доручення, в разі виявлення порушень, допущених агентом при виконанні ним своїх обов'язків за цим договором, товариство має право розірвати цей договір в односторонньому порядку. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки договір, укладений між сторонами, на даний час розірвано, у [PERSON] виникли обов'язки щодо повернення невикористаних полісів або коштів, а також коштів, отриманих за використані поліси. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1 277,33 грн.

Outcome: approved