Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на свою користь 4 278,48 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 44,65 грн інфляційну складову боргу, 87,32 грн три проценти річних від простроченої суми та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що за адресою: [ADDRESS] відповідачем споживається електрична енергія. ТОВ «Київські енергетичні послуги» відкрито особовий рахунок побутового споживача електроенергії №02017414704 на підставі пред`явлення [PERSON] правовстановлюючих документів на квартиру та у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії». Станом на 24.10.2019 у відповідача утворилась заборгованість за спожиту електроенергію, яка становить 4 278,48 грн, що виникла з січня 2019 р. Враховуючи викладене просить стягнути існуючу у відповідача заборгованість та штрафні санкції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на розрахунковому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , обліковується заборгованість за спожиту електроенергію, яка розрахована ТОВ «Київські енергетичні послуги» у розмірі 4 278,48 грн (а.с. 16). Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не зареєстрований (а.с. 31). На підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київській енергетичні послуги» діє на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 №429 (а.с. 23-25). Відповідно до ст. 11 ЦК України, крім договорів, цивільні права та обов`язки виникають також з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, постачання електричної енергії споживачу, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією. Згідно п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (далі - Правила), розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Вартість електроенергії визначається як добуток обсягу споживання електроенергії на тариф, що діяв у періоді, за який здійснюється оплата. Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із положенням п. 48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ТОВ «Київські енергетичні послуги» заборгованості за електроенергію, спожиту за адресою: [ADDRESS] , оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач є споживачем послуг позивача за вказаною адресою, враховуючи, що відповідач не зареєстрований за вказаною адресою. В матеріалах справи відсутні дані про наявність у відповідача права власності на житлове приміщення за спірний період, тому суд позбавлений можливості встановити споживача послуг, наданих позивачем за вказаною адресою, при цьому позивачем не надано доказів того, що відповідач відкривав особовий рахунок, що обліковує заявлену позивачем заборгованість. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремо, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованим та таким, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. У порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed