Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

У поданій\~в суд\~позовній заяві\~позивач [PERSON] \~просить шлюб,\~укладений із\~відповідачем [PERSON] \~та зареєстрований\~18\~листопада 2011\~року Виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району у Рівненській області /актовий запис №5/, розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю, а відповідач з травня 2019 року проживає окремо, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Оскільки відповідач офіційно не працює, проте отримує мінливі доходи, тому має можливість сплачувати аліменти на дітей. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів на дітей та просить стягувати у розмірі 1/3 частки його доходів. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю. Відповідач позовні вимоги визнав частково з наведених у відзиві мотивів. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено та підтверджується відповідними свідоцтвами, що позивач [PERSON] та [PERSON] з 18 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області /актовий запис №5/, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Також, статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає достатніх коштів на утримання своїх дітей, які проживають з матір`ю, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Частиною 3 ст.181\~цього ж\~Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст.183 СК України закріплено право того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене, відсутності належних і допустимих доказів про доходи відповідача та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину суд вважає, що розмір аліментів на дітей слід визначити у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Позов до суду пред`явлений 05 грудня 2019 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати. При постановлені\~рішення згідно\~положень ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає до\~стягнення у\~дохід держави\~судовий збір\~на загальну\~суму 1536,80\~грн.,\~а саме,\~з позовних\~вимог про\~стягнення аліментів\~у розмірі\~768,40\~грн.,\~оскільки позивач\~звільнена від\~їх сплати,\~а також в сумі 768,40 грн. з вимог про розірвання шлюбу, сплату якого було відстрочено до ухвалення судового рішення. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved