Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 33 по вул. Лісовій в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2013 року, помер його батько, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок № 33 по вул. Лісовій в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області. Подавши своєчасно до Фастівської державної районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, 19.03.2015 року отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в\~ якій просить суд розглянути позов без участі представника сільської ради, проти позовних вимог гр. [PERSON] не заперечує та просить прийняти рішення відповідно до законодавства України. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОК №277000 від 29.04.2013 року [PERSON], помер 28.04.2016 року (а.с.8). Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] 1-АГ №361733 від 01.06.1967 року позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.9). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти, син [PERSON] та донька [PERSON]. З матеріалів спадкової справи №422/2014 померлого 28.04.2013 року, [PERSON] вбачається, що 16.12.2014 року позивач [PERSON], звернулася із заявою до Фастівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, в свою чергу, донька померлого, [PERSON] подала до Фастівської районної державної нотаріальної контори заяву, в якій повідомила, що строк для прийняття спадщини вона пропустила, в суд з позовом про надання їй додаткового строку достатнього для прийняття спадщини після смерті батька звертатися не буде. (а.с.45, 50). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з відмови Державного нотаріуса [PERSON], позивач звертався до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що не додано жодного правовстановлюючого документу. (а.с. 13). Згідно довідки № 289 від 19.03.2015 року виданої Комунальним підприємством Фастівської міської ради «Фастівське БТІ» про те, що згідно архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ» станом на 01.01.2013 року, житловий будинок № 33 по вул. Лісова в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області не про інвентаризований та по праву приватної власності не зареєстрований. Первинну інвентаризацію домоволодіння проведено 10.03.2015 року на ім'я [PERSON]. Інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 10.03.2015 року, становить 45062 гривні. (а.с. 14). Як вбачається із Довідки № 02-22/214 від 30.04.2013 року, виданої Дмитрівською сільською радою Фастівського району Київської області, про те, що [PERSON] за власні кошти поховав свого батька [PERSON], який помер 28.04.2013 року, разом з ним проживав та вів спільне господарство, доглядав батька до дня смерті. (а.с. 11). Даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що позивач [PERSON] проживав разом з померлим батьком, доглядав за ним до самої смерті, спадщину не може оформити у звязку з відсутністю документів на спадковий будинок. Відповідно до довідки № 153 від 24.02.2016 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради, померлий 28.04.2013 року [PERSON], на день смерті був прописаний і проживав [INFO]. Його спадкове майно складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Дмитрівка по вул. Лісова, 33; земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою с. Дмитрівка, вул. Лісова,33 та земельної ділянки (паю) площею 2,7168 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта серії ЯГ № 229856 від 11.05.2006 року.(а.с.32). Оскільки, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, написав нотаріусу заяву про прийняття спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON], тому він вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем\~ було надано суду достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що\~ позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved