Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа Броварський районний відділ Управління Державної міграційної служби в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок за № 25 по вулиці Толстого у м. Бровари Київської області. Крім нього в будинку зареєстровані двоє його синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично з позивачем у будинку проживає його дружина [PERSON]. Як зазначає позивач, з січня 2014 відповідач за невідомих обставин за місцем реєстрації не зявляється. Його речей вдома немає, місце знаходження не відоме. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, але зареєстрований, у позивача виникають певні проблеми із оформленням субсидії. На підставі вищевикладеного, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 25, що розташований по вул. Толстого у м. Бровари Київської області, та просить зняти його з реєстраційного обліку в даному будинку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та надав аналогічні пояснення фабулі позовної заяви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав листа, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, а також свідків по даній справі. дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.05.1993 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 25, що розташований по вулиці Толстого в м. Бровари, Київської області. (а. с. 5). Як вбачається із будинкової книги, житловий будинок за № 25, що розташований по вулиці, Толстого в м. Бровари, Київської області належить [PERSON]. На даній житловій площі зареєстровані: [PERSON], [INFO] голова сімї, [PERSON], [INFO] син, та [PERSON], [INFO] син. (а. с. 7-13). Згідно депутатських актів від 10.11.2014 року за № 17-14/302 та 22.01.2015 року за № 17-15/318, складених депутатом Броварської міської ради VI скликання [PERSON], за адресою по вул. Толстого, буд № 25 крім [PERSON] також зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] по факту не проживає за вказаною адресою (а. с. 15-16). Відповідно до даних довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Київській області від 24.03.2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 24-а). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який є сусідом позивача по справі, пояснив, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою вже декілька років. Особисто від не бачив його вже 8 років. На даний час не відоме місце його фактичного проживання. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що вони із відповідачем [PERSON] дружили з дитинства, але вже років 2 він його не бачив.На даний час не відоме місце його фактичного проживання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача [PERSON] зазначила, що відповідач її син. У нього є діти, вони живуть окремо. У грудні 2013 року її син [PERSON] повернувся із місця позбавлення волі, і потім десь пішов. Де він зараз перебуває, свідок не знає, ніяких дзвінків, ні повідомлень від нього немає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] його брат. Він не проживає [INFO] із грудня 2013 року. На даний час не відоме місце фактичного проживання брата. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, які свідчать про відсутність без поважних причин [PERSON] понад один рік у будинку № 25, що розташований по вулиці Толстого в м. Бровари, Київської області, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування даним будинком підлягають задоволенню. Вимоги позивача в частині щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку будинку задоволенню не підлягають, так як вони є передчасними, оскільки згідно ст. 7 Закону України «Про свободу та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial