Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

У провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно кредитної заборгованості в розмірі 795 960,46 гривень, та внесення змін до договору про іпотечний кредит №1593 від 20.09.2007 року: в п.1.2 слова та цифри «на 240 місяців» з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 вересня 2027 року, замінити «терміном остаточного погашення кредиту встановити дату 14 грудня 2012»; в п.1.5. «останній платіж в рахунок погашення кредиту здійснити не пізніше 20 вересня 2027 року» замінити на «терміном остаточного погашення кредиту встановити 14 грудня 2012 року». Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.12.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення кредитної заборгованості та внесення змін до договору - задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість: по виплаті договору кредиту №1593 від 20.09.2007 року у розмірі 795960,46 гривень, яка складається з: прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01.10.2007 року по 15.02.2013 року у розмірі 626316,26 гривень; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2008 року по 15.02.2013 року у розмірі 6693,95 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.10.2007 року по 15.02.2013 року у розмірі 162950,22 гривень Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», витрати по оплаті судового збору у розмірі 1609,50 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1609,50 гривень. В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про внесення змін до договору про іпотечний кредит №1593 від 20.09.2007 року відмовлено. 26.12.2018 року заявник [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 03.12.2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, внесення змін до договору. Заявник вказував, що не був сповіщений про дату, час та місце проведення судового засідання, проживав у іншому місті на час винесення рішення по справі. Заявником зазначено, що кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів, а також неустойки. Крім того, при винесення 03.12.2013 року Київським районним судом м.Одеси зазначеного заочного рішення, він, внаслідок своєї відсутності та необізнаності, не представив заяву про застосування строків позовної давності. 17.01.2019 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси заяву про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 03.12.2013 року по цивільній справі №1512/17116/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено, рішення суду скасовано, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимого задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачі у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 26 жовтня 2010 року позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволені, стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 1218701,36 гривень. Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 03.12.2013 року було позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та внесення змін до договору - задовольнити частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заборгованість: по виплаті договору кредиту №1593 від 20.09.2007 року у розмірі 795960,46 гривень, яка складається з: прострочені проценти за користуванням кредитом за період з 01.10.2007 року по 15.02.2013 року у розмірі 626316,26 гривень; пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2008 року по 15.02.2013 року у розмірі 6693,95 гривень; пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.10.2007 року по 15.02.2013 року у розмірі 162950,22 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1609,50 гривень. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», витрати по оплаті судового збору у розмірі 1609,50 гривень. В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , [PERSON] про внесення змін до договору про іпотечний кредит №1593 від 20.09.2007 року відмовлено. Згідно з рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27.02.2013 року договір поруки до кредитного договору № 1593 від 20 вересня 2007 року, укладений між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», визнано припиненим. Суд звертає увагу на судову практику, яка склалася стосовно спірних правовідносин. З метою забезпечення прогнозованості правозастосовної практики Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а тому вимоги про їх стягнення у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду, задоволенню не підлягають. Відповідно до пункту 3.4. кредитного договору №1593 від 20.09.2007 року Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання Позичальником або Майновим поручителем будь-яких зобов`язань за цим договором або невиконання чи неналежного виконання Позичальником або Майновим поручителем будь-яких зобов`язань за іпотечним договором (а.с. 8). Виконання позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми кредиту і належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку (а.с. 9). Вимога Банку щодо погашення боргу за кредитним договором від 17.02.2009 року була отримана відповідачем 27.02.2009 року. Згідно вимоги Банку щодо погашення боргу за кредитним договором від 17.02.2009 року, яка була отримана відповідачем 27.02.2009 року, Банк вимагає від відповідача на протязі 30 днів з моменту отримання даної вимоги погасити борг за кредитним договором, який станом на 09.02.2009 року становить 919 534,13 грн., в тому числі: залишок заборгованості по кредиту - 8 97488,34 грн.; прострочена заборгованості за кредитом - 1 480,96 грн.; заборгованість за відсотками - 20 564,83 грн. Пред`явлення Банком вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання основного зобов`язання, а тому зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати плати за нього повинно було бути виконане відповідачем до 29.03.2009 року (в межах 30-денного строку, встановленого у вимозі банку від 17.02.2009 року). Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку на виконання вимоги банку про дострокове погашення заборгованості за кредитом, отже починаючи з 29.03.2009 року позивач не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Банк не має право нараховувати відповідачу обумовлену в договорі неустойку з 27.03.2009 року. Враховуючи положення частин другої та третьої статті 549 ЦК України, відповідно до яких штраф та пеня є неустойкою, що обчислюється у процентах від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання, за відсутності правових підстав для нарахування процентів відсутні й правові підстави для нарахування пені та штрафів за указаний період. Також, що стосується стягнення з відповідачів пені та відсотків за період з 01.10.2007 року по 27.02.2009 року (дата отримання відповідачем вимоги щодо погашення боргу за кредитним договором від 17.02.2009 року, то дані суми були стягнути рішенням Київського районного суду від 26.10.2010 року по справі №2-3037/2010, у зв`язку з чим повторному стягненню не підлягають. Стосовно вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про внесення змін до кредитного договору, суд зазначає, що з огляду на вимоги статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, до суду Банк звернувся 14.12.2012 року, тобто зі спливом: 3-річного стоку для нарахування відсотків та річного строку для нарахування пені. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 2 67 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При викладених обставинах суд вважає, що позовні вимоги не можуть вважатися законними та обгрунтованими.

Outcome: dismissed