Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської області звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячної адресною допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання у розмірі 5004 грн. 58 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.11.2014 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської області з заявою про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та їй була видана довідка за №6326000869. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресу допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 цього Порядку для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою. 03.11.2014 року [PERSON] звернулась з відповідною заявою до позивача про призначення їй щомісячної адресною допомоги. В заяві зазначаються відомості про місце роботи та час, з якого особа працює. При заповнені заяви [PERSON] вказала, що вона не працює. Відповідно до заяви, відповідачу була призначена щомісячна адресна допомога на період з 03.11.2014 р. До 02.01.2015 р. у розмірі 442 грн., та з 03.01.2015 р. до 02.03.2015 р. у розмірі 221 грн. Удруге [PERSON] звернулась з заявою про призначення (подовження) її даного виду допомоги 25.05.2015р. та надала довідку з місця роботи про те, що вона працевлаштувалась з 01.05.2015р. Відповідно до заяви їй була призначена допомога, як працюючий особі з 25.05.2015 р. по 24.11.2015 р. у розмірі 442 грн. Втретє [PERSON] звернулась з заявою про призначення допомоги 25.11.2015 р. та надала довідку з місця роботи, що вона продовжує працювати та відповідно до її заяви їй була призначена допомога у розмірі 442 грн. з 25.11.2015 по 03.05.2016 року. Відповідно до пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тобто, допомога на періоди з 25.05.2015 р. по 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. до 03.05.2016 р. управлінням була призначена помилково, без урахування пункту 3 Порядку. При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, проведеної в нашому управлінні Державною фінансовою інспекцією в Харківській області було виявлено, що [PERSON] не мала права на отримання адресної допомоги в період з 25.05.2015 р. до 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р., так як їй була припинена допомога у відповідності до п.7 Порядку з 03.03.2015 р., а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто, грошова допомога за заявами від25.05.2015 та від 25.11.2015 р. призначена неправомірно. Таким чином, [PERSON] не мала права на щомісячну адресну допомогу на період з 25.05.2015 р. до 24.11.2015 р. та на період з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р., так як вона працевлаштувалась після припинення виплати допомоги. Після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, позивачем 17.06.2016 року було винесено рішення про перерахунок допомоги з урахуванням періоду працевлаштування та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 5004 грн. 58 коп. за період з 25.05.2015р. по 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р. [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено : 03.11.2014 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської області з заявою про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та їй була видана довідка за №6326000869. 25.05.2015 року [PERSON] звернулась з заявою про призначення (продовження) їй даного виду допомоги та надала довідку з місця роботи про те, що вона працевлаштувалась з 01.05.2015р. Відповідно до заяви їй була призначена допомога, як працюючий особі з 25.05.2015 р. по 24.11.2015 р. у розмірі 442 грн. Також, 25.11.2015 року [PERSON] звернулась з заявою про призначення допомоги та надала довідку з місця роботи, що вона продовжує працювати та відповідно до її заяви їй була призначена допомога у розмірі 442 грн. з 25.11.2015 по 03.05.2016 року. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України , який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасове окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, д виникли обставини, зазначені у частині 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщеним осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених статті 1 цього Закону. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014року № 505 внутрішньо переміщені особи мають право на щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 цього Порядку для отримання грошової допомоги уповноваженні представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою. Відповідно до пункту 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Тобто, допомога на періоди з 25.05.2015 р. по 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. до 03.05.2016 р. управлінням була призначена помилково, без урахування пункту 3 Порядку. При проведенні перевірки правильності призначення та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, проведеної в нашому управлінні Державною фінансовою інспекцією в Харківській області було виявлено, що [PERSON] не мала права на отримання адресної допомоги в період з 25.05.2015 р. до 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р., так як їй була припинена допомога у відповідності до п.7 Порядку з 03.03.2015 р., а тому на наступний період грошова допомога не призначається, тобто, грошова допомога за заявами від25.05.2015 та від 25.11.2015 р. призначена неправомірно. Таким чином, [PERSON] не мала права на щомісячну адресну допомогу на період з 25.05.2015 р. до 24.11.2015 р. та на період з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р., так як вона працевлаштувалась після припинення виплати допомоги. Після проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, позивачем 17.06.2016 року було винесено рішення про перерахунок допомоги з урахуванням періоду працевлаштування та була підрахована сума надмір отриманої допомоги, яка склала 5004 грн. 58 коп. за період з 25.05.2015р. по 24.11.2015 р. та з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р. [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернення надмір отриманої допомоги (а.с. 17). Відповідно до п.11 Порядку , де зазначено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру в наслідок подання документів з недостовірними відомостями повертаються уповноваженому органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] не мала права на щомісячну адресну допомогу на період з 25.05.2015 р. до 24.11.2015 р. та на період з 25.11.2015 р. по 03.05.2016 р., так як вона працевлаштувалась після припинення виплати допомоги. Відповідачка надмір отримані кошти не повернула. У зв'язку з тим, відповідачка у вищевказаний період не мала права на щомісячну адресну допомогу та добровільно не повернула надмір отримані кошти, тому вони стягуються у судовому порядку. За зазначений період суми скала 5004 грн. 58 коп. Суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved