Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №869, посвідченого приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик В.П. 15 травня 2013 року. У вказаній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] , проте з жовтня 2018 року остання не проживає у квартирі без поважних причин, не несе тягар фінансових витрат по утриманню квартири у належному стані, не сплачує комунальні послуги, особисті речі відповідача у квартирі відсутні, перешкод у користуванні житлом вона та інші члени її сім`ї їй не чинять. Реєстрація відповідача у даній квартирі призводить до порушення її прав власника, позбавляє можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити, та пояснила, що відповідач у жовтні 2018 року виїхала на постійне місце проживання за кордон, у зв`язку з чим не проживає у квартирі [ADDRESS] , на її прохання знятись з реєстрації не знялась, витрат по утриманню квартири не несе, повертатися в Україну наміру не має, а тому вважає, що остання втратила право користування вказаною квартирою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином. Представник третьої особи - Менська міська рада Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №869, виданого 15 травня 2013 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик В.П. та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно (а.с.10). Відповідно до рішення Менської міської ради Менського району Чернігівської області «Про перейменування вулиць, провулків, площі та парків міста Мена» від 22 жовтня 2015 року вулиця Жовтнева перейменована на « вулицю Чернігівський шлях» . Факт реєстрації відповідача у квартирі [ADDRESS] та непроживання її за вказаною адресою підтверджується довідкою про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №27 від 03 жовтня 2019 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 08 жовтня 2019 року, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , проте з жовтня 2018 року за вказаною адресою у м. Мена не проживає (а.с.8,9). Відсутність відповідача за місцем реєстрації більше одного року підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що проживають по сусідству з позивачем [PERSON] , добре знають її сім`ю, відповідач є її донькою, яка в жовтні 2018 року виїхала на постійне місце проживання за кордон, та з цього часу в квартирі позивача не проживає, перешкод у користуванні житлом позивач та інші члени сім`ї їй не чинять, їм відомо, що відповідач мала намір влітку приїхати в Україну та знятися з реєстрації у вказаній квартирі, проте не приїхала, всі витрати по утриманню квартири несе позивач. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами ч.2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані суду докази та доводи сторін в сукупності з письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно змінила своє місце проживання і є такою, що понад один рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає у квартирі, належній на праві власності позивачу, не бере участі в утриманні квартири, а отже є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved