Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

У лютому 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що між банком та [PERSON] 01 лютого 2016 року було укладено заяву про приєднання № 756750 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно заяви, клієнту надається кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у сумі 26000,00 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних та сплачується щомісячно. АТ «Ощадбанк» свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку. Однак [PERSON] порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 27.12.2018 року складає - 30651,16 грн, з яких :26000,00 грн - основний борг по кредиту, 3533,00 - прострочені проценти за користування кредитом, 14,00 грн. - прострочена комісія за обслуговування карткового рахунку, 155,62 грн - загальна сума нарахованої пені, 442,00 грн - інфляційні втрати на суму простроченого боргу за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 року; 181,64 грн -3% річних на суму простроченого кредиту за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 рік, 100,45 грн. - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 року. Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 30651,16 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн. Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п'яти днів з дня отримання відзиву. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вищевказану ухвалу суду було отримано 05 березня 2019 року та копію позовної заяви із доданими до неї документами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що між банком та [PERSON] 01 лютого 2016 року було укладено заяву про приєднання № 756750 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.7-9). Відповідно до п.п. 3.4.1.- 3.4.2 заяви про приєднання, Банк відкриває поточний рахунок Клєнту № [NUMBER] в гривні України і надає клієнту платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН - конверт до неї. Пунктами 6.2-6.6. заяви, передбачено, що клієнту надається кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 26000,00 грн. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28 % річних та сплачується щомісячно. Згідно з п.6.8 заяви, за несвоєчасну сплату обов'язкового щомісячного платежу в строки, передбачені цією заявою, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період прострочення платежу, відстроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.п. 6.1 заяви про приєднання, підписання цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви приєднання, клієнт погоджується на одержання кредиту та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору. В порушення умов договору відповідач належним чином не повертав кредиту та не сплачував процентів, що призвело до виникнення заборгованості станом на 27 грудня 2018 року - 30651,16 грн., з яких : 26000,00 грн - основний борг по кредиту; 3533,00 грн - прострочені проценти за користування кредитом; 14,00 грн - прострочена комісія за обслуговування карткового рахунку, 155,62 - загальна сума нарахованої пені; 442, 00 грн - інфляційні втрати на суму простроченого боргу за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 року, 224,45 грн - інфляційні втрати на суму нарахованих та несплачених процентів за період з 26.09.2017 року по 26 грудня 2018 рік, 181,64 грн - 3 % річних на суму простроченого кредиту за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 рік; 100,45 грн - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів за період з 26.09.2017 рік по 26.12.2018 рік (а.с. 11-19). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України. Норми ст.ст. 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також ст.ст.526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст.1054 ЦК України). Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 27 грудня 2018 року виникла заборгованість перед банком в сумі 30651 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER]. Враховуючи вищевикладене, а також те, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу № 756750 від 28.03.2016 року у розмірі 26000 грн 00 коп, : 3533 грн 00 коп - прострочені проценти за користування кредитом; 2018 грн 73 коп - прострочені проценти за користування кредитом; 14 грн - процентна комісія за обслуговування карткового рахунку; 155 грн 62 коп - загальна сума нарахованої пен ; 442 грн 00 коп - інфляційні втрати на суму простроченого боргу за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 рік; 181 грн 64 коп - 3% річних на суму прпостроченого кредиту за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 рік; 100 грн 45 коп - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів за період з 26.09.2017 року по 26.12.2018 рік, а всього разом 30651 грн 16 коп. Враховуючи те, що відповідачем порушено передбачений договором № 756750 від 28.03.2016 року порядок погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за його користування та комісій, позовні вимоги про стягнення заборгованості та нарахованих позивачем штрафних санкцій підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжного доручення № 2314902716 від 30.01.2019 року в сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 копійок), який відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved