Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на будинок за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.04.2010 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], згідно якого за [PERSON] було визнано право власності на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] разом з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою. Не погодившись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу на дане рішення. 08.09.2010 року рішенням Апеляційного суду Закарпатської області було скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01.04.2010 р., а в задоволені позовних вимог [PERSON] було відмовлено повністю. Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 08.09.2010 р. набрало законної сили, а тому має обов'язкове виконання. На підставі вказаного вище рішення апеляційного суду Закарпатської області [PERSON] звернувся в Реєстраційну службу Мукачівського Міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про реєстрацію на нього його власності, однак позивачу відмовлено, оскільки за час розгляду апеляційним судом даної справи [PERSON] зареєстрував за собою вищевказаний будинок, а виконавча служба Мукачівського району наклала арешт на будівлю в рахунок погашення [PERSON] кредитів перед банками. Для зняття арешту позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду. 25 вересня 2015 року Закарпатський окружний суд виніс постанову по справі № 807998/15, якою була скасована постанова державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 29 листопада 2012 року (ВП №35294735) про арешт зазначеної будівлі та заборони її відчуження. 03 березня 2016 року представник позивача [PERSON] збільшив позовні вимоги: просив визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на будинок з надвірними спорудами та прилеглу земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], а відповідачем у справі залишити тільки [PERSON], виключивши Мукачівське міськрайонне управління юстиції Закарпатської області як відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданої заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на будинок разом з надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 08 вересня 2010 року скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 квітня 2010 року. У позові [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на будинок з надвірними прибудовами та прилеглою земельною ділянкою, зобов'язання оформлення і реєстрації права власності - відмовлено (а.с.14-16). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ТОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 25858143 від 14.04.2010 року, за [PERSON] зареєстроване домоволодіння в [ADDRESS] на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2010 року (а.с.23). Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року скасовано постанову державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції від 29 листопада 2012 року (ВП № 35294735) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (про накладення арешту на будинковолодіння [ADDRESS], що належить [PERSON].) (а.с.17-22). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 26061165 від 11 листопада 2015 року (а.с. 25). Вимоги ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частина 1 ст. 78 Земельного кодексу України передбачає, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч.2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає збільшений позов обґрунтованим, а тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved