overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] за рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2013 року аліментів на утримання їх дітей доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], та стягувати у розмірі 33% щомісячно від загального розміру заробітку відповідача і до повноліття дітей, обґрунтовуючи зміною матеріального стану. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позов підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає та згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З розяснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1,2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181-184, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх сина [PERSON] [INFO] та стягувати у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 липня 2017 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання їх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. На даний час їх син [PERSON] досяг повноліття та стягнення аліментів на його утримання припинено, а матеріальний стан відповідача за таких умов покращився, він офіційно працевлаштований в Моторвагонному депо ст.Здолбунів Львівської залізниці та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позов підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз'яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1,2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181-184, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей. Стверджує, що вона на протязі трьох років виховує дітей сама, створює їм належні умови виховання, утримує їх, купує одяг, взуття, інші речі, необхідні для нормального розвитку дітей, забезпечує їх навчання. А тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. В судове засідання позивач не зявилася, проте надіслала заяву у якій просить позов задоволити та справу розглянути у її відсутність. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Представник Служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації Овдійчук О.А. у судове засідання не зявилась, проте надіслала заяву у якій просить суд позов задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Прокурор просить суд позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав, вважає, що є всі наявні підстави. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, тому позов підлягає до задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідач по справі: [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження. Згідно повідомлення Служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації № 05/16-137 від 03.03.2014 року, здійснити обстеження матеріально побутових умов за адресою: [ADDRESS], виявилось не можливим, оскільки на момент обстеження господарів за вказаною адресою не було. 21.04.2014 року працівники Служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації встановили, що будинок за адресою [ADDRESS], знаходиться в аварійному стані, що підтверджують відповідною довідкою. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний і моральний розвиток. Ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини згідно п.2 ст.164 СК України є підставою позбавлення батьківських прав. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що батько неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON], не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не займається їх вихованням, не проявляє батьківської турботи, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків. Тому суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 01 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №193/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у звязку з чим подружніх стосунків не підтримують та проживають окремо, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів, при розірванні шлюбу просить залишити їй прізвище «Сятковська». Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність відповідача, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується відповідними свідоцтвами, [PERSON] та [PERSON] з 01 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №193/, від якого мають двох малолітніх дітей. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у звязку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 02 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Мізоцької селищної ради Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №11/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у зв`язку з чим шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить залишити їй прізвище « [PERSON] », а відповідач позов визнає, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони з 02 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Мізоцької селищної ради Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №11/, від якого мають малолітню дитину, втратили один до одного почуття любові та поваги, відсутність взаєморозуміння призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. А тому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При ухваленні рішення у зв`язку із задоволенням позову згідно положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. З огляду на викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 02 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №8/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, проживають окремо, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю та при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» , а відповідач позов визнав, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується відповідним свідоцтвом, [PERSON] та [PERSON] з 02 лютого 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №8/, від якого мають малолітню дитину. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у зв'язку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 02 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №45/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у звязку з чим шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Жук». Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом та підтверджується відповідними свідоцтвами, [PERSON] та [PERSON] з 02 травня 2004 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №45/, від якого мають малолітніх дітей. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у звязку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить розірвати її шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 03 листопада 2001 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №1423/, обґрунтовуючи тим, що спільне життя між ними не склалося, у звязку з чим шлюбних стосунків не підтримують з 2010 року та проживають окремо, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «Воробйова». Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом та підтверджується відповідними свідоцтвами, [PERSON] та [PERSON] з 03 листопада 2001 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №1423/, від якого мають неповнолітню дитину. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у звязку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України,

Outcome: approved