Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

У лютому 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що з 09 серпня 1998 року по 17 лютого 2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем, з 20 листопада 2002 року шлюбні відносини фактично були припинені. З цього часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займався, матеріально не забезпечував. Позивач вимушена була подати на розлучення та стягнення аліментів, оскільки відповідач ніякого зв'язку з дитиною не підтримує, у вихованні участі не приймає. В своїх позовних вимогах просила суд, позбавити батьківських прав [PERSON], щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], змінити прізвище [PERSON] на [PERSON]. У судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява [PERSON] в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Представник Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації Козлюк Л.І. в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 28-29) та просила позов задовольнити. Прокурор Любенко М.Д. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та просила задовольнити позов. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приписами статті 16 Конвенції, зазначено, що жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте сімейне життя, недоторканість житла та інше. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Відповідно до п. 1, 3 ст. 27 Конвенції встановлено, що держави-учасниці визнають право дитини на рівень життя необхідний для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів для надання допомоги батькам. У випадках необхідних надають допомогу, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом та житлом. Заслухавши пояснення позивача, прокурора, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09 серпня 1998 року, 17 лютого 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до розрахунку заборгованості ВДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Вих. № 315034-13 від 03 грудня 2013 року зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 4976576 від 28 грудня 2011 року за період з 01 липня 2007 року по 01 грудня 2013 року загальна заборгованість із сплати аліментів [PERSON] становить 9 609, 00 грн.(а.с. 6-7). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 101-2220/04 від 02.04.2014 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 28 -29). Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] встановлено умови проживання: квартира з усіма комунальними зручностями, санітарно - гігієнічний стан добрий, дитина проживає в одній кімнаті з матір'ю та материним чоловіком, у дитини окреме ліжко, письмовий стіл, комп'ютер, особисті речі. Стосунки в сім'ї добрі, дружні (а.с. 30). Відповідно до довідки форми № 3 виданій [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстровано та проживають три особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). 23 березня 2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 12). У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. У відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду та обрання найбільш вигідного способу захисту. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справі, прийшов до висновку, що [PERSON] протягом тривалого періоду часу не займається вихованням свого сина [PERSON], не цікавиться його здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не надає матеріальну допомогу, суд вважає, що останній ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, Конвенції ООН про права дитини,

Outcome: approved