Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON]С, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення строків подання вимоги, зобовязання включити до реєстру акцептованих кредиторів. У позовній заяві вказував, що 23 липня 2015 року він на рахунок, розміщений у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вклав 20 349 доларів США на викання умов договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт». 23 грудня 2015 року в газеті «Голос України» опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Зважаючи на те, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 21 грудня по 31 грудня 2015 року та на амбулаторному лікування з 31 грудня 2015 року по 20 січня 2016 року, позивач вважає, що він пропустив строк подачі вимоги до банку з поважних причин, тому просив на підставі ст. 73 ЦПК України поновити йому строк на подання вимог до банку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі у звязку з тим, що позовні вимоги не підлягають розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2016 року скасовано та матеріали позовної заяви направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, суду надано заперечення на позовну заяву в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Суд, вислухавши пояснення позивача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 23 липня 2015 року уклали договір-заяву № 300131/187697/9-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 9 місяців в іноземній валюті. На виконання умов вказаного договору позивач [PERSON] перерахував на свій вкладний рахунок 20 349 долари США, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру № 5120 від 23 липня 2015 року. Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 р. № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делеговано повноваження ліквідатора банку [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Враховуючи положення ч. 1 ст. 36 вказаного Закону, суд приходить до висновку, що оскільки всі повноваження органів управління банку припинились, повноваження по скаладанню реєстру акцептованих вимог кредиторів згідно вимог ст. 48 цього ж Закону наділена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому позовні вимоги до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про поновлення строку для подання вимог до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», включення позивача до списку кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та до реєстру вимог акцептованих кредиторів, зобовязання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняти вимоги позивача про включення його до списку кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та до реєстру акцептованих вимог кредиторів задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги позивача до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON], суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Як вбачається із змісту позовної заяви позивач [PERSON] не звертався до відповідача із вимогою до Банку та зважаючи на те, що строк подачі вимог до банку ним пропущений просив на підставі ст. 73 ЦПК України його поновити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] з вимогою до банку, але йому було відмовлено у включенні його до списку кредиторів. Разом з тим, позивач не надав суду доказів, які підтверджують, що він предявляв вимогу до Банку. Крім того, представник відповідача - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] [PERSON] у письмових запереченнях на позовну заяву вказував, що з моменту публікації оголошення позивач [PERSON] не звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогами або заявами стосовно своїх кредиторських вимог. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач подавав вимоги до банку, але йому було відмовлено у включенні його до списку акцептованих кредиторів. Стаття 73 ЦПУ України визначає порядок поновлення та продовження процесуальних строків, а саме даною статтею передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документи чи доказ. Згідно ст. 67 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом. Частина 3 ст. 2 ЦПК України визначає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Отже, ст. 73 ЦПК України визначає поновлення процесуального строку, який встановлений для вчинення процесуальних дій судом і учасниками процесу в цивільному судочинстві. Частина 8 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Норми, яка б визначала порядок та випадки поновлення строку, який встановлено ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказаний Закон не містить, тому враховуючи, що позивач [PERSON] не подавав вимоги до банку та, беручи до уваги положення ч. 8 ст. 49 зазначеного Закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] про поновлення строків подання вимоги, зобовязання включити до реєстру акцептованих вкладників задоволенню не підлягають На підставі викладеного,

Outcome: dismissed