Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

у лютому 2021 року ТОВ «Новобудова» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 30 серпня 2005 р. Позивач виконав свої обов`язки в повному обсязі, надавши відповідні комунальні послуги. Проте відповідач своїх обов`язків по сплаті комунальних послуг не виконав, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 2 804,53 грн. за період з 01 березня 2019 року по 01 липня 2019 року. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2019 року по 01 липня 2019 року включно в розмірі 2 804,53 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 169,81 грн., індекс інфляції в розмірі 313,26 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 38) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року постановлено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 28 жовтня 2021 року автоматизованою системою документообігу суду було визначеного для розгляду цієї позовної заяви суддю Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Представник позивачка в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив суд позовну заяву розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у судове засідання не з`явився. На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 30 серпня 2005 р. Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). (а.с. 24) 15 липня 2005 р. між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. (а.с. 26) Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2019 року по 01 липня 2019 року включно в розмірі 2 804,53 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (а.с. 31). Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Судом встановлено, що 15 липня 2005 р. між ТОВ «Новобудова» та [PERSON] був укладений Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як мешканцю квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідача перед позивачем ТОВ «Новобудова» за період з 01 березня 2019 року по 01 липня 2019 року складає 2 804,53 грн. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved