Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебувала вказана цивільна справа. Рішенням від 05 лютого 2021 року задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Визначено позивачам додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . До ухвалення вказаного судового рішення 05 лютого 2021 року, представник позивача адвокат Гром Б.М. в порядку п.8 ст.141 ЦПК України заявив клопотання про подання доказів витрат позивача на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно рішенням суду від 05 лютого 2021 року питання про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу не вирішувалось. 11 лютого 2021 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання розподілу судових витрат в частині стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , понесених ними витрат на професійну правову допомогу, до якої долучив: копії договорів про надання правової допомоги від 09 жовтня 2020 року, розрахунків витрат на професійну правничу допомогу; рахунків на оплату; копії квитанцій про оплату таких витрат; актів виконаних робіт; ордерів на надання професійної правничої допомоги. За даною заявою просив стягнути з відповідача на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] понесені ними витрати на правову допомогу в розмірі по 3500 гривень на кожного. 22 лютого 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання обгрунтував тим, що у наданих представником позивача розрахунках витрат на професійну правничу допомогу для кожного окремо із позивачів, зазначено, що в даній справі адвокатським бюро «Гром», в особі адвоката Грома Б.М., було виконано роботу та проведено наступні дії: ознайомлення з матеріалами справи (1 год.), вивчення судової практики (3 год.), підготовка та написання позовної заяви (4 год.), підготовка та написання клопотань і заяв по справі (1год.), представництво інтересів клієнта в суді 3 судових засіданнях (3 год.). Ствердив, що вимоги позивачів були об`єднані однією позовною заявою та розглядались в одній справі, отже доводи про подвійне виконання одних і тих самих робіт з надання професійної правничої допомоги окремо кожному позивачу не відповідають дійсності. Просив врахувати його доводи щодо наявності фактів неспівмірності витрат, зазначених у заяві та в розрахунках, а тому зменшити суму судових витрат на професійну правничу допомогу. В судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] \~заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав, просив її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав власне клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. В силу ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 цієї статті, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Витрати на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 ЦПК України, відповідно до положень якої, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу ч.3, 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 ст.137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. При цьому неспівмірність витрат на правничу допомогу й передбачених законом критеріїв є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу. Як встановлено у справі, до моменту звернення в суд позивачі [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2020 року із адвокатським бюро «Гром», в особі його керівника [PERSON] ,. уклали окремо договори про надання правової допомоги №№ 0910/1 та 0910/2, які фактично є однаковими за змістом. У відповідності до п.1 даних договорів, адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнтам у цивільній справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , а клієнт зобов`язується виплатити адвокатському бюро гонорар за надання правової допомоги. Позивачами до позовної заяви також були долучені попередні розрахунки сум судових витрат у справі. У відповідності до поданого розрахунку витрат на професійну правничу допомогу від 09 лютого 2021 року, послуги адвоката по представництву інтересів [PERSON] полягали у ознайомленні з матеріалами справи (1 год.), вивчення судової практики (3 год.), підготовці та написання позовної заяви (4 год.), підготовці та написанні клопотань і заяв по справі (1 год.), представництві інтересів клієнта у Володимир-Волинському міському суді Волинської області - 3 судових засідання (3 год.). Враховуючи складність справи, обсяг та час витрачений адвокатом на виконання даних робіт, ціну позову, розрахунок витрат на правову допомогу становить 3500 гривень. Розрахунок аналогічного змісту був складений та наданий суду по відношенню до позивача [PERSON] . У підтвердження витрат на правову допомогу позивачем [PERSON] також надано суду рахунок на оплату авансу на суму 1250 грн. (№1 від 09 жовтня 2020 року) та рахунок на оплату решти послуг надання правової допомоги на суму 2250 грн. (№2 від 05 лютого 2020 року), квитанції про перерахування коштів на ці ж суми, а також підписаний позивачем і представником акт виконаних робіт № 1 до договору № 0910/2 від 09 жовтня 2020 року. Аналогічні документи також змісту, щодо тих же послуг адвоката і на таку ж суму (3500 грн.) подані також в частині витрат позивача [PERSON] на надання правової допомоги. Повноваження представника в судових засіданнях підтверджені ордерами на надання правничої (правової) допомоги від 12 жовтня 2020 року. Як встановлено судом за змістом поданих документів усі надані послуги представника позивачів в частині надання професійної правової допомоги стосувались розгляду однієї справи № 154/2993/20, яка розглядалась Володимир-Волинським міським судом Волинської області за однією позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказана справа була розглянута судом за три судових засідання, в яких, крім позивачів, одночасно також брав участь їх представник - адвокат Гром Б.М. Позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] були однорідними, пов`язаними між собою, утворені з одних і тих самих правовідносин, обгрунтовані одними й тими ж нормами права. За вказаних обставин суд приймає безпідставними твердження сторони позивачів про необхідність їх представника двічі готувати позовну заяву, двічі вчиняти підготовчі дії до написання однієї позовної заяви, дублювати його участь в одних і тих же судових засіданнях. В той же час суд погоджується із доводами представника відповідача, що клопотання представника позивача у справі стосувалися одночасно інтересів обох позивачів, а не окремо кожного. За вимогами Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав (стаття 59). Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура (стаття 1312). На переконання суду, надана позивачам їх представником - адвокатом Громом Б.М. правова допомога була спрямована на захист прав та інтересів позивачів від невизнання їх відповідачем, вказані права позивачів були визнані судовим рішенням у справі. Факт витрат, які понесли позивачі на правову допомогу у справі є доказаним та пов`язаними з розглядом даної справи. Проте суд вважає необґрунтованим розмір заявлених судових витрат у справі, оскільки розрахунки витрат на професійну правову допомогу не відповідають дійсності, є подвоєними (продубльованими) та неспівмірними із обсягами виконаної роботи та часом, який був реально витрачений представником для надання позивачам одночасно своїх послуг. З цих підстав, суд вважає підставним стягнути з відповідача сплачені позивачами витрати на отримання професійної правової допомоги пропорційно до реально наданих послуг в розмірі по 1750 гривень в користь кожного. На переконання суду, така сума повністю відповідає і є співмірною складності справи, кількості і якості процесуальних дій її представника. На підставі викладеного,

Outcome: partial