Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У листопаді 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.05.1988 року Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області , актовий запис № 12, мотивуючи позов тим, що з 2014 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, з цього часу спільне господарство не ведеться, тому на даний час шлюб носить виключно формальний характер. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору щодо розподілу майна подружжя, на теперішній час, немає. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає, заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2020 року провадження по вказаній справі зупинене та надано сторонам строк для примирення. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2020 року відновлено провадження по вказаній справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 21.05.1988 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 12. (а.с. 6) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з 2014 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved