Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що 02.04.2015 року відповідачем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №740/3501/14, яка ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.06.2015 року скасована, а дії державного виконавця щодо її винесення визнані неправомірними, а ухвалою того ж суду від 20.11.2015 року визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця у даному виконавчому провадженні. Тому позивач вважає, що державним виконавцем неправомірною бездіяльністю йому заподіяно матеріальні збитки в сумі 2469 доларів США 84 центи, порушено право на виконання судового рішення і просив суд стягнути з державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Красноштан І.Л. на його користь грошові кошти в сумі 2469 долари США 847 центи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду письмові заперечення проти позову та просив відмовити в його задоволенні, справу розглядати у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчий лист у справі №740/3501/14, згідно якого стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 2469 доларів США 84 центів, зобов'язавши повернути їх через касу відділення №55 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» м. Києва. 09.10.2014 року постановою відповідача відкрито виконавче провадження №45015126. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника (п.3-1 ч. 1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»). 02.04.2015 року відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 49, ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що Постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 відкликано банківську ліцензію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та прийнято рішення про його ліквідацію. Відповідно до вищевказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення №63 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно якого призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Враховуючи викладене, виконавче провадження підлягає завершенню, а виконавчий документ - передачі ліквідаційній комісії (або ліквідатору). Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.06.2015 року було задоволено скаргу позивача та визнано неправомірними дії відповідача щодо винесення 02.04.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Ніжинського міськрайонного с суду Чернігівської області №740/3501/14, виданого 06.10.2014 року та скасовано дану постанову. Проте, в ухвалі суду від 11.06.2015 року зазначено, що оскаржувана постанова винесена відповідно до п.3-1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому державним виконавцем при винесенні даної постанови не вирішено питання про надіслання виконавчого листа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» в порядку ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що порушує право заявника на виконання судового рішення. Таким чином, судом було встановлено порушення саме щодо не вирішення питання про надіслання виконавчого листа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк» в порядку ч. 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». До письмових заперечень відповідача долучено копія супровідного листа від 02.04.2015 року №2084/7, згідно якого на адресу ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслано постанову про закінчення виконавчого провадження винесену на підставі виконавчого листа №74/3501/14 від 06.10.2014 року, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, а також оригінал виконавчого листа та підтвердження про їх направлення рекомендованою кореспонденцією. Також ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.11.2015 року було задоволено скаргу позивача та визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиконання вищезазначеного виконавчого листа. Як зазначає відповідач в своїх письмових запереченнях, вищезазначені ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, з відмітною про набрання ними законної сили до відповідача не надходили, у зв'язку з чим підстав для відновлення виконавчого провадження у державного виконавця не було. У разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби (ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження»). Проте, позивачем не надано доказів надіслання відповідачу ухвал суду Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, що набрали законної сили, для виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст. 22 ЦК України). Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку, що невиконання рішення суду відбулось не з вини відповідача, згідно вимог ст. ст. 49,3 50 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем правомірно було закінчено виконавче провадження та надіслано оригінал виконавчого листа до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», відсутні були підстави для відновлення виконавчого провадження, тобто, відповідачем не було порушено прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed