Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У лютому 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.06.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з порушенням зобов`язань за вказаним кредитним договором, відповідач станом на 31.12.2019 року має заборгованість у сумі 302931,13 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1277,83 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 294373,83 грн., пені в сумі 7279,47грн. Позивач просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості в сумі 135848,85 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1277,83 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 134571,02 грн. за період з 09.06.2011р. по 31.07.2018р., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 25.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. 24.03.2020 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов було задоволено. 19.05.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 19.05.2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 21.05.2020 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення призначено до розгляду в судовому засіданні. 15.06.2020 року заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.03.2020 року за вказаним позовом скасовано, цивільну справу призначено до нового судового розгляду. 26.06.2020р. та 07.08.2020р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Усенко В.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачем не визнаються повністю та зазначено, що позивач не надав суду доказів на підтвердження укладання з відповідачем кредитного договору із погодженням усіх істотних його умов. Доданий до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, тому не можуть вважатися складовою кредитного договору. З доданого до позову розрахунку заборгованості вбачається, що з 28.06.2013р. нарахування процентів за користування кредитними коштами здійснюється з розрахунку змінений процентних ставок, при цьому заявою відповідача про надання позивачем банківських послуг не передбачена умова щодо порядку зміни кредитної ставки. Також зазначає про те, що у випадку підтвердження банком своїх позовних вимог суд повинен застосувати строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, і відмовити у позові через його пропуск без поважних причин. Просить в позові відмовити повністю. 17.07.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та додатково зазначив, що факт укладання кредитного договору між сторонами підтверджується особисто підписаною відповідачем Заявою-анкетою позичальника, відповідно до якої він ознайомився з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Підписанням заяви відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування та погодився з ними. Виконання кредитного договору сторонами підтверджується випискою по рахунку, яка містить інформацію про використання кредитного ліміту, часткову сплату відповідачем кредитних коштів та відсотків. Виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані. Щодо строку позовної давності, то 09.06.2011р. [PERSON] було видану кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до 01.2014 року, яка в подальшому перевипускалась строком до останнього дня 12 місяця 2015 року. Відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору, строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) становить 50 років, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду в межах строку давності. Просить позов задовольнити. 27.08.2020р. від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що на підставі поданої відповідачем Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг, Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та видано кредитну карту «Універсальна». В подальшому картка перевипускалась, були видані картки № [NUMBER] , № [NUMBER] зі строком перевипущеної картки до останнього дня 12.2015 року. Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана особисто відповідачем, відповідачу було встановлено поточну проценту ставку в розмірі 36% на рік, вказано розмір комісій та штрафів. З виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат. Дія кредитного договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, строк картки зазначено на самій картці. Відповідно до умов Договору, строк позовної давності збільшено до 50 років. Позивач звернувся з позовом 13.02.2020р. - до спливу строку позовної давності. Просить задовольнити позов в повному обсязі. Представники сторін в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить в задоволенні позову відмовити. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом абодоговором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що 09.06.2011 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. В Анкеті-заяві (арк.7) зазначено, що відповідач згодний з тим, що вона разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, позичальник зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. 09.06.2011 року відповідач, підписавши Анкету-заяву про надання платіжної карти кредитки «Універсальна», а також Довідку про Умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», прийняв на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором здійснювати погашення кредиту обов`язковими щомісячними платежами до 25 числа місяця, наступного за звітним в розмірі 7% від заборгованості, але не менш 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Також у підписаний відповідачем Довідці про Умови кредитування визначені, зокрема: пільговий період користування коштами - 30 днів по кожній траті, процентна ставка - 3% в місяць (36.00% на рік) (нараховується на залишок непростроченої заборгованості з розрахунку 360 днів на рік), відповідальність за порушення умов договору, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, їх розміри і порядок нарахування на суму залишку заборгованості за кредитом, ): базова процентна ставка по договору / 30 днів (за кожний день прострочки кредиту) + 1% від суми загальної заборгованості (нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки більше на суму від 50 грн. та більше) та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки вказана Довідка підписана відповідачем, то договір банківського кредиту є узгодженим сторонами на умовах, викладених у Довідці. Для з`ясування розміру кредитного ліміту та погашень, здійснених відповідачем, Банком надані виписка про рух коштів по рахунку відповідача, довідка про видані відповідачу банківські картки. Так, згідно з випискою з банківського рахунку на банківську картку № [NUMBER] Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 1400,00 грн. та 300 грн., 19.07.2011р. його збільшено до 2000,00грн., 21.12.2011р. - зменшено до 1490,00грн., 29.02.2011р. - зменшено до 1300,00грн., 07.11.2019р. - зменшено до 0,00грн. (арк.98-100). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №30.1.0.0/2-20200213/983 від 26.05.2020р., Банк видав відповідачу [PERSON] такі банківські картки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] зі строком дії останньої перевипущеної картки до останнього дня 12.2015 року (арк.97). Згідно з наданим Банком розрахунком та випискою по рахунку (арк.4-6, 98-100), заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 09.06.2011р. станом на 31.12.2019р. становить 302 931,13 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту - 1277,83 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 294373,83грн., пені - 7279,47грн. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину у встановленому законом судовому порядку не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Відповідач фактично не заперечував, що користувався отриманими у ПриватБанку на підставі його заяви від 09.06.2011р. кредитними картками «Універсальна». Факт отримання ним трьох кредитних карток не спростований, строк дії останньої з них - до останнього дня 12-го місяця 2015 року. Таким чином до 31.12.2015р. відповідач мав повернути весь кредит та нараховані на нього складові у відповідності до умов договору. Однак, як встановлено судом, відповідач [PERSON] порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконував свого зобов`язання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, останній платіж за кредитом відповідач здійснив 09.11.2012 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який відповідачем не спростований, альтернативний розрахунок суду не наданий, тому суд вважає його належним та допустимим доказом. Разом з тим, в межах даної цивільної справи відповідач заявив про застосування строку позовної давності, тому вирішуючи справу суд виходить з такого. Згідно з ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.252-255 ЦК України. Крім того, відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Суд встановив, що укладений між сторонами кредитний договір передбачав щомісячне погашення кредитних коштів рівними платежами до 25 числа місяця, наступного за звітним, з кінцевим строком повернення кредиту - 31.12.2015р. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. З наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, починаючи з 09.11.2012р. щомісячні платежі на погашення тіла кредиту та відсотків за користування ним взагалі не вносив, станом на 31.12.2015р. (кінцевий строк повернення кредиту в повному обсязі) заборгованість за кредитом склала 1277,83грн., відсотками - 10223,43 грн. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що у зв`язку з порушенням відповідачем свого обов`язку по сплаті щомісячних платежів, позивач мав право заявити вимоги про їх стягнення в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту настання строку сплати чергового щомісячного платежу, а щодо вимог про повернення кредитних коштів в повному обсязі в межах 3-річного строку позовної давності, перебіг якого повинен починатися з моменту закінчення кінцевого строку повернення кредиту, визначеного в договорі, в даному випадку з 01.01.2016р. і спливає 01.01.2019р. З даним позовом позивач звернувся до суду у лютому 2020р. і суд вважає, що даний позов в частині стягнення суми кредиту та нарахованих відсотків поданий позивачем поза межами 3-річного строку позовної давності, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові. При цьому, обставин, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, судом не встановлено. При ухваленні рішення суд не бере до уваги положення п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно з якими терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за цим договором встановлюється тривалістю 50 років, оскільки договір про збільшення строку позовної давності має укладатись сторонами виключно у письмовій формі, має бути підписаний ними, він не може укладатись як договір приєднання до будь-якого типового договору. Надані суду Умови не містять підпису відповідача, який би підтверджував, що саме ці Умови він розумів і погоджувався на збільшення строку позовної давності. Крім того, в Анкеті-заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Таким чином, у зв`язку зі спливом строку позовної давності підстав для стягнення з відповідача на користь заборгованості за кредитом в сумі 1277,83грн. та за відсотками в сумі 294373,83грн., які є основними вимогами за кредитним договором, а також пені в сумі 7279,47грн., яка є додатковою вимогою, суд не знаходить. У зв`язку з цим, в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ч.1 ст.141, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки, у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі, суд дійшов висновку, що судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed