Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту, постійного проживання зі спадкодавцем, а саме просила встановити, факт того, що вона постійно проживала разом з матір'ю - [PERSON], з 02.06.2014 року по час її смерті [INFO] у квартирі [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що останні 2 роки постійно проживала зі своєю матір'ю - спадкодавцем за вказаною адресою, без реєстрації в ній матері, так як вона була зареєстрована в [ADDRESS]. В подальшому, після смерті матері не змогла оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку через відсутність достатніх доказів того, що вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту їй необхідно для прийняття спадщини після смерті матері. Саме ці обставини слугували підставою для її звернення до суду. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без його участі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого іншим працівником апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання про встановлюючи даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження заявника, актовий запис за № 222 від 10.07.1966 р., виданого бюро ЗАГС м. Вільногірська, матір'ю заявниці є [PERSON] (а.с.7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017364469 від 24.11.2016 року, виданого Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8 ) Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.12.1997 р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.10.1975 р., виданого бюро ЗАГС м. Вільногірська, після реєстрації шлюбу мати заявника змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.06.1986 р., виданого бюро ЗАГС м. Вільногірська, після реєстрації шлюбу мати заявника змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 13). Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 10.05.2016р., виданого Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті [PERSON] - матері заявниці, яка померла [INFO] (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON], яка була зареєстрована в [ADDRESS], проживала без реєстрації в квартирі доньки, в [ADDRESS], що підтверджується актами депутатів № 182 від 16.02.2017 року, та №645 від 17.02.2017 року (а.с. 16,17). Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав за № 33986300 від 27.04.2012 року, заявниця [PERSON], [PERSON] та [PERSON] володіють на праві приватної спільної власності в розмірі 1/3 кожний, квартирою [ADDRESS] (а.с.15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій виданого 14.02.2017 року державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [INFO] [PERSON]. (а.с. 14). Як видно з матеріалів справи, факт проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був підтверджений через відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця в будинку заявника, хоча в дійсності вона проживала з дочкою в у квартирі [ADDRESS] без реєстрації, починаючи з 2014 року, оскільки була особою похилого віку і потребувала догляду. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження, тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved