Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.03.2012 року, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина. Позивач посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, вона на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, позбавлена можливості одержувати додаткові джерела доходу, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до\~ ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.ст.\~223 ч. 4, 280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в її заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюбу Серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 60, з 31.03.2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 25.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи \~положення \~ч. 1 \~ст. 3 \~Конвенції \~про \~права \~дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі\~статтею 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин другої, четвертої, шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи те, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved