Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, третя особа Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду представник позивача вказуває, що 21 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/79729/82/87252, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 60\~384,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24 грудня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Як вказує представник позивача, у зв`язку з укладенням Договору іпотеки, 24 грудня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. було накладено заборону на відчуження предмета іпотеки до припинення договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 5855. 11 грудня 2008 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі № 2-7920/08 від 11 грудня 2008 суддею Демченком О.М. було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 15 травня 2009 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження В-19/379 від 14.05.2009 року, якою накладено арешт на все нерухоме майно; 22 травня 2009 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оголошення заборони на його відчуження, АВ № 964248, Код: 35048748; 08 листопада 2013 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: В-19/1128, ЄДРВП 40657146. Проте, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала. Таким чином, накладено арешт на предмет іпотеки, що належить позичальнику та перебуває в іпотеці АТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку з чим представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулась з даним позовом про скасування вищевказаних арештів з квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позову у порядку ст. 206 ч. 1 ЦПК України. Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у відкрите судове засідання не з`явилася, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в прядку ст. 211 ч.3 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась, але від особи надійшла заява про визнання позову із клопотанням про розгляд справи за її відсутності у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Представник третьої особи Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника відділу надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Як передбачає ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на той факт, що позивач від позову не відмовилась, а відповідач вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає можливим прийняти визнання відповідачем даного позову та ухвалити рішення про його задоволення. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 21 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/79729/82/87252, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 60\~384,00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24 грудня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS] . Проте, [PERSON] не виконала зобов`язань за кредитним договором №014/79729/82/87252, борг АТ «Райффайзен Банк Аваль» не повернула. Відповідно до інформаційних довідок №155618271, 155618620 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 лютого 2019 року вбачається наступне. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2008 року у справі №2-7929/08 на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , накладено арешт. Згідно із постановою про відкриття провадження серії та за номером [NUMBER] /379, ухваленою 14 травня 2009 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на все нерухоме майно [PERSON] . накладено арешт. Згідно із постановою про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 22 травня 2009 року серії АВ [NUMBER] , накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Згідно із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії та за номером В-19/1128, ЄДРВП 40657146, ухваленою 08 листопада 2013 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. В силу ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як регламентує ст. 572 ЦК України, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У силу ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Як встановлює ст. 3 Закону України «Про іпотеку», зокрема, пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Згідно із ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Як вбачається із п. 4.5 Іпотечного договору, укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Виходячи з даних норм цивільного закону суд погоджується із обґрунтованістю позиції сторони позивача, що в даному випадку АТ «Райффайзен Банк Аваль» має переважне право на задоволення за рахунок заставленого майна власних вимог до боржника. При цьому у силу ст. 59 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» у поточній редакції особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття арешту з нього. Таким чином, суд погоджується з позицією сторони позивача, що станом на теперішній час відсутні підставі для обтяження квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим суд доходить висновку про задоволення даного позову. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 7\~684,00 гривень.

Outcome: approved