Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.02.2013 року та 23.03.2013 між ним та [PERSON] шляхом написання боргових розписок, були укладені два договори позики, відповідно до якого позивач надав в позику [PERSON] грошові кошти на загальну суму 4300 гривень строком до 01.08.2013 року. Позивач зазначає, що відповідач одержав грошові кошти відповідно до розписки, проте умови договору позики не виконав, у термін, встановлений в договорі, суму позичених коштів не повернув. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договорами позики в розмірі 4300 тисяч гривень, проценти в розмірі 276,30 гривень та судові витрати за оплату судового збору в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2013 року та 23.03.2013 [PERSON] та [PERSON] шляхом написання боргових розписок уклали договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику [PERSON] грошові кошти на загальну суму 4300 гривень строком до 01.08.2013 року. Позивач належним чином виконав свої зобов»язання за договорами позики та надав відповідачу грошові кошти на загальну суму 4 300,0 грн, проте відповідач грошові кошти в обсязі, визначеному договором позивачу не повернув. Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Так, як відповідач умови договору позики не виконав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості у розмірі 4576,30 гривень. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує з [PERSON] стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved