Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб таких, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що він є власником неприватизованої квартири [ADDRESS]. У даній квартирі проживають пятеро людей: він, його сини, а також відповідачі. Відповідачі на даний час прописані за вищевказаною адресою, хоча фактично ніколи там не проживали. Тому, позивач просив визнати [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 в будинку № 13 по вул. Чорновола у м. Вишневе та примусово зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, згідно довідки форми 3, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані наступні особи: [PERSON] (наймач та власник особового рахунку), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно актів депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.06.2015 року, 14.08.2015 року, 13.10.2015 року вбачається що громадяни [PERSON], [PERSON], не проживають за місце реєстрації в квартирі [ADDRESS]. В квартирі відсутні їхні особисті речі. Факт не проживання відповідачів у в квартирі [ADDRESS] підтвердила в судовому засіданні відповідач [PERSON], зазначивши що з моменту реєстрації і по теперішній час ні вона, ні [PERSON] не проживали за місцем реєстрації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved