Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] вимоги мотивовані тим, що 31.01.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 174. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сім'ї та сімейний уклад, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації. Позивач вважає, що сім'я розпалась, оскільки більше року сторони проживають окремо, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, стягнути судові витрати з відповідача. Після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 31.01.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 174 (а.с.4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З пояснень позивачки [PERSON] в судовому засіданні суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сім'ї та сімейний уклад, внаслідок чого постійно виникали конфліктні ситуації. Позивач вважає, що сім'я розпалась, оскільки більше року сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу за клопотанням позивача залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно договору-квитанції №490 від 31.10.2018 року позивачем [PERSON] сплачено кошти адвокату за надання правової допомоги в розмірі 700,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції від 31.10.2018 року (а.с. 1), які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved