Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

У позовній заяві вказано, що з 22.09.2014 року сторони перебувають в шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги не надає, хоча офіційно працює на ПрАТ «ЗЗРК». [PERSON] знаходиться у декретній відпустці, тому грошей на утримання дитини не має. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу та взуття. Оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини та [PERSON] не надає, позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати звернення до суду в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та кошти на її утримання, починаючи з дати звернення до суду в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи думки сторін, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а саме: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, довідку про реєстрацію місця проживання, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2014 року (а.с. 5), від якого мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження батьком дитини записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Донька знаходиться на утриманні позивачки (копія довідки є у матеріалах справи - а.с. 3), [PERSON] допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров′я та матеріальне становище дитини; стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати пятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Крім того, оскільки дитина мешкає зі своєї матірю та перебуває на повному її утриманні, позивачка по справі [PERSON] має право на утримання від [PERSON] батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку. Суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини 1/6 частину до досягнення дитиною трирічного віку. При бажанні відповідач має право надавати допомогу в більшому розмірі на утримання дитини. «На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину» (ч. 3 ст. 187 СК України). Сплату судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved