Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 15.03.2017року в м. Києві по вул. Автозаводська 93 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ВАЗ» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER]. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2017року вищевказана ДТП трапилась внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. Між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON]. укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №5241505, за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпечуваного транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції № 2884 від 22.03.2017р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 6748,94грн. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виконуючи свої договірні зобов»язання за договором здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6238 грн. 94коп. Відповідач в добровільному порядку відмовився компенсувати страховій компанії в поряду регресу здійснене страхове відшкодування, а також не надав підтвердження наявності на момент ДТП чинного полісу обов'язкового страхування наземних транспортних засобів. У зв»язку із цим, страховик просив стягнути із заподіювача шкоди суму фактичних затрат страхового відшкодування та понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з»явився, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON]. укладено договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №5241505, за яким страховик зобов'язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпечуваного транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER]. 15.03.2017року в м. Києві по вул. Автозаводська 93 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «ВАЗ» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER]. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2017року вищевказана ДТП трапилась внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП встановлена Оболонським районним судом м. Києва у постанові від 12.06.2017року. Відповідно до ремонтної калькуляції № 2884 від 22.03.2017р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER], становить 6748,94грн. ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виконуючи свої договірні зобов»язання за договором здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 6238 грн. 94коп., що підтверджується платіжним дорученням №7749від 03.11.2017року. За правилами ст. 1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається для підтвердження чи спростування позовних вимог. Враховуючи вище зазначене, суд вважає позовні вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування заподіювачем шкоди законними та обґрунтованими. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідною квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved