Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалося. Спільне господарство не ведеться з 2016 року, почуття кохання та поваги втрачені, примирення неможливе. У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позов та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 19.03.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши зібрані в справі письмові докази, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1014 від 06 червня 2014 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Доказів примирення стороною відповідача надано не було. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо, не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved