overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області з вернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби у сумі 816,0 гривень, які відповідач спричинив державі незаконним виловом риби, що стверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2013 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,0 гривень з конфіскацією засобів лову. Так як добровільно [PERSON] не відшкодував завдані збитки державі, то управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмове клопотання, в якому підтримав свої позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги Черкасирибохорони визнав повністю, просив справу розглядати без його участі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін за їх клопотанням. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.06.2013 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340,0 гривень з конфіскацією засобів лову. Відповідно до розрахунку збитків, доданих до протоколу № 032116 від 30.04.2013 року, на підставі якого відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, [PERSON] завдав державі збитків незаконним виловом риби на суму 816,0 гривень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Черкасирибохорони знайшли своє ствердження в судовому засіданні , а тому підлягають до повного задоволення. Суд також вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області з вернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби у сумі 85,0 гривень, які відповідач спричинив державі незаконним виловом риби, що стверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2015 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,0 гривень з конфіскацією знаряддя лову. Так як добровільно [PERSON] не відшкодував завдані збитки державі, то управління охорони, використання і відтворення біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмове клопотання, в якому підтримав свої позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності позивача - за його клопотанням та відповідача - заочно, по матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, так як стверджується матеріалами справи, а саме: постановою судді Золотоніського міськрайсуду від 27.05.2015 року та розрахунком збитків, доданих до протоколу № 032324 від 08.04.2013 року, відповідно до якого [PERSON] завдав державі збитків незаконним виловом риби на суму 85,0 грн. та був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340,0 гривень з конфіскацією знарядь лову. Суд також вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 20.05.2015 року на території Кременчуцького водосховища р. Дніпро на трасі Золотоноша-Черкаси-Сміла поблизу с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області в нерестово заборонений період, працівниками Черкасирибоохорони було затримано відповідача [PERSON], в якого у власному автомобілі Фіат Скудо з номерним знаком СА 3143 ВВ знаходилась свіжо-виловлена риба: судак - 2 шт., окунь - З шт., густіра - 6 шт., карась - 1 шт., вязь - 3 шт. а також заброди, 2 мисинові сітки, садок, 2 спущені надувні лодки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 3.15, 4.14.3 Правил любительського та спортивного рибальства України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19. Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству України внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, протиправними діями [PERSON] державі завдано шкоду на суму 1700 грн. 00 коп. 01.07.2015 року Черкасирибоохорона

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Управління охорони здоровя звернулося в суд з заявою про визнання недієздатною [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що його сестра [INFO], являється інвалідом першої групи з дитинства, хворіє важким психічним захворюванням та перебуває на обліку у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька, де періодично проходить обстеження та лікування. Просить суд, визнати [PERSON], [INFO], недієздатною. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала з підстав, зазначених в ній. Просила суд, заяву задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні заперечила щодо визнання її недієздатною. Просила суд, відмовити в задоволенні заяви. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У відповідності\~до ст.\~65\~ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З копії паспорта вбачається, що [PERSON] народилася 17 травня 1971 року(а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], є інвалідом з дитинства 2 групи, тривалий час перебуває під диспансерним наглядом у Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька та періодично проходить стаціонарне лікування з приводу тяжкого психічного розладу, неодноразово госпіталізувалась в примусовому порядку у звязку з неадекватною поведінкою (а.с.5-6). За ухвалою суду від 01.03.2018 року в даній справі призначена судово-психіатрична експертиза. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №160 від 28.03.2018 року у [PERSON] виявляються в даний час ознаки параноїчної шизофренії, безперервно-прогредієнтного перебігу, афективно-параноїдного синдрому з явищами емоційно-вольового зниження, що позбавляють її можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.37-38). Отже, при таких обставинах, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки остання внаслідок психічного захворювання не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Крім того, для забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів [PERSON] до призначення їй опікуна, обовязок опіки над останньою, слід покласти на орган опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~300\~ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 300, 354 ЦПК України, ст.ст. 39, 65 ЦК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Управління охорони здоров'я Луцької міської ради 04 червня 2014 року звернулося в суд з заявою про призначення опікуна над [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до п. 1 ст. 60 та п. 1 ст. 63 Цивільного кодексу України управління охорони здоров'я Луцької міської ради як орган опіки та піклування, попередньо вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання, вважає необхідним призначити громадянина [PERSON] опікуном над братом [PERSON], який визнаний рішенням Луцького міського місцевого суду від 25.04.2002 недієздатним для забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. [PERSON] на обліку у наркологічному диспансері та у психіатричній лікарні не перебуває, засуджений за тяжкий злочин не був, за станом здоров'я згідно медичної довідки може бути опікуном. Згідно рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.06.2002, опікуном був призначений батько [PERSON], однак останній помер. Посилаючись на вищенаведене, управління охорони здоров'я Луцької міської ради просить суд призначити [PERSON] опікуном над його братом [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, його представник просив розглядати справу за відсутності управління охорони здоров'я Луцької міської ради, зазначивши при цьому, що заяву про призначення опікуном [PERSON] підтримує з наведених у ній мотивів. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши в ній, що заяву про призначення його опікуном підтримує. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міського місцевого суду від 25 квітня 2002 року [PERSON], [INFO], жителя міста Луцька визнано недієздатним. Для забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.06.2002, опікуном був призначений батько останнього - [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.03.2012р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що [INFO] року [PERSON] помер. (а.с.9). Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ним, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Згідно ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном лише за іі письмовою заявою, яку [PERSON] подав у центр надання адміністративних послуг. Судом встановлено, що останній є рідним братом недієздатного [PERSON], засуджений за тяжкий злочин не був, за станом здоров'я згідно медичних довідок може бути опікуном. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що слід призначити [PERSON], опікуном над його братом [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Управління охорони здоров`я Луцької міської ради звернулася звернулося до суду із заявою про продовження строку дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2019 року про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним. Свої вимоги обґрунтовує тим, на даний час обставини, які були підставою для визнання [PERSON] недієздатним не змінились, останній продовжує хворіти, його стан погіршився, він не усвідомлює значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим просить вирішити питання про продовження строку дії рішення суду про визнання його недієздатним. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, просила їх задовольнити. Заінтересована особа також підтримала заяву та просила її задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. За змістом ст. 300 ЦПК України у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Як з`ясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2019 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним та [PERSON] призначено опікуном над недієздатним (а.с. 3-4). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 111 від 15.04.2021 року, [PERSON] хворіє на хронічний стійкий психічний розлад у формі резидуальної шизофренії з вираженим емоційно-вольовим та когнітивним дефектом. Внаслідок цього [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В порівнянні із 2019 роком спостерігається погіршення психічного стану [PERSON] (а.с ). Таким чином, дослідивши і оцінивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи [PERSON] внаслідок свого хронічного стійкого психічного розладу на даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому строк дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2019 року, яким він визнаний недієздатним, слід продовжити строком на два роки з дня набрання даним рішенням законної сили..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Управління охорони здоров'я Луцької міської ради звернулось в суд з заявою про призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, рішенням Луцького міського суду Волинської області від 04.10.2001 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Заявник попередньо вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання вважає необхідним призначити [PERSON] опікуном над сестрою. Просить суд, призначити опікуном [PERSON] над недієздатною [PERSON] Представник управління охорони здоров'я Луцької міської ради - Семенюк О.Б., заінтерисована особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просили суд, задовольнити заяву. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, які не з'явились за наявними матеріалами справи. Дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з рішення Луцького міського суду Волинської області від 04.10.2001 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Ч. 4 ст. 63 ЦК України зазначає, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Як вбачається з посвідчення [PERSON] являється інвалідом дитинства 1 групи. Судом встановлено, що [PERSON] являється сестрою недієздатної [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Управління охорони здоровя Луцької міської ради звернулось в суд з заявою про призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, рішенням Луцького міського суду Волинської області від 12.06.1997 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. 25.07.2016 року померла матір [PERSON] опікун [PERSON] На даний час [PERSON] залишився без опікуна. Письмову заяву про призначення опікуном над [PERSON] подав його брат [PERSON] Заявник попередньо вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання вважає необхідним призначити [PERSON] опікуном над братом. Просить суд, призначити опікуном [PERSON] над недієздатним братом [PERSON] Представник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Просила суд задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Просив суд призначити його опікуном над недієздатним братом. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з витягу з рішення Луцького міського суду Волинської області від 12.06.1997 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с. 11). Опікуном [PERSON], [INFO], була призначена його матір [PERSON], що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення від 10.07.2000 року № 24/403 (а.с. 16). 25.07.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 189988 від 27.07.2016 року (а.с. 17). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Ч. 4 ст. 63 ЦК України зазначає, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] являється братом недієздатного [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 13, 14). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Управління охорони здоров'я Луцької міської ради звернулось в суд з заявою про призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, рішенням Луцького міського суду Волинської області від 14.08.2017 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Опікуном над нею призначено матір [PERSON], на строк до 05.12.2017 року. 29.11.2017 року [PERSON] подала письмову заяву про підготовку подання до суду щодо призначення її опікуном над [PERSON] Заявник попередньо вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання вважає необхідним призначити [PERSON] опікуном над дочкою. Просить суд, призначити опікуном [PERSON] над недієздатною дочкою - [PERSON] Представник управління охорони здоров'я Луцької міської ради Тарасюк Т.А. та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, проте подали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Просили суд задовольнити заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з рішення Луцького міського суду Волинської області від 14.08.2017 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Опікуном над нею призначено матір [PERSON], на строк до 05.12.2017 року (а.с. 6, 7). 29.11.2017 року [PERSON] подала письмову заяву про підготовку подання до суду щодо призначення її опікуном над [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Ч. 4 ст. 63 ЦК України зазначає, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] являється мітір'ю недієздатної [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Управління охорони здоровя Луцької міської ради звернулось в суд з заявою про призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовує тим, рішенням Луцького міського суду Волинської області від 16.06.2004 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Крім того, рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.08.2004 року № 341 «Про встановлення опіки над гр. [PERSON]Є.» призначено [PERSON] опікуном над сином [PERSON] 21.09.2015 року [PERSON] помер. Проте, на даний час [PERSON] залишився без опікуна, проживає із матірю [PERSON], яка здійснює догляд за ним. Заявник попередньо вивчивши подані документи, сімейні обставини, умови проживання вважає необхідним призначити [PERSON] опікуном над сестрою. Просить суд, призначити опікуном [PERSON] над недієздатним сином [PERSON] Представник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON], заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявились, проте подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просили суд задовольнити заяву. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи. Дослідивши представлені письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. Як вбачається з рішення Луцького міського суду Волинської області від 16.06.2004 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а.с. 10). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 27.08.2004 року № 341 «Про встановлення опіки над гр. [PERSON]Є.» призначено [PERSON] опікуном над сином [PERSON] (а.с. 11). 21.09.2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 175744 (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Ч. 4 ст. 63 ЦК України зазначає, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що [PERSON] являється матірю недієздатного [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 16). Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити.

Outcome: approved