Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], відрилась спадщина на житловий будинок №6 по вулиці Шевченка в с. Киселівка Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцем за законом першої черги після його смерті є позивач, як дружина померлого спадкодавця, яка фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані в с. Киселівка Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 6, вартістю 14877,00 грн.. В судове засідання позивач не зявилася, в свої позовній заяві просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимогу підтримує. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області та відповідачі - [PERSON], [PERSON]А не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі сторін, за наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Відповідно до ст.ст. 392, 1261 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР №152563, [PERSON] та [PERSON] одружились 31.01.1961 року, після одруження чоловіку та дружині присвоєно прізвище «Дядечко» (а.с.7). Судом встановлено, що 27.10.2010 року в с. Киселівка Менського району Чернігівської області помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №152092, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області 27.10.2010 року (а.с.6). З повідомлення №284 від 16.10.2015 року, виданого Комунальним підприємством «Чернігівським міським бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради», слідує, що станом на 31 грудня 2012 року в с. Киселівка по вулиці Шевченка, 6 право власності не зареєстровано (а.с.10). Згідно довідок виданих [PERSON] сільською радою Менського району Чернігівської області 26.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] проживав і був зареєстрований з 1964 року по 27.10.200 року в с. Киселівка Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 6, виписаний в звязку зі смертю. Разом з ним на день смерті проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] з 1964 року по теперішній час. Згідно погосподарського обліку книга №1 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Киселівка Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 6, зареєстрований в сільській раді з 1964 року за №38. Станом на 15.04.1991 року, домоволодіння за адресою с. Киселівка Менського району Чернігівської області по вул. Шевченка, 6 мало статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON], зареєстрований з 1964 року по 27.10.2010 року та члени колгоспного двору: [PERSON] з 1964 року до теперішнього часу (а.с.36). Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є: дружина [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с.37). Згідно ст. 123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правила ст. 563 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося) відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Оскільки [PERSON] помер після 1 липня 1990 року, то підлягають застосуванню загальні правила спадкування щодо його частки в майні колгоспного двору. За положеннями Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р., право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела по господарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарських книгах [PERSON] сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що спірний будинок мав статус колгоспного двору та належав на праві власності [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. Як слідує з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Менської районної державної нотаріальної контори №111/02-31 від 22.01.2016 року та з матеріалів спадкової справи № 555/2010, заведеної за заявою [PERSON], як спадкоємиці за законом, остання звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлого [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Суд бере до уваги те, що позивач оформила спадщину на спадкове майно, після померлого [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 0,25 га, розташованої на території с. Киселівка вул. Шевченка, 6, Менського району Чернігівської області, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №754148, видного згідно рішення 23-ї сесії 5-го скликання [PERSON] сільської ради від 11.09.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010984400133 (а.с.34). Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок по вул. Шевченка, 6 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області складається з житлового будинку А-1, погребів В-1, Е-1, веранди а-1, веранди Г1-1, гаражу Б-1, літньої кухні Г-1, сараїв д-1, Д-1, ж-1, Ж-1, воріт №1, огорожі №2 (а.с.11-15). Згідно звіту Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради» про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих в с. Киселівка вул. Шевченка, 6 Менського району Чернігівської області від 22.10.2015 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Чернігівська область Менський район с. Киселівка вул. Шевченка, 6, складає 14877,00 грн. (а.с.16-33). Позивач своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, в її користування перейшли речі померлого, вона проживає у спадковому будинку по теперішній час, що підтверджується довідками виданими виконкомом [PERSON] сільської ради Менського району. За таких обставин, суд вважає можливим, визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Киселівка по вулиці Шевченка, 6, Менського району Чернігівської області, після померлого 27.10.2010 року її чоловіка [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved