Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

У лютому 2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Харківської державної нотаріальної контори ( далі ХДНК) з позовом про скасування нотаріальних дій щодо незаконної реєстрації обтяжень ( арештів, відчуження) на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладених на підставі ухвал Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.02.2000 та 15.05.2000. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому належить право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі виданого 22.01.2000 державним нотаріусом П`ятої ХДНК свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті дружини [PERSON]. У 1999 сестра [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним, визнання заповіту недійсним ( справа № 2-1626/99) і в порядку забезпечення позову був накладено арешт на квартиру. Справа перейшла на 2000 рік та перерееєстрована за № 2-278/00. У січні 2000 позов [PERSON] залишено без розгляду через неявку позивача в судове засідання. У березні 2005 ухвалою суду був знятий арешт з квартири, проте при відчуженні квартири у 2020 стало відомо, що існують два арешти на нерухоме майно за ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.02.2000 і рішення державного реєстратора від 06.10.2020 № 54448014, номер запису про обтяження 38540295 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , ухвалою суду від 15.05.2000 і рішення державного реєстратора від 06.10.2020 № 54448014, номер запису про обтяження 38540281. Вважає, що нотаріусом Першої ХДНК зареєстрований арешт на нерухоме майно з порушенням закону, прізвище власника [PERSON] не відповідає дійсності і особі, що зазначена в ухвалі суду, тому нотаріальні дії по реєстрації обтяжень, повинні бути скасовані, на думку позивача, як незаконні, оскільки відсутні підстави для збереження арешту на майно. Відповідач-Перша Харківська міська державна нотаріальна контора надала відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позову зазначила, що підставою виникнення інформації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] є ухвали суду. Статтею 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено перелік нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, у тому числі накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна ( п.9). Наказом Міністерства юстиції України від 06.06.99 № 31/5 визначено реєстраторами Реєстру заборон державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали договори з Адміністратором.Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 03.06.2002 № 31/5 не передбачало перевірку фактичного власника нерухомого майна під час реєстрації арештів. Крім того, відповідач зазначає, що нотаріальна контора здійснила реєстрацію арештів на нерухоме майно на паперових носіях, а не вчиняла нотаріальну дію, яка оспорюється, по накладенню арештів на нерухоме майно, тому не є належним відповідачем по справі. Одночасно з відзивом заявлено клопотання про можливість розгляду справи за відсутності представника Першої Харківської міської державної нотаріальної контори. За клопотанням позивача,ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.02.2021 витребувані у Харківського обласного державного нотаріального архіву документи, на підставі яких вчинені дії щодо накладення арештів на квартиру [ADDRESS] . Суд, вислухавши вступне слово позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа № 2-278/2000 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу, укладеного між її рідною сестрою [PERSON] і [PERSON] недійсним, а також визнання недійсним заповіту на користь [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.01.2000 Позов [PERSON] залишено без розгляду через неодноразову неявку позивача в судове засідання. Ухвалою суду від 16.02.2000 поновлено [PERSON] строк на касаційне оскарження вищезазначеної ухвали, а також зупинено виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.01.2000 про зняття заборони державній нотаріальній конторі Жовтневого району м.Харкова на вчинення нотаріальних дій, пов`язаних з оформленням спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Крім того, до розгляду касаційної скарги [PERSON] постановлено не скасовувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.04.1999 про накладення арешту в порядку забезпечення позову на спірне майно. 22.01.2020 чоловіку [PERSON] - [PERSON] , шлюб з яким зареєстровано 20.10.1998, видано державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Валковою Л.М. 07.10.1998, на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.03.2005, за заявою [PERSON] , скасовано арешт з кв. [ADDRESS] , що належить [PERSON] , померлої [INFO] та дозволено нотаріальній конторі Жовтневого району м.Харкова вчиняти дії, пов`язані з оформленням спадщини по відношенню до спадкового майна. З інформації Харківського обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) вбачається, що копія ухвали суду від 16.02.2000 ( про зупинення виконання ухвали від 12.01.2000 ( зняття заборони вчиняти нотаріальні дії) і 20.04.1999 ( арешт майна) надійшла до 1-ої Харківської нотаріальної контори 18.02.2020 і в той же день накладена заборона № 9801 на спірну квартиру відповідно до ухвали суду. 16.06.2000 до 1-ої Харківської державної нотаріальної контори надійшла також ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 15.05.2000 про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , що зареєстрована на ім`я [PERSON] , та заборону відчуження до розгляду по суті позова [PERSON] до [PERSON] . Про визнання шлюбу та заповіту недійсними. Накладена заборона № 10853 на відчуження вказаної квартири на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова. Згідно вказаних ухвал від 15.05.2000 і 16.02.2000 зареєстровано обтяження 06.09.2007 (тип обтяження- арешт(архівний запис) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири [ADDRESS] . Положеннями ст. 4 ГПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» та, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Статтею 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріат - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно зі ст. 34 Закону України «Про нотаріат» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) , яка визначає нотаріальні дії, що вчиняються в державних нотаріальних конторах , передбачено накладення заборони відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна ( п. 7 ч.1). За положеннями ст. 73 Закону «Про нотаріат» державний нотаріус чи посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів за місцезнаходженням жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки накладають заборону їх відчуження за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом. Пунктом 136 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерством юстиції України від 18.06.1994 № 18/5, що діяла на час виконання нотаріусами ухвали Жовтневого районного суду від 16 лютого 2000 і 15 травня 2000 передбачено, що накладання заборони реєструється державними та приватними нотаріусами в реєстрі для реєстрації заборон. У цьому самому реєстрі реєструються повідомлення судових і слідчих органів, а також органів державної виконавчої служби про накладання арешту на нерухоме майно. Про накладені заборони та арешти робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна . Накладені заборони та арешти підлягають обов`язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Доводи позивача про те, що при реєстрації обтяження неправильно зазначено прізвище, им`я та по батькові власника та замість [PERSON] вказана [PERSON] , а тому накладення арешту нотаріусом на квартиру є незаконним, суд вважає помилковими, оскільки обтяження накладено на об`єкт нерухомого майна. Який був предметом спору і на час виконання ухвали суду Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , затв. Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 не передбачало право державного реєстратора перевіряти фактичного власника. Таким чином, при накладенні заборони на кв. [ADDRESS] відповідно до ухвал Жовтневого районного суду м.Харкова та внесення у Єдиний реєстр заборон , а також перенесення архівного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 1-а Харківська державна нотаріальна контора діяла на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений Законом «Про нотаріат». Виходячи з наведених обставин , заявлені позовні вимоги [PERSON] є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed