Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В позовній заяві позивач вказує, що 20.04.2014 р. між ним та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики, згідно якого, позивач надав [PERSON] позику в сумі 30000 грн. із терміном повернення коштів до 20.10.2014 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кошти у вказаний термін. У вказаний строк [PERSON] борг не повернув, ухиляється від виконання зобов'язання. З урахуванням наведенного, просить стягнути з відповідача 30000 грн. боргу за договором позики від 20.04.2014 року. Позивач у судове засідання не з'явився,звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 20.04.2014 р. між сторонами був укладений договір безпроцентної позики, згідно якого, позивач надав [PERSON] позику в сумі 30000 грн. із терміном повернення коштів до 20.10.2014 р., а [PERSON] зобов'язався повернути кошти у вказаний термін. У вказаний строк [PERSON] борг не повернув, ухиляється від виконання зобов'язання. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 30000 грн. боргу за договором позики від 20.04.2014 року.

Outcome: approved