overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити юридичний факт, що її мати [PERSON], [INFO], померла [INFO] в с. Жовте Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що [INFO] в с. Жовте Баранівського району Житомирської області померла її мати [PERSON], [INFO], уродженка с. Наталія Баранівського району Житомирської області. Через важке матеріальне становище, тіло померлої не було доставлене до Новоград-Волинського відділення судово-медичних експертиз. Оскільки відсутні документи про причину смерті [PERSON], не може отримати свідоцтво про смерть, необхідне для зняття з реєстрації з житлового приміщення померлої. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 09.03.2017 року, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явилася, подала лист від 09.03.2017 року, яким визнав вимоги, просив розглянути справу без його участі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується даними довідки виконкому Кам'янобрідської селищної ради Баранівського району Житомирської області від 19.01.2017 року, згідно якої [PERSON] померла [INFO] в с. Жовте Баранівського району Житомирської області (а.с. 11) та даними постанови про закриття кримінального провадження старшого слідчого Баранівського ВП Новоград - Волинського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області Р.А. Асланова від 22.07.2016 року. Реєстрація смерті [PERSON] по Баранівському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Житомирській області не проводилась згідно повідомлення від 18.01.2017 року (а.с. 10). Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника - для зняття з реєстрації з житлового приміщення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що 03 грудня 1994 року Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів в м. Києві зареєстровано шлюб, між нею та відповідачем, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис № 2697. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалися, з 19 грудня 2015 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. З чого часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, їх сім'я розпалась та існує тільки формально. Вважає, що відновити сімейно-шлюбні стосунки не можливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, вповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.12.1994 року Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів в м. Києві зареєстровано шлюб сторін, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис № 2697. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалося, з 19 грудня 2015 року припинені сімейно-шлюбні відносини, з цього ж часу не ведеться спільне господарство, проживають окремо. Подружжя не піклується про побудову своїх відносин, почуття любові та поваги між ними втрачено. Позивачка остаточно дійшла до висновку, що шлюб між ними існує формально, що суперечить її інтересам. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що 15 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції у м. Києва, зареєстровано шлюб, між нею та відповідачем, про що зроблено запис № 426. Від цього шлюбу мають дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Сімейне життя сторін не склалося через втрату почуття любові між ними, несумісність характерів та прохолодне ставлення один до одного. Багато разів між ними виникали непорозуміння, які призводять до сварок, склались неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між подружжям з 2010 року припинено, а з січня 2012 року проживають окремо. На даний час сторони не пов'язані спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції у м. Києва, між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 426. Від цього шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Сімейне життя сторін не склалося, через втрату почуття любові та несумісність характерів, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. З січня 2012 року позивач вказав на те, що подружжя не пов'язано спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Майнових спорів між сторонами на даний час немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що 27.01.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, зареєстровано шлюб, між нею та відповідачем, про що зроблено запис № 46. Від цього шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає окремо від батьків та малолітню дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Сімейне життя сторін не склалося оскільки у них виявилися зовсім різні характери та різні погляди на життя. Відповідач тривалий час не піклувався про побудову сімейних відносин, внаслідок чого вони стали сторонніми людьми та втратили почуття любові. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства остаточно припинено у вересні 2015 року. На даний час сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи завчасно до суду не надходило. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 46. Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який проживає окремо від батьків та малолітню дочку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Сімейне життя сторін не склалося, через втрату почуття любові та несумісність характерів, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. З вересня 2015 року позивач вказав на те, що подружжя не пов'язано спільним побутом, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить шлюб розірвати. Майнових спорів між сторонами на даний час немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 512. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з відповідачем за даним позовом вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 26 березня 1988 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 219. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені у звязку з постійними сварками та втратою взаємних почуттів. Вважає, що їх сімя розпалася остаточно, поновлення шлюбних відносин неможливо. Подальше збереження їхньої сімї є неможливим та просто недоцільним. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі. Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надавав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємоповаги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 06 травня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Спільне життя у них не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Погіршення відносин призвело до припинення шлюбних відносин. Примирення неможливе. На розлучення через органи РАЦСу відповідач не погоджується. Просить відновити її дошлюбне прізвище „Ольховська. У судове засідання сторони не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 14,15). Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 травня 2014 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, про що свідчить його письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Прохання позивачки відновити її дошлюбне прізвище „Ольховська ґрунтується на положеннях на статті 113 СК України. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, витрати позивачки по сплаті судового збору, з урахуванням її клопотання про розподіл витрат між нею та відповідачем порівну, підлягають стягненню на її користь з відповідача в розмірі 320 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, вказуючи, що з червня 1999 року вона стала проживати разом з [PERSON] по вул. Лукянівка, 18 в с. Середняки Гадяцького району. Їх взаємини були повязані спільним побутом, веденням спільного господарства. У липні 2014 року [PERSON] помер, після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю). На даний час заявник, як спадкоємець четвертої черги не може скористатися правом на спадщину, тому звернулася до суду. В судову засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що з 1999 року вона стала постійно проживати з [PERSON] по вул. Лукянівка, 18 в с. Середняки Гадяцького району однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. В 2014 році [PERSON] раптово захворів, а потім помер, вона здійснила його поховання, продовжує проживати в його будинку і в даний час не може скористатися правом на спадщину, так як інших спадкоємців немає. Середняківська сільська рада, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] звернулися до суду з заявами про розгляд справи без участі представників, проти задоволення заяви не заперечують. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] стала проживати з [PERSON] з 1999 року однією сімєю, вели спільне господарство, вона здійснювала обряд поховання його матері, а потім самого [PERSON] Інших близьких родичів у [PERSON] немає. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 9 листопада 1956 року в м. Шахтарськ Донецької області. Розлучена з [PERSON] Відповідно довідки Середняківської сільської ради [PERSON] проживала без реєстрації в с. Середняки вул. Лукянівка, 18 з 1998 року по 2014 рік разом із співмешканцем [PERSON] до дня його смерті і вели спільне господарство. [PERSON] проживає в даному будинку по цей час. 29 липня 2014 року в м. Гадяч [PERSON] помер. Згідно довідки Середняківської сільської ради [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO] до дня смерті 29 липня 2014 року. Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Встановлення даного факту має юридичне значення для оформлення спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як в ході розгляду справи достовірно і об'єктивно встановлено факт проживання однією сімєю заявника з [PERSON] з 1999 року по 29 липня 2014 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що у [INFO] року помер [PERSON], після його смерті залишила спадщина у вигляді земельної частки (паю), яку він фактично успадкував після смерті свого батька [PERSON] За життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким все належне йому майно заповів заявнику. На даний час заявниця не має можливості оформити спадщину, так як не збереглося свідоцтво про народження [PERSON], тому звернулася до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву, суду пояснила, що через відсутність свідоцтва про народження [PERSON] вона не може довести ступінь його родинного зв'язку з батьком [PERSON] Просила встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], що вони є сином і батьком. Сарівська сільська рада направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що [PERSON] по відношенню до [PERSON] є батьком, а останній до нього сином. [PERSON] та [PERSON] проживали разом в одному господарстві. Судом встановлено, що за даними Гадяцького відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області актовий запис про народження [PERSON], [INFO] по с. Сари Гадяцького району не виявлено. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] відділ ДРАЦС немає можливості в зв'язку з відсутністю актового запису. З виписок погосподарської книги Сарівської сільської ради за 1944-1946 роки, 1991-1995 роки вбачається, що [PERSON] по відношенню [PERSON] значиться як син. 19 лютого 1999 року в с. Сари Гадяцького району [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт, яким належний йому будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходиться в с. Сари Гадяцького району, все рухоме і нерухоме майно та земельну ділянку, заповів [PERSON] 18 липня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в зв'язку з чим змінила прізвище на [PERSON]. [INFO] року в с. Сари Гадяцького району помер [PERSON] Згідно довідки Сарівської сільської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] разом з сином [PERSON] [INFO] року в с. Сари Гадяцького району помер [PERSON] Згідно довідки Сарівської сільської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один в [INFO]. Державним нотаріусом Жук Т.П. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій після смерті [PERSON] За наведених обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що [PERSON] є сином [PERSON] Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують родинні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON], тому вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved