Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/4815/18 за позовом [PERSON] до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію. Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], заборони будь-яким третім особам вчиняти дії щодо передачі права користуванняна вказану квартиру, щодо проникнення до неї, щодо проведення ремонтних робіт, реконструкції, перепланування, здачі в оренду, щодо укладення договорів застави (іпотеки), заборони будь-яким особам вселятися у квартиру, реєструватися в ній, заборони органам, що здійснюють надання адміністративних послуг, вносити до реєстраційного обліку відомостей про реєстрацію або зняття з реєстрації осіб відносно спірної квартири. Заяву про забезпечення позову, в тому числі обґрунтовано тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року було повністю задоволено аналогічну заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову однак, у зв'язку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» її не було прийнято до виконання і повернуто заявнику. Крім того, у зв'язку з протиправними, на думку позивача, діями відповідачів, на сьогодні існує реальна ймовірність відчуження спірної квартири ПАТ «Укрсоцбанк», що вподальшому може призвести до порушення прав позивача та інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Із матеріалів справи убачається, що представник позивача вже звертався до суду із заявою про забезпечення позову з тим самим предметом та з тих самих підстав. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року заява [PERSON] про забезпечення позову була задоволена повністю. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що невиконання ухвали суду від 27.07.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову, про що вказує позивач, не свідчить про необхідність повторного задоволення аналогічної заяви про забезпечення позову. Крім того, обставини, на які посилається заявник як підстави для забезпечення позову, ніяким чином не підтверджені. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed