Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] та [PERSON], до [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, прокуратура Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що відповідач є батьком дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2014 мати дітей - [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 31.07.2014 працівниками СКМСД Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було виявлено малолітню дитину [PERSON], [INFO], викликано бригаду швидкої допомоги та доставлено до КЗ «Дніпропетровської обласної дитячої клінічної лікарні» до приймального відділення з опіком руки та ноги. Відповідно інформації адміністрації КЗ Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» Дніпропетровської міської ради з 25.09.2014 по теперішній час дитина [PERSON], [INFO], влаштована до вищезазначеного комунального закладу, як така, що залишилася без батьківського піклування. За час перебування в закладі батьки дитини [PERSON] та [PERSON] долею дитини не цікавилися. Відповідно інформації КЗ «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня №1» Дніпропетровської міської ради з 04.07.2014 у лікарні перебуває малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до вищезазначеного комунального закладу, як такий, що залишився без батьківського піклування. За час перебування в закладі батьки дитини [PERSON] та [PERSON] долею дитини не цікавилися, до адміністрації закладу з питання повернення дитини в родину не зверталися. Батько дітей - [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей - [PERSON], [INFO] самоусунувся від виховання та матеріального утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з викладеним позивач просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно; накласти заборону на відчуження майна та житла дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою - [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради Короткий В.Г. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив їх задовільнити. Представник прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Бойкова О.П. позов підтримала та просила його задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2014 року матір дітей [PERSON], [INFO] позбавлено батьківських прав відносно її дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно інформації адміністрації КЗ Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок» Дніпропетровської міської ради з 25.09.2014 по теперішній час дитина [PERSON], [INFO], влаштована до вищезазначеного комунального закладу, як така, що залишилася без батьківського піклування. За час перебування в закладі батьки дитини [PERSON] та [PERSON] долею дитини не цікавилися. Відповідно інформації КЗ «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня №1» Дніпропетровської міської ради з 04.07.2014 у лікарні перебуває малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до вищезазначеного комунального закладу, як такий, що залишився без батьківського піклування. За час перебування в закладі батьки дитини [PERSON] та [PERSON] долею дитини не цікавилися, до адміністрації закладу з питання повернення дитини в родину не зверталися. Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню його дітей [PERSON] та [PERSON] достовірно встановлено в судовому засіданні, при чому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дітей, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] та [PERSON]. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] наданими до Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради проте, що [PERSON] не є батьком дитини, оскільки належних доказів цим обставинам не надано. Доказів того, що у встановленому законом порядку [PERSON] оспорював батьківство, суду також не надано. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є батьком дітей [PERSON] та [PERSON], він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved