Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу посилаючись на те, що 31.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №К3Т0А+00362735, відповідно до умов якого останній отримав у платне користування автомобіль, що належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк», марки «Богдан», д.н.з. [NUMBER], та зобов'язувався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановленому у договорі, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за договором фінансового лізингу, що призвело до утворення заборгованості, внаслідок чого 16.06.2014 року предмет лізингу - автомобіль [PERSON] було повернуто позивачу відповідно до акту прийому-передачі. При цьому сума заборгованості, що станом на 22.01.2016 року складає 20 886,96 грн. боржником не погашена. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов підтримує та просить проводити судове засідання за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 31.07.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №К3Т0А+00362735, відповідно до умов якого останній отримав у платне користування автомобіль, марки «Богдан», модель 21101-82, рік випуску 2012, тип транспортного засобу: седан/лифтбек, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], та зобов'язувався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановленому у договорі, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Зазначений автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 17.07.2012 року належить на праві власності ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. умов та правил надання банківських послуг, - у разі настання дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації лізингодавець ставить вимогу про поверненння заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмету лізингу здійснюється за адресою вказаною у повідомленні про дефолт. У відповідь на вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідач 16.06.2014 року повернув предмет лізингу - автомобіль позивачу, що підтверджується актом прийому - передачі предмета лізингу. При цьому сума заборгованості, що у відповідності до розрахунку позивача станом на 22.01.2014 року складає 20 886,96 грн. і включає в себе: 6 441,22 грн. - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3 410,41 грн. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 11 035,33 грн. - заборгованість по пені, відповідачем не погашена. Пунктом 2.9.4.8.2.4 договору передбачено , що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором. 15.12.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з вимогою №0Z2 до [PERSON] про сплату заборгованості за договором фінансового лізингу, що залишилася на момент повернення предмету лізингу. Положеннями ст. 806 ЦК України, а також ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізинготодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідно до ст. 612 ЦК України. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст. 10 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків у разі неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків, неустойки, зокрема пені, які стягуються з боржника, якщо кредитор (лізингодавець) умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вживав заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово порушував умови договору фінансового лізингу, при цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до нього з позовними вимогами лише у лютому 2016 року. З огляду на зазначене, оскільки сума пені відповідно до розрахунків складає 11 035,33 грн., що перевищує суму боргу суд вважає, що на підставі ст. 616 ЦК України цю суму необхідно зменшити до 6 000,00 грн., так як саме з вини позивача, який не вживав всіх належних заходів для погашення боргу сума штрафної санкції значно зросла. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витратив розмірі 1 100,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved