Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

У листопаді 2017 р. публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі по тексту - АТ «Укрексімбанк», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 22516,01 грн. На обгрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 04.07.2013 року між сторонами був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER] за умовами якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту в сумі 22 700 грн. з кінцевою датою погашення до 30.06.2015 року. Зазначає, що відповідачем порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, що свідчить про невиконання умов кредитного договору. У зв'язку з чим станом на 03.08.2017 загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 22516,01 грн., що включає: заборгованість за основним боргом - 8155,55 грн.; заборгованість за процентами - 4665,45 грн.; пеню, нараховану на прострочену заборгованість за процентами, - 770,33 грн.; пеню, нараховану на прострочену заборгованість за основним боргом - 2262,78 грн.; три проценти річних - 682,63 грн.; інфляційне збільшення суми боргу - 5979,28 грн. Представник позивача [PERSON] направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника АТ «Укрексімбанк», позовні вимоги підтримала, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 04 липня 2013 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER] (а.с.9-12). Згідно з умовами договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту в сумі 22700 грн. зі сплатою процентів за ставкою 36% річних з кінцевою датою погашення 30.06.2015 року. Судом встановлено, що банк належним чином виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором, зокрема відкрив [PERSON] картковий рахунок, видав кредитну картку, надав кредитні кошти та здійснював їх обслуговування. Як вбачається з поточної виписки за контрактом відповідач користувався кредитними коштами і періодично вносив платежі на погашення заборгованості. Останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснив у жовтні 2014 р., після чого будь-які сплати на користь банку припинив (а.с. 21-27). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом на 03.08.2017 становить 22516,01 грн., що включає: заборгованість за основним боргом - 8155,55 грн.; заборгованість за процентами - 4665,45 грн.; пеню, нараховану на прострочену заборгованість за процентами, - 770,33 грн.; пеню, нараховану на прострочену заборгованість за основним боргом - 2262,78 грн.; три проценти річних - 682,63 грн.; інфляційне збільшення суми боргу - 5979,28 грн. (а.с. 18-20). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статей 1054, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З позовної заяви вбачається, що умовами укладеного сторонами кредитного договору (п.9.1, 9.2) було передбачене право банку на стягнення з позичальника пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав грошові зобов'язання за кредитним договором, чим порушив права кредитодавця АТ «Укрексімбанк», то суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості у розмірі 22516,01 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600 грн.(а.с.5). На підставі викладеного,

Outcome: approved