Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

У лютому 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано заяву [PERSON] та [PERSON] , про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 року вказана справа передана до провадження судді Саадулаєва А.І. (а.с. 21). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі. Як вбачається із змісту заяви, [PERSON] (надалі за текстом - Заявник-1) та [PERSON] (надалі - Заявник-2) перебувають у шлюбі з 05.08.2000 року. Шлюб зареєстровано 05 серпня 2000 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1246. Від даного шлюбу заявники мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (надалі - неповнолітні діти). Протягом останніх років між заявниками сімейне життя не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стосунки погіршились. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, в зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. На даний час заявників, окрім трьох спільних неповнолітніх дітей, нічого вже не пов`язує, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо. Фактично на сьогоднішній день шлюбно-сімейні відносини між Заявниками припинені, а шлюб існує формально. Заявники вважають, що їх сім`я розпалась і зберігати шлюб немає сенсу, оскільки примирення між ними неможливе. Тому заявники звернулися до суду із вказаною заявою. В судове засідання, яке відбулось 28.04.2020 р. заявники не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 Сімейного кодексу України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники 05 серпня 2000 року уклали шлюб, що був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №1246 (а.с. 13). Від даного шлюбу заявники мають трьох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2006 року (а.с. 14), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 2008 року (а.с. 15) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2012 року (а.с. 16). Судом встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved