Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 24 вересня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вони перестали розуміти один одного. Відповідач не приділяє належної уваги не їй не дітям, поводить себе у шлюбі безвідповідально. Від постійних суперечок вона перебуває у стані постійного стресу, що негативно впливає на стан її здоровя. При цьому весь тягар забезпечення сімї лежить на її плечах. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з березня 2016 року, проживають окремо. Діти проживають разом із позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Шлюб носить формальний характер, вважає, що збереження шлюбу не можливе і буде суперечити, як позивачу з відповідачем так і інтересам дітей. Після розірвання шлюбу, просила залишити прізвище «Пашкова». Майновий спір відсутній. У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.\~ Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 385, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 082038, виданим 24 вересня 1999 року (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №145315, виданим 10 грудня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 682 (а.с.11), та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №371892, виданим 18 січня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №59 (а.с.13). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved