Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем проживали без реєстрації шлюбу з 2013 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитинку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишились проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 4000 грн. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 4000 грн. щомісячно; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Суду пояснила, що витрачає кошти і на харчування, сплачує комунальні послуги, придбаває речі першої необхідності, витрачає кошти на памперси. В даний час не працює, доглядає за дитиною. Просили задоволити позов у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги частково. Суду пояснив, що він як батько погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. і ще на 1000 грн. купувати речі для дитини, оскільки він має сумніви, що ці кошти витрачаються на потреби дитини. На даний час отримує невелику заробітну плату, працює неофіційно, його заробіток складає 400 грн. щоденно, 26 робочих днів на місяць. Також має ще одну неповнолітню дитину, на яку стягуються аліменти в розмірі ? частини його доходів, а в даний час там ще є заборгованість по їх сплаті. Також просив врахувати, що витрачає кошти на своє харчування, сплату комунальних послуг. Просив задоволити позов частково. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 16 листопада 2018 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі 4000 грн., то в цій частині вимоги задоволенню не підлягає, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження таких витрат. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що матеріальне становище відповідача наявність в нього ще однієї неповнолітньої дитини. Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи відповідача, що він не знає куди саме позивачка витрачає кошти, неможливість сплати ним аліментів у заявленому розмірі. Так, відповідача має достатній дохід, про розмір якого повідомив у вступному слові, для сплати аліментів, з урахуванням інтересів ще однієї дитини. Суд враховує, що відповідач працездатного віку, будь-яких обмежень щодо працевлаштування не має. Щодо посилань відповідача, що це єдиний його дохід, суд оцінює критично, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не надав, а неофіційне працевлаштування не забороняє здійснення будь-якої іншої роботи, в тому числі виконання робіт за відповідними договорами без укладення трудового договору. Відсутні в матеріалах справи докази того, що відповідач не мав можливості надати суду дані докази, а в разі складнощів в їх отриманні - заявити клопотання про їх витребування. Посилання відповідача, що суд має враховувати прожитковий мінімум для дитини при визначенні розміру аліментів, суд оцінює критично, оскільки даний показник є мінімальним та не може забезпечувати всебічний розвиток дитини. А при визначенні розміру аліментів суд враховував всі обставини справи та вирішив справу з врахуванням інтересів дитини, особливостей її індивідуального розвитку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial