Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у Луганській області звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування водних біоресурсів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що в ході рибоохоронного рейду Луганським рибоохоронним патрулем було встановлено факт порушення природоохоронного законодавства, а саме: 08 травня 2020 року о 01 год. 30 хв. на водосховищі, розташованому біля с. Демино-Олександрівка Луганської області [PERSON] здійснював незаконний лов водних біоресурсів риби забороненими знаряддями лову сітками, в кількості 2 (двох) штук, виготовлених із сіткоснастевого матеріалу, чим грубо порушив Правила рибальства. [PERSON] виловив рибу: лящ, у кількості 18 екземплярів, загальною вагою 12,4 кг. Загальним правопорушенням, згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затверджених постановою КМУ від 21 листопада 2011 року №1209, [PERSON] заподіяв шкоду державі у розмірі 3060,00 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути на користь держави вказану матеріальну шкоду. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000183 від 08 травня 2020 року, 08 травня 2020 року о 01 год. 30 хв. на водосховищі, розташованому біля с. Демино-Олександрівка Луганської області [PERSON] здійснював незаконний лов водних біоресурсів риби забороненими знаряддями лову сітками, в кількості 2 (двох) штук, виготовлених із сіткоснастевого матеріалу, чим грубо порушив Правила рибальства. [PERSON] виловив рибу: лящ, у кількості 18 екземплярів, загальною вагою 12,4 кг. Постановою Троїцького районного суду Луганської області відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно розрахунку матеріальної шкоди за протоколом про адміністративне правопорушення № 000183 від 08 травня 2020 року, розмір шкоди, спричиненої [PERSON] , становить 3060,00 грн. Відповідно до ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Частиною першою статті 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Відповідно до абзацу 2 статті 10Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Відповідно до абзацу п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 р. (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за №269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до п.2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №33 від 18 березня 1999 р., сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ч.2 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Згідно з вимогами ч. 6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2статті 40 КУпАП, то згідно частини 3статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Оскільки вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів є доведеною, з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю. Враховуючи, що правопорушення було здійснено на водосховищі, що розташоване на території Троїцької селищної ради Луганської області, кошти на відшкодування збитків слід стягнути на рахунок останньої. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 47 від 13 липня 2021 у сумі 2270,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved