Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області звернулося з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що підчас проведення рибоохоронної роботи поблизу с. Коробівка Золотоніського району на території Кременчуцького водосховища [PERSON] ловив рибу забороненим знаряддям риболовною сіткою та виловив свіжу рибу лящ в кількості 1 шт. та карась в кількості 6 шт. чим порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства». Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн., з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, однак шкода, яка була заподіяна державі відповідачем в добровільному порядку не відшкодована, а тому позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але подав клопотання про розгляд справи без своєї участі, на позовних вимогах наполягав повністю, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув і про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст..169 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За вказаних обставин суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ст. 66 Конституції України - кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» - дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу виключної (морської) економічної зони, інші обєкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також обєкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані обєктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Як вбачається з постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.12.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. . 85 ч. 4 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст. . 10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству України внаслідок незаконного добування, або знищення цінних видів риб та інших об'єктів водного промислу згідно з Таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування(збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209, в результаті дій [PERSON] державі завдано шкоду в сумі 272 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби. Суд також вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved