Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У лютому 2020 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його у квітні 2020 р., просить стягнути з відповідача борг в розмірі 23577,30 грн., посилаючись на те, що 16.09.2019 р., вона під розписку надала відповідачу 23000 грн., які відповідач зобов`язався повернути до 07.12.2019 р.. Але відповідач ухиляється від повернення суми боргу. Відповідач відзив на позов не надав. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16.09.2019 р. позивач надала у позику відповідачу 23000 грн., а відповідач зобов`язався повернути отриману суму позики до 07.12.2019 р., про що 16.09.2019 р. відповідачем була надана розписка. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч. І ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 525 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На офіційному сайті Національного банку України (bank.gov.ua) Рішенням Національного банку України від 31.01.2020 року, встановлена облікова ставка, яка складає 11% річних. Відповідно до розрахунків борг по відсоткам складає 420,90 грн., а саме: 11%?12 місяців =0,916% у місяць, боржник заборгував два місяці - 0,916%х2=1,83%х23000 грн.= 420,90 грн.. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Рішення Національного банку України від 31.01.2020 року, яке оприлюднене на офіційному сайті Національного банку України (bank.gov.ua), встановлено розмір інфляції у розмірі 4,1% річних. Відповідно до розрахунків борг по індексу інфляції складає 156,40 грн., а саме: 4,1%?12 місяців=0,34% у місяць, боржник заборгував два місяці - 0,34%х2=0,68%х23000 грн.= 156,40 грн.. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 3500 грн., яку суд, враховуючи норми ст. 137 ЦПК України, та надані підтверджуючі докази понесених витрат (а.с. 10, 11), вважає необхідним задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved