Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

У листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі Банк) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між Банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 30.12.2014 року, згідно умов якої відповідачка отримала кредит на строк 24 місяці, з 30.12.2014 року по 31.12.2016 року у розмірі 10\~288,70 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з тим, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, станом на 18.10.2017 року виникла заборгованість у розмірі 29\~468,45 грн., яка складається з: 10\~288,71 грн. заборгованість за кредитом; 5\~267,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12\~664,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1247,65 грн. штраф. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Генеральною угодою позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за Генеральною угодою та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме у судове засідання на 19.12.2017 р., 24.01.2018 р., однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 27.11.2017 року. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний картковий договір, на підтвердження чого [PERSON], як позичальник, 05.03.2007 року\~\~ підписала заяву про виявлене бажання оформити на своє імя платіжну картку Кредитка «Універсальна». Крім того, позичальниця розписалась в заяві за те, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір між сторонами про надання банківських послуг. В заяві також зазначено, що Клієнт ознайомлений з Правилами і Тарифами банка (а.с. 5). Тобто, сторони обумовили, що всі інші умови карткового кредитного договору, які не зазначені у заяві, передбачені Правилами і Тарифами, затвердженими Правлінням ПАТ «КБ «Приватбанк». Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, підписавши заяву [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування, а також зобовязалась повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії щомісячними платежами. Із наведеного, суд дійшов висновку про укладення сторонами належним чином кредитного карткового договору, оскільки заявка [PERSON] про видачу кредиту, в сукупності з Правилами та Тарифами банку, складають зміст кредитного карткового договору, яким передбачені всі істотні умови договору, відповідно до ст.638 ЦК України. Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини кредиту, згідно яких, в силу ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки [PERSON] не виконувала свої зобовязання з погашення карткового кредиту, 30 грудня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості про приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. (6) Згідно п.1.1. Генеральної угоди сторони узгодили по договору 1: п.1.1.1. зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 427,13 грн., комісію на 35,71 грн., пеню на 0,00 грн., штраф на 784,81 грн.; п. 1.1.2 заборгованість по договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 11\~255,71 грн., п.1.1.3 дата кінцевого погашення заборгованості по договору 31.12.2016 року. Відповідно п.2.1. Генеральної угоди, Банк надає [PERSON] строковий кредит в сумі 10\~288,71 грн. на строк з 30.12.2014 р. по 31.12.2016 р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 10\~288,71 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в указані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж» в сумі 514,85 грн. для погашення заборгованості по Кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 грудня 2016 року. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди встановлено, що при порушенні [PERSON] строків погашення заборгованості, передбачених в Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день по зобов'язаннях, строк яких настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1\~247,65 грн. Крім цього, відповідачка, при підписанні Генеральної угоди вказала, що вона ознайомилася і згодна з Умовами і правилами, своїм підписом підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», та обізнана, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним і банком кредитний договір. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). [PERSON] належним чином не виконувала своїх зобов'язань за вказаною Генеральною угодою, унаслідок чого у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість, яка станом на 18.10.2017 становить 29\~468,45 грн., та складається з: 10\~288,71 грн. заборгованість за кредитом; 5\~267,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 12\~664,28 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1\~247,65 грн. штраф відповідно до пункту 2.2 генеральної угоди (а.с.4). Факт наявності заборгованості за Генеральною угодою, а також правильність розрахунку заборгованостіу встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачкою не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, в зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами\~ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1600 гривень з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved