Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

У лютому 2017 року комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа (далі Підприємство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що між позивачем та [PERSON] укладено договір № 3273 від 05.05.2005 року (далі Договір) на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару. Згідно дислокації до Договору обєктом теплоспоживання є нежитлове приміщення [ADDRESS]. Порушуючи умови договору відповідачка належним чином зобовязання не виконувала, внаслідок чого заборгувала Підприємству за період з 24.09.2013 р. по 14.12.2015 р. 12 264,20 грн. за споживання теплової енергії, 5 229,30 грн. сума збитків від інфляції за період з грудня 2013 по січень 2016 року та 477,70 грн. 3 % річних за період за період з 15.11.2013 -22.02.2016. За таких обставин позивач просив суд стягнути на свою користь з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме: у судове засідання на 05.04.17 р. шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації, однак конверт повернувся до суду у звязку зі спливом терміну зберігання, а у судове засідання на 11.05.17 р. відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі частини другої статті 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Як убачається з матеріалів справи, 05 травня 2005 року між КПТМ Криворіжтепломережа (постачальник) та [PERSON] (споживач) було укладено договір №3273 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (далі Договір). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу\~статті 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно умов договору постачальник відпускає споживачу теплову енергію на обєкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом теплоспоживання. Споживач сплачує отриману теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) в строк, передбачений цим договором. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться згідно приборів обліку чи розрахунковим способом при їх відсутності. У таблиці № 2 вказано дислокацію обєкта магазин Твой мир; адреса [PERSON] 10/1; загальна площа 39,6 м.кв.; навантаження Гкал/час: опалення 0,004, гаряча вода 0,001; кількість води м.куб. 3. Згідно п. 3.1 Договору сплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем кожного місяця, самостійно, в грошовій формі, і іншими формами розрахунку за згодою сторін до 15-го числа місяця слідуючого за розрахунковим. Пунктом 3.3 передбачено, що якщо споживач не провів розрахунок за відпущену теплову енергію в строк, встановлений п.3.1 Договору, він несе відповідальність згідно з п.п. 4-7 ст. 231 ГК України та Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96 ВР від 22.11.1996 року у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення сплати. У п.6.1 Договору вказано, що він діє з 20 червня 2004 року по 31 грудня 2005 року і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до кінця строку не надійде заява однієї із сторін про відмову від справжнього Договору чи його перегляду. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). [PERSON]Ю належним чином не виконувала своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в неї перед КПТМ Криворіжтепломережа утворилася заборгованість за період з 24.09.2013 по 14.12.2015 становить 12 264,20 грн. (а.с.9-10). Закріплена в пункті 10 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно наданих позивачем розрахунків сума пені за період з 15.04.15р. по 22.02.16р. становить 633,18 грн., інфляційне збільшення суми боргу за період з грудня 2013 р. по січень 2016 р. становить 5 229,30 грн., 3% річних за період з 15.11.13 р. по 22.02.16 р. становить 477,70 грн. (а.с.11-12). Факт наявності заборгованості за договором, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг, розрахунків суми пені та інфляційне збільшення суми боргу у встановленому законом (ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо виконання умов договору №3273 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару, в зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов КПТМ Криворіжтепломережа підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved