Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] 50000 грн. боргу за договором позики, сплачену суму судового збору у розмірі 840, 80 грн. та витрати на професійну правову допомогу у сумі 1000 грн. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що за умовами укладеного між сторонами 25 жовтня 2019 року договору позики, відповідач отримав від позивача у борг 50000 грн. та зобов`язався повернути його до 31 січня 2020 року. Однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та у визначений строк борг не повернув, що є підставою для його стягнення у судовому порядку. Згідно з частиною 1\~ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] викликався в судове засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позов не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 25 жовтня 2019 року [PERSON] надала, а [PERSON] отримав у борг грошові кошти в сумі 50000 грн. та зобов`язався повернути борг до 31 січня 2020 року, що підтверджується договором позики посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М., за реєстровим № 3365. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав, у визначений у договорі строк та до цього часу борг не повернув. Згідно зі ст. ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідний договір позики, посвідчений приватним нотаріусом, за яким позивач передав, а відповідач отримав в борг грошові кошти та зобов`язався їх повернути у визначений строк, однак свої зобов`язання за договором позики не виконав і борг до цього часу не повернув, що є підставою для задоволення позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу в розмірі 50000 грн. Разом з цим, позивач прохає стягнути з відповідача витрати понесені ним на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн. Відповідно до п. 1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу підтверджується копією договору про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Шиян В.О. від 28.02.2020 року, розрахунком витрат на правову допомогу, квитанцією № 5/2020 від 28.02.2020 року про оплату гонорару у розмірі 1000 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правову допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи вищевикладене та ту обставину, що позов [PERSON] задоволено у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у сумі 1000 грн. та документально підтвердженау сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved