Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

У лютому 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №б/н від 28.08.2012 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 7990 грн. 22 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 18.01.2017 року у сумі 14 712 грн. 97 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 667 грн. 75 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 грн. 87 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2\~716 грн. 60 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 7\~147 грн. 94 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 676 грн. 81 коп. (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності від 17.01.2017 року (а.с.20) не зявився, справу просив розглянути у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3 зв.ст.). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.29), про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н від 28.08.2012 року (а.с.6-16), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 7 990 грн. 22 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 28.08.2012 року за відповідачем станом на 18.01.2017 року наявна заборгованість у сумі 14 712 грн. 97 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 667 грн. 75 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 грн. 87 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2\~716 грн. 60 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 7\~147 грн. 94 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 676 грн. 81 коп. (процентна складова) (а.с.4-5). Вирішуючи питання про стягнення зазначеної суми, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачем були порушені умови договору. Проте, слід відмовити в частині позову, а саме заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 2\~716 грн. 60 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 7\~147 грн. 94 коп., а також штрафів відповідно до умов та правил надання банківських послуг 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 676 грн. 81 коп. (процентна складова), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція. [PERSON] проживає та зареєстрований у [INFO] (гуртожиток), який згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відноситься до таких населених пунктів (п.п.23 п.1 Переліку). Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом у розмірі 3 667 грн. 75 коп. та сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 3 грн. 87 коп. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 399 грн. 28 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог. На підставі викладеного й

Outcome: partial