overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, а саме : 08.11.2017 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 24.04.2014 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] року. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Шлюбні відносини припинені приблизно з квітня 2016 року. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. У судове засідання позивач не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2014 року, від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] року (а.с. 6-7). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені приблизно з квітня 2016 року, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище «Боремчук». Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає змінити розмір аліментів з 170 (сто сімдесят) гривень на 1000 (одну тисячу) гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щона підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року відповідач зобовязаний виплачувати на користь позивача на утримання сина щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі 170 гривень, до досягнення ним повноліття. Позивач вказує, що від шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. На утримання дитини потрібно не менше 1000 гривень. Тому звернулася до суду і прохає змінити розмір сплачуваних аліментів з твердої грошової суми 170 грн. на тверду грошову суму 1000 грн. щомісячно. У судове засідання позивач з`явилася, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Прохала позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року вирішено стягувати з відповідача аліменти щомісячно на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 170 грн. щомісячно, починаючи з 05 липня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття /вісімнадцятиріччя/ на користь позивача (а. с. 5). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про народження, відповідач має на утриманні дочку [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу. (а. с. 15). Суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дитину з твердої грошової суми 170 грн. на тверду грошову суму 700 грн., оскільки відповідач працює та має можливість надавати таку допомогу дитині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дочки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щосторони перебували у незареєстрованому шлюбі, та мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не надає дочці матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дочки. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, прохав розглядати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно довідки № 510 від 23.11.2017 року, виданої Казначеївською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, дочка [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 12). Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дочки, оскільки відповідач зобов'язаний її матеріально утримувати, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звертається до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON], вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 21.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1591. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2017 р. провадження у справі відкрито. Протокольною ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2012 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1591 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

у листопаді 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом та просить визнати за ними право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 14 лютого 2016 року, але за життя право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було, в звязку з чим вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, представник позивачів позов підтримує, представник відповідача позов не визнає. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 14 лютого 2016 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №7 в будинку №18-Б в м. Чернігові. Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 08.03.1967 року по 23.10.2007 року. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова від 01.11.2017 року [PERSON] у 1974 році вступив в члени ЖБК та у 1991 році вартість квартири № 7 в будинку №18-Б в м. Чернігові була виплачена. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі Першою чернігівською державною нотаріальною конторою 21.03.2016 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Першої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20,09.2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], м. Чернігів у звязку з відсутністю документу, що підтверджує факт набуття права власності у спадкодавця на таке майно. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.22 КпШС України, норми якого діяли на час внесення пайових внесків встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС України, у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати право власності за позивачам по 1/2 частині квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 02 вересня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Горішньовигнанській сільській раді Чортківського району у Тернопільській області, актовий запис № 13. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, з відповідачем в них різні інтереси та несумісність характерів. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Від відповідача [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без нього, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 02 вересня 1995 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Горішньовигнанській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, з відповідачем в них різні інтереси та несумісність характерів. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітнього сина сторін суд залишає проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

У листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 березня 2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 293. Цей шлюб для них є повторний. Від спільного подружнього життя в них дітей немає, але від першого шлюбу є троє малолітніх дітей, які проживають з нею в с. Базар Чортківського району. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, відповідач не проявляв прихильності до дітей, поводиться агресивно, в них різні інтереси та несумісність характерів. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище Кондратюк. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 22 березня 2017 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 293. Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, відповідач не проявляв прихильності до дітей від першого шлюбу, поводиться агресивно, в них різні інтереси та несумісність характерів з відповідачем. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, з липня 2017 року проживають окремо. Спільного господарства вони не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved