Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] та під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] Між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом серія АІ № 4162011, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. У результаті пригоди був пошкоджений належний їй автомобіль [NUMBER]. Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. 14 січня 2015 року вона звернулась до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], розмір збитку складає 21767 гривень 97 копійок та ПДВ у сумі 1435 гривень 91 копійки. 06 травня 2015 року нею отриманий лист № 4246 від ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з рішенням про погодження суми страхового відшкодування та виплати 21767 гривень 97 копійок та лист про відшкодування ПДВ у сумі 1435 гривень 91 копійки. 10 червня 2015 року та 21 липня 2015 року нею направлялись до відповідача вимоги-претензії щодо виплати страхового відшкодування, проте відповіді вона не отримала. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на її користь: - 21767 гривень страхового відшкодування; - 1435 гривень ПДВ; - 17730 гривень пені; - 7858 гривень витрат від інфляції; - 1262 гривні 3 % річних; - 1000 гривень витрат на правову допомогу; - 300 гривень витрат на нотаріальне посвідчення довіреності. Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала клопотання, в якому просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 70). У матеріалах справи містяться письмові пояснення представника відповідача (а.с. 37-38), з яких вбачається, що вимоги позивача страхова компанія визнає частково. Зазначено, що позивачем не вірно розрахована сума пені, яка згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України повинна бути нарахована протягом року, починаючи з 07 лютого 2016 по 06 лютого 2017 року. Таким чином, сума пені, яка підлягає виплаті позивачу складає 7879 гривень 71 копійку. Вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних витрат є безпідставними, оскільки законодавством України не передбачено стягнення зазначених сум у деліктних правовідносинах. Крім того, просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу та нотаріальне посвідчення довіреності, оскільки до позову не додано документів на підтвердження сплати цих витрат. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] та під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 12). Постанова набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та оформлена Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ № 4162011. [PERSON] 14 січня 2015 року звернулась до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Відповідно до оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], розмір збитку складає 21767 гривень 97 копійок та ПДВ у сумі 1435 гривень 91 копійки. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» направило [PERSON] повідомлення про прийняте рішення по події № 4246 від 06 травня 2015 року, з якого вбачається, що страховою компанією прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в сумі 21767 гривень 97 копійок (а.с. 14). Крім того, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» направило [PERSON] повідомлення про прийняте рішення по події № 6942 від 19 жовтня 2015 року, з якого вбачається, що страховою компанією прийнято рішення щодо доплати ПДВ у сумі 1435 гривень 91 копійки (а.с. 15). Позивач просить стягнути з відповідача 21767 гривень страхового відшкодування та 1435 гривень ПДВ. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає страхове відшкодування в сумі 23202 гривні (21767 + 1435 = 23202). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач також просить суд стягнути з відповідача 17730 гривень пені. Зазначена вимога підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позивач звернулась до суду з позовом 07 лютого 2007 року. Таким чином, перебіг позовної давності починається з 07 лютого 2016 року. За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 7879 гривень 71 копійки. Представники позивача у судовому засіданні погодились з розрахунком пені з урахуванням строків позовної давності. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). [PERSON] просить стягнути з страхової компанії 7858 гривень інфляційного збільшення суми боргу. Разом з тим, наданий позивачем розрахунок є не вірним, оскільки інфляція нарахована на суму боргу з урахуванням суми пені. За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає 4343 гривні 32 копійки інфляційного збільшення суми боргу (сукупний індекс інфляції за період прострочення з 16 квітня 2015 року по 06 лютого 2017 року становить 1,187; інфляційне збільшення суми боргу становить 4343 гривні 32 копійки (7924,74 х 1,187 = 27545,32 - 23202 = 4343,32)). Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних за період з 16 квітня 2015 року по 06 лютого 2017 року в сумі 1262 гривні (23202 х 0,03 = 696,06 : 365 = 01,90 х 663 = 1262,44). Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 1262 гривні, що й підлягає стягненню з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія». [PERSON] також просить стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 1000 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу та 300 гривень витрат на нотаріальне посвідчення довіреності. Разом з тим, такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надала суду доказів (квитанція, договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт), що такі витрати були нею понесені та доказів щодо сплати коштів за оформлення довіреності. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 640 гривень судового збору.

Outcome: partial