overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що 07 червня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Волноваського райсуду Донецької області 12 квітня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року та відповідно до рішення Волноваського райсуду Донецької області № 221/1426/13-ц від 12 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 03 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського райуправління юстиції Донецької області, про що складено актовий запис №191. На теперішній час сторони спільно не проживають. Дитина залишилась проживати разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 178 від 07 серпня 2013 року, виданою головою КСН «Центральний ІІ». Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2011 року згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 22 лютого 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецької області, актовий запис № 43. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З 2013 року однією сім'єю вони не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про одруження з 22 лютого 2011року, який уклали в Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецької області, актовий запис № 43. Позивачка є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15 лютого 2011 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. З 2013 року сторони припинили шлюбні відносили та стали проживати окремо. Факт проживання дитини з позивачкою підтверджено довідкою КСН «Азовкольцо» №78 від 10 лютого 2014 року. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 листопада 2009 року уклала шлюб з [PERSON] в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов'язків, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згоден. Позивачка в судове засідання не з'явилась направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 21 листопада 2009 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 647. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в січні 2014 році та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю тривалий час та за цей час втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2002 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 784. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час однією сім'єю не проживають, сімейні стосунки не підтримують через несумісність поглядів на спільне життя та виконання подружніх обов'язків, через що постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 27 вересня 2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 784. На теперішній час шлюбні відносини сторони припинили та примиритись не намагались, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 лютого 2008 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, актовий запис № 118, дитина [PERSON] народилась [INFO] року та батьками є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30 серпня 2012 року вона уклала шлюб із відповідачем у виконкомі Красноармійської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, за дитиною не піклується. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та про народження дитини. Встановлено, що дитина мешкає разом із позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

у лютому 2014 року позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В шлюбі мають одну малолітню дитину Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що спільне життя в них не склалося, відповідач не дбає про сім'ю, не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, унаслідок чого в 2010 році вони припинили шлюбні відносини Позивачка, яку належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов та погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, за письмовою згодою позивачки, на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України встановлюють, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.12). В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Дитина проживає з позивачкою, спору з приводу місця проживання дитини в даний час між сторонами немає. З пояснень сторін встановлено, що вони часто сварилися, з'ясовували стосунки, унаслідок чого припинили шлюбні відносини. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, пояснюючи це тим, що 19.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Київському відділі РАГС м.Донецька, актовий запис №366. Від шлюбу мають неповнолітніх дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Шлюбне життя не склалось, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків з 2013 року. Сім'я фактично розпалась. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Вважає, що подальше спільне життя неможливе. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні сторони не з'явились, подали письмові заяви, де позов підтримали, просили задовольнити у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про слухання справи у відсутність сторін, оскільки це не перешкоджає постановленню рішення, та вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 19.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Київському відділі РАГС м.Донецька, актовий запис №366. Від шлюбу мають неповнолітніх дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим. Шлюбне життя не склалось, не підтримують шлюбно - сімейних стосунків з 2013 року. Сім'я фактично розпалась. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Подальше спільне життя неможливе. Це підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.08.2003 року, свідоцтвами про народження дітей, всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 07 квітня 2001 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 109. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, вони ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зловживає спиртним, не працює та не утримує сім'ю, не бере участі у вихованні дітей. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 07 квітня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 109. Мають від шлюбу двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка після реєстрації шлюбу прізвище не міняла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 09 вересня 1995 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 428. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін та розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 09 вересня 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис № 428. Мають від шлюбу неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 11 червня 1999 року Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 12. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з 2004 року, вони мешкають окремо, ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на сімейне життя, виховання дитини, все це призвело до втрати почуття кохання та до припинення шлюбних відносин. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутніть, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та доведено, що сторони з 11 червня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис № 12. Мають від шлюбу неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з 2004 року, так як мають різні погляди на життя і сім'ю, не ведуть сумісного господарства, тривалий час проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення відповідно до ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою висловлена думка щодо залишення шлюбного прізвища.

Outcome: approved