Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У лютому 2020 року представник ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ Київобленерго» 4 894, 74 грн. заборгованості за використану електроенергію, яка виникла за період з 01.10 2017 року по 31.12.2017 року та судовий збір в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що ПрАТ «Київобленерго» є оператором системи розподілу електричної енергії на території Київської області. Особовий рахунок на користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] , відкрито на ім`я іншої особи. Всупереч ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач не звертаючись до позивача з приводу укладення договору про користування електричною енергією за вказаною адресою, користувався електричною енергією відповідно до ст. 714 ЦК України. Саме відповідач є власником даної квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживача зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Станом на 13.02.2020 року заборгованість за використану боржником електроенергію складає 4 894,74 грн., яка виникла за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року згідно показників засобу обліку електричної енергії та на підставі тарифів, встановлених постановою НКРЕКП № 220 від 26.02.2015р. 10.03.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, 17.03.2020 року звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання 02.04.2020 року, 30.04.2020 року та 10.06.2020 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач - ПрАТ «Київобленерго», є оператором системи розподілу електричної енергії на території Київської області. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії особової картки споживача по особовому рахунку № [NUMBER] станом на 30.11.2019 року за період з 01.10 2017 року по 31.12.2017 року, згідно показників засобу обліку електричної енергії за спожиту електричну енергію, нарахована сума 4894,74 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно абзацу 2 п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи с положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Як передбачено у п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. З матеріалів справи вбачається про наявність боргу за спожиту електричну енергію, що рахується за квартирою, яка перебуває у власності відповідача. Враховуючи викладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved