Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності щодо ? частини житлового будинку, ? частини земельної ділянки, про стягнення моральної ( немайнової) шкоди. У своєму позові [PERSON] зазначив, що йому в порядку спадкування за законом на праві приватної власності належить ? частка житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.09.1994 р. Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2013 р., номер запису про право власності: 1127701. Друга половина житлового будинку зареєстрована на праві власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. На підставі рішення Шевченківської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя № 3331/7 від 27.02.1996 р. за житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, закріплена земельна ділянка площею 533 м?. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 здійснено поділ житлового будинку в натурі та виділено [PERSON] на ? частку житлового будинку за першим варіантом висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складеному ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, наступні приміщення, будівлі та споруди: у житловому будинку літ. А: кімнату 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м?, кімнату 1-6 площею 7,5 м?, частину кімнати в кімнаті 1-7 площею 13,2 м?; у службовій прибудові літ. А-1: кухню 1-3 площею 8,1 м?, ванну кімнату 1-4 площею 4,6 м? для використання під коридор; літню кухню літ. Б; для загального користування з іншим співвласником виділено: вбиральню літ. Г, водопровід № 2, паркани № 1 і № 3, ворота № 4. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 здійснено поділ земельної ділянки та виділено [PERSON] на ? частку на підставі доповнення від 28.02.1996 р. до висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складених ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, наступне: земельну ділянку S2 площею 148 м?; земельну ділянку S3 площею 63 м?; для загального користування з іншим співвласником виділено земельну ділянку S5 площею 111 м?. Вказаним рішенням суду передбачено: зведення перегородки без вікон у кімнаті № 1-7 площею 13,2 м? на відстані 2,35 м від стіни з вікном довжиною 4,13 м; закладення дверного отвору з кухні 1-3 площею 8,1 м? в кімнату 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м?; закладення дверного отвору з кухні 1-3 площею 8,1 м? в коридор 1-2 площею 4,9 м?; закладення дверного отвору з кімнати 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м? в кімнату 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м?; пробивання дверного отвору з ванної кімнати 1-4 площею 4,6 м? в кімнату 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м?; демонтаж перегородки між кімнатою 1-6 площею 7,5 м? та кімнатою 1-7 площею 13,2 м?. 23.06.2013 р. [PERSON] помер. На час відкриття спадщини разом з [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, були зареєстровані та мешкали його діти [PERSON] і [PERSON] та його дружина [PERSON] спадкоємці першої черги за законом, які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Таким чином, спадкоємцями майна спадкодавця [PERSON], зокрема, ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, є [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Той факт, що вони не оформили спадщину у встановленому законом порядку, не впливає на обсяг їх відповідальності за зобовязаннями щодо ? частки житлового будинку, яких вони набули в порядку спадкування відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України. Після відкриття спадщини відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не пускають [PERSON] та членів його сімї до належної [PERSON] частини житлового будинку, протиправно та незаконно зайняли належні [PERSON] приміщення у житловому будинку літ. А і в службовій прибудові літ. А-1 та користуються ними на свій розсуд. Таким чином, [PERSON], власник виділеної йому в натурі ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, позбавлений можливості користуватися належним йому майном всупереч діючому законодавству. Не існує рішення суду про позбавлення [PERSON] права власності на належну йому частку житлового будинку. [PERSON] як власнику ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, з моменту поділу його в натурі у 1996 році належить право володіння, користування та розпоряджання виділеною йому часткою житлового будинку. Однак володіти та користуватись вказаним у рішенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. нерухомим майном [PERSON] не має можливості, так як житловий будинок у цілому зайнятий іншими особами [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які перешкоджають [PERSON] користуватися належною йому часткою житлового будинку, протиправно утримують її, не дозволяють здійснити передбачені рішенням суду переобладнання. За життя [PERSON] [PERSON] подавав позов до суду про усунення перешкод у користуванні житловим будинком. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2009 р. було зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні належною [PERSON] часткою житлового будинку. Між тим вказане рішення суду [PERSON] разом із членами своєї сімї [PERSON], [PERSON] і [PERSON] ігнорував до своєї смерті та не виконував його. Після смерті спадкодавця [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] продовжують ігнорувати пропозиції [PERSON] звільнити належну [PERSON] частку житлового будинку і передати її [PERSON], дозволити [PERSON] користуватися належною йому часткою житлового будинку і часткою земельної ділянки. З урахуванням вище викладеного [PERSON] просить суд усунути перешкоди, які йому створюють [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у володінні та користуванні виділеною [PERSON] ? часткою житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, та ? часткою земельної ділянки шляхом їх виселення з належних [PERSON] приміщень, вселення [PERSON] у вказане житло та покладення на відповідачів обовязку не перешкоджати [PERSON] звести перегородку у кімнаті 1-7 у відповідності до першого варіанту висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складеному ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, користуватися виділеною [PERSON] земельною ділянкою. Крім того, [PERSON] у своєму позові зазначив, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] тривалий час, як за життя [PERSON], так і після його смерті, майже 20 років, незаконно та протиправно позбавляють [PERSON] права користуватися та володіти своєю власністю, своїм житлом, земельною ділянкою, у звязку з чим [PERSON] змушений мешкати у гуртожитку, нести витрати на оплату іншого житла, маючи у власності ? частку житлового будинку. Також [PERSON], [PERSON] і [PERSON] без згоди та дозволу [PERSON] знищили частково нерухоме майно [PERSON]: розібрали на будівельні матеріали належну [PERSON] літню кухню літ. Б, чим заподіяли [PERSON] як моральну так і майнову шкоду. В технічному паспорті на житловий будинок від 17.12.2008 р., складеному ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, літня кухня літ. Б вже не значиться на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17. Така поведінка відповідачів призвела до порушення душевної рівноваги [PERSON], викликала тривалі та глибокі душевні страждання і переживання, що негативно вплинуло на самопочуття [PERSON], душевний стан, життя [PERSON] взагалі. Для захисту свого порушеного права власності на житло в судовому порядку [PERSON] змушений марнувати багато часу, грошей та сил, що створює йому значні незручності в особистому житті, порушує його звязки з ріднею, близькими людьми та інше. Завдану [PERSON] протиправними діями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] моральну шкоду позивач оцінює у 50\~000 грн, які просить стягнути з відповідачів на його користь. Також у своєму позові [PERSON] просить врахувати, що у грудні 2008 року працівниками ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації була здійснена чергова інвентаризація житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, за наслідками якої 17.12.2008 р. було складено новий технічний паспорт на житловий будинок, в якому змінена нумерація приміщень у житловому будинку літ. А та в службовій прибудові літ. А-1 порівняно з рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 і висновком технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р. ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. Так, у житловому будинку літ. А відбулася наступна зміна номерів приміщень: кімната 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м? набула номер 1-7 та площу 7,5 м?, кімната 1-6 площею 7,5 м? набула номер 1-8, кімната 1-7 площею 13,2 м? набула номер 1-9, кімната 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м? набула номер 1-4 та площу 8,9 м?; у службовій прибудові літ А-1 відбулася наступна зміна номерів приміщень: коридор 1-2 площею 4,9 м? набув номер 1-3, кухня 1-3 площею 8,1 м? набула номер 1-5, ванна кімнату 1-4 площею 4,6 м? набула номер 1-6. Тому [PERSON] просить при ухваленні рішення зазначити інші, нові номери жилих кімнат у житловому будинку літ. А і приміщень у службовій прибудові літ. А-1 задля уникнення перешкод та непорозумінь при виконанні судового рішення. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися. При цьому [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що свій позов підтримує у повному обсязі, просить суд розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак у судове засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомили. За вказаних обставин суд приходить до висновку про доцільність вирішення справи на підставі наявних у ній доказів та про можливість ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] в порядку спадкування за законом на праві приватної власності належить ? частка житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.09.1994 р. Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2013 р., номер запису про право власності: 1127701. Друга половина житлового будинку зареєстрована на праві власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. На підставі рішення Шевченківської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя № 3331/7 від 27.02.1996 р. за житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, закріплена земельна ділянка площею 533 м?. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 здійснено поділ житлового будинку в натурі та виділено [PERSON] на ? частку житлового будинку за першим варіантом висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складеному ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, наступні приміщення, будівлі та споруди: у житловому будинку літ. А: кімнату 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м?, кімнату 1-6 площею 7,5 м?, частину кімнати в кімнаті 1-7 площею 13,2 м?; у службовій прибудові літ. А-1: кухню 1-3 площею 8,1 м?, ванну кімнату 1-4 площею 4,6 м? для використання під коридор; літню кухню літ. Б; для загального користування з іншим співвласником виділено: вбиральню літ. Г, водопровід № 2, паркани № 1 і № 3, ворота № 4. За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 здійснено поділ земельної ділянки та виділено [PERSON] на ? частку на підставі доповнення від 28.02.1996 р. до висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складених ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, наступне: земельну ділянку S2 площею 148 м?; земельну ділянку S3 площею 63 м?; для загального користування з іншим співвласником виділено земельну ділянку S5 площею 111 м?. Вказаним рішенням суду передбачено: зведення перегородки без вікон у кімнаті № 1-7 площею 13,2 м? на відстані 2,35 м від стіни з вікном довжиною 4,13 м; закладення дверного отвору з кухні 1-3 площею 8,1 м? в кімнату 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м?; закладення дверного отвору з кухні 1-3 площею 8,1 м? в коридор 1-2 площею 4,9 м?; закладення дверного отвору з кімнати 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м? в кімнату 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м?; пробивання дверного отвору з ванної кімнати 1-4 площею 4,6 м? в кімнату 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м?; демонтаж перегородки між кімнатою 1-6 площею 7,5 м? та кімнатою 1-7 площею 13,2 м?. Викладене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 16.09.1994 р. Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2013 р., індексний номер: 4197349, технічним паспортом на житловий будинок, виданим 17.12.2008 р., рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96, висновком технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р. ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, доповненням від 28.02.1996 р. до висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., виданим ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію за [PERSON] права власності на ? частину будинку. 23.06.2013 р. [PERSON] помер, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою 20.05.2016 р. На час відкриття спадщини разом із [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, були зареєстровані та мешкали його діти [PERSON] і [PERSON] та його дружина [PERSON] спадкоємці першої черги за законом, які відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцями майна спадкодавця [PERSON], зокрема, ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, є [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Той факт, що спадкоємці [PERSON] не оформили спадщину у встановленому законом порядку, не впливає на обсяг їх відповідальності за зобовязаннями щодо ? частки житлового будинку, яких вони набули в порядку спадкування відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України. Після відкриття спадщини відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не пускають [PERSON] та членів його сімї до належної [PERSON] частини житлового будинку, протиправно та незаконно зайняли належні [PERSON] приміщення у житловому будинку літ. А і в службовій прибудові літ. А-1 та користуються ними на свій розсуд. Таким чином, [PERSON], власник виділеної йому в натурі ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, позбавлений можливості користуватися належним йому майном всупереч діючому законодавству. Не існує рішення суду про позбавлення [PERSON] права власності на належну йому частку житлового будинку. Відповідно до ст. 317 ЦК України: «1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна». [PERSON] як власнику ? частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, з моменту поділу його в натурі у 1996 році належить право володіння, користування та розпоряджання виділеною йому часткою житлового будинку. Однак володіти та користуватись вказаним у рішенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. нерухомим майном [PERSON] не має можливості, так як житловий будинок у цілому зайнятий іншими особами [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які перешкоджають [PERSON] користуватися належною йому часткою житлового будинку, протиправно утримують її, не дозволяють здійснити передбачені рішенням суду переобладнання. За життя [PERSON] [PERSON] подавав позов до суду про усунення перешкод у користуванні житловим будинком. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2009 р. було зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні належною [PERSON] часткою житлового будинку. Між тим вказане рішення суду [PERSON] разом із членами своєї сімї [PERSON], [PERSON] і [PERSON] ігнорував до своєї смерті та не виконував його. Після смерті спадкодавця [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] продовжують ігнорувати пропозиції [PERSON] звільнити належну [PERSON] частку житлового будинку і передати її [PERSON], дозволити [PERSON] користуватися належною йому часткою житлового будинку і часткою земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. За змістом ч. 2 ст. 152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1, п. 3, 5, 7, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України: «1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 3) припинення дії, яка порушує право;5) примусове виконання обовязку в натурі;7) припинення правовідношення; 9) відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом». Обрані [PERSON] способи захисту своїх майнових та житлових прав відповідають закону і є прийнятними у цьому випадку. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про необхідність усунення перешкод, які [PERSON], [PERSON] і [PERSON] створюють [PERSON] у володінні та користуванні виділеною [PERSON] ? часткою житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, та ? часткою земельної ділянки шляхом виселення відповідачів з належних [PERSON] приміщень, вселення [PERSON] у вказане житло та покладення на відповідачів обовязку не перешкоджати [PERSON] звести перегородку у кімнаті 1-7 у відповідності до першого варіанту висновку технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р., складеному ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, користуватися виділеною [PERSON] земельною ділянкою. Крім того, згідно ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України: «1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості». Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди»: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної ), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] тривалий час, як за життя [PERSON], так і після його смерті, майже 20 років, незаконно та протиправно позбавляють [PERSON] права користуватися та володіти своєю власністю, своїм житлом, земельною ділянкою, у звязку з чим [PERSON] змушений мешкати у гуртожитку, нести витрати на оплату іншого житла, маючи у власності ? частку житлового будинку. Також [PERSON], [PERSON] і [PERSON] без згоди та дозволу [PERSON] знищили частково нерухоме майно [PERSON]: розібрали на будівельні матеріали належну [PERSON] літню кухню літ. Б, чим заподіяли [PERSON] як моральну так і майнову шкоду. В технічному паспорті на житловий будинок від 17.12.2008 р., складеному ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, літня кухня літ. Б вже не значиться на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17. Така поведінка відповідачів призвела до порушення душевної рівноваги [PERSON], викликала тривалі та глибокі душевні страждання і переживання, що негативно вплинуло на самопочуття [PERSON], душевний стан, життя [PERSON] взагалі. Для захисту свого порушеного права власності на житло в судовому порядку [PERSON] змушений марнувати багато часу, грошей та сил, що створює йому значні незручності в особистому житті, порушує його звязки з ріднею, близькими людьми та інше. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 15\~000 гривень, що є співмірним із завданими [PERSON] протиправними діями відповідачів моральними стражданнями та переживаннями. При ухваленні рішення суд враховує, що у грудні 2008 року працівниками ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації була здійснена чергова інвентаризація житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Курортна, 17, за наслідками якої 17.12.2008 р. було складено новий технічний паспорт на житловий будинок, в якому змінена нумерація приміщень у житловому будинку літ. А та в службовій прибудові літ. А-1 порівняно з рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.1996 р. в цивільній справі № 2-1639/96 і висновком технічної експертизи по житловому будинку від 28.09.1995 р. ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації. Так, у житловому будинку літ. А відбулася наступна зміна номерів приміщень: кімната 1-5 площею 7,4 ( 7,5 ) м? набула номер 1-7 та площу 7,5 м?, кімната 1-6 площею 7,5 м? набула номер 1-8, кімната 1-7 площею 13,2 м? набула номер 1-9, кімната 1-8 площею 8,9 ( 9,0 ) м? набула номер 1-4 та площу 8,9 м?; у службовій прибудові літ А-1 відбулася наступна зміна номерів приміщень: коридор 1-2 площею 4,9 м? набув номер 1-3, кухня 1-3 площею 8,1 м? набула номер 1-5, ванна кімнату 1-4 площею 4,6 м? набула номер 1-6. На підставі викладеного,

Outcome: partial