Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 06 червня 2001 року по 23 лютого 2012 року вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Станом на сьогоднішній день донька досягла повноліття та навчається на 1 курсі денної форми навчання Національного університету «Львівська політехніка». Строк навчання триває з 01.09.2020 року по 30 червня 2024 року. З врахуванням цього, донька наразі не має самостійного заробітку та забезпечувати себе самостійно. В даний час нею особисто сплачено 2 870,0 грн. за проживання доньки в гуртожитку студмістечка НУ «Львівська політехніка». Просить стягнути з батька дитини, відповідача у справі [PERSON] на користь доньки аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням на першому курсі денної форми навчання вищого навчального закладу - «Львівська політехніка»» 3000,0 грн. щомісячно, починаючи з часу подання позову до закінчення терміну навчання донькою 0 30.06.2024 року та половину додаткових витрат в сумі 1 435,0 грн. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав. Суду пояснила, що відповідач має змогу утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, оскільки працює за межами України та має змогу сплачувати такий розмір аліментів, інших утриманців не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позов не подав. Ухвалою судді від 09.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. 04.03.2021 року справу розглянуто по суті. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом безспірно установлено, що відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з позивачем [PERSON] , котрий за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 лютого 2012 року вони розірвали, та з того часу мешкають окремо. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . В даний час донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та навчається на денній формі навчання, є студенткою І курсу Національного університету «Львівська політехніка». Вказані обставини підтверджуються довідкою за № 363 від 19.10.2020 року. Термін її навчання закінчується відповідно до довідки 30.06.2024 року. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] є відповідач. Ці обставин не оспорюються. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, хоча знаходиться за межами України де забезпечений роботою, яка приносить йому певний дохід, є працездатним, інших утриманців не має. Відповідно до положень статті 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 Сімейного кодексу України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тому суд враховуючи наведені обставини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших утриманців у відповідача, вважає вимоги позивача про можливість таку допомогу доньці [PERSON] надавати у зв`язку з її платним навчанням доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню в повному обсязі та слід стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітню доньку, що навчається в розмірі 1200,0 грн. щомісяця до закінчення ним терміну навчання, тобто до 30 червня 2024 року. Суд не вбачає підстав для задоволення вимог в повному обсязі в частині вимог про стягнення аліментів в розмірі 3000,0 грн. позаяк достатніх доказів про можливість такий розмір аліментів відповідачем сплачувати не надала, а суд їх не встановив. Щодо стягнення додаткових витрат на навчання позивача суд враховує наступне. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі N 6-1296цс15 , постанові Верховного Суду від 25.02.20 року у справі №521/4397/17 При цьому, суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї частини позову, оскільки не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, і навчання дитини з метою здобуття професійної освіти Відповідно до положень статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908,0 грн. на користь держави, позаяк позивач звільнений від сплати судового збору звільнений. На підставі наведеного та

Outcome: partial