Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду вищезазначеним позовом до відповідача, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З вини відповідача, яка є власником квартири [NUMBER], розташованої вище по стояку на 4 поверсі, 12 січня 2016 року о 04.00 год. ранку відбулося залиття її квартири. Причиною залиття стала заміна пластикових труб центрального опалення в квартирі відповідача та не встановлення кріплення верхньої частини радіатора, в результаті чого відбувся його обрив в одній із кімнат. Внаслідок залиття квартири їй спричинені матеріальні збитки, які складаються з того, що необхідно проводити ремонтні роботи щодо усунення наслідків залиття, розмір яких вона визначила в сумі 3 000 грн. Крім того, залиттям квартири їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесенні нервового потрясіння, так як належна їй квартира знаходилася в доброму стані, був зроблений ремонт, а тепер необхідно проводити ряд робіт з відновлення, з'явилися тріщини в штукатурці на стінах і стелі, плями від гарячої води. Їй довелося здійснювати прибирання квартири в мокрому одязі і взутті під потоками води, дихати випареннями, а не проведення ремонту по даний час негативно впливає на її самопочутті, підвищенні тиску, безсонні. В подальшому позивачем були уточнені позовні вимоги з урахуванням висновку експертизи, в яких вона просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири в сумі 6 427 грн., моральну шкоду в сумі 2 500 грн., судовий збір, витрати за проведення експертизи в сумі 2 000 грн. та витрати за надання юридичної допомоги при оформленні позовної заяви в сумі 285 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 березня 2016 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2016 року за клопотанням позивача по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу з метою визначення розміру заподіяної їй матеріальної шкоди. Провадження по справі зупинено. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2017 року провадження по справі відновлено після проведення експертизи. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, пояснивши суду, що вона вселилася до квартири [NUMBER] в 2014 році. Самостійно батарею центрального опалення не замінювала, ніякого втручання з її боку до системи опалення не було. Попередній власник квартири повідомляв її про те, що заміняв труби опалення 4 роки тому. Вона визнає факт того, що дійсно 12 січня 2016 року в її квартирі відбулася аварійна ситуація, розрив пластикової частини труби і як наслідок залиття квартир по стояку. Однак в той період в її квартирі часто вмикалося та вимикалося опалення, відбувалася зміна тиску, що можливо і створило таку ситуацію та стало причиною залиття квартири позивача. Також зазначила, що в квартирі [NUMBER] робився ремонт і ймовірно відключали централізоване опалення. Зі складеним актом ЖКП вона згодна, однак вини її в цьому не має. Причину залиття квартири позивача визначити неможливо так як стіни і стеля в її квартирі на момент проведення експертизи були сухими. Крім того, квартира позивача неодноразово заливалася раніше з квартири [NUMBER]. Вона згодна відшкодувати заподіяні матеріальні збитки, однак в розумному розмірі, так як в квартирі позивача більше 10 років не було проведено ремонту, акт про залиття квартири був складений на десяту добу після того. В наданому висновку експерт взяв до уваги досить дорогі матеріали для ремонту, тому вона не згодна сплачувати увесь ремонт позивачу. Вона намагалася врегулювати спір добровільно, на що позивач не погоджувалася, тим самим поставилася до цього з недбалістю, тому вона просить суд усі судові витрати покласти на позивача. При розгляді справи свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживає в [ADDRESS], яка знаходиться на третьому поверсі. 12 січня 2016 року вночі відбулося залиття його квартири. Гарячою водою була затоплена його квартира і квартира позивачки, розташована на другому поверсі. Потім з'ясувалося, що в квартирі відповідача прорвало батарею. Йому відомо, що попередній власник квартири [NUMBER], розташованої поверхом вище здійснював заміну металевої труби по стояку на пластикову. Однак вважає, що пластикова труба не може утримати чугунну батарею. Раніше також були випадки залиття його квартири через обрив труби, але будь-яких претензій він з цього приводу не пред'являв. В 2010 році дійсно мав місце випадок коли у нього на кухні лопнув шланг, була залита кухня позивача. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в січні 2016 року вона працювала менеджером в ЖКП «Азовжилкомплекс». У складі комісії вона складала акт про залиття квартири позивача, в якому було все відображено. При складанні акту відповідача не було. Зі слів сантехніка, який також був у складі комісії вона зазначила в акті, що залиття відбулося внаслідок самозаміни батареї у квартирі відповідача. Такий висновок він зробив після огляду квартири останньої. Про ремонт в квартирі [NUMBER] їй невідомо. В акті були відображені сліди залиття, які були свіжими, усе в квартирі було мокрим, розмір плям відображено в акті. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником квартири [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.112). Квартири розташовані на 2 та 4 поверхах житлового будинку. Відповідно до акту від 21 січня 2016 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» при огляді квартири [ADDRESS] встановлено факт її залиття через те, що в квартирі [NUMBER] відбувся прорив опалення, а саме: мешканцями квартири самостійно замінювалися труби, відбувся обрив радіатора так як він не був закріплений. Внаслідок цього залита квартира [NUMBER], зокрема: в спальні залита стеля, стіни (побілка) - 5 кв.м., в кладовій залита стеля - (побілка) - 1 кв.м., в зальній кімнаті залита стеля, стіни (побілка) - 5 кв.м., у ванній кімнаті залита стеля (побілка) -1 кв.м, дерев'яні двері розбухли, неналежно зачиняються, в коридорі залита стеля (побілка) - 1 кв.м. (а.с.15). Як вбачається з акту від 21 січня 2016 року «Азовжитлокомплекс» при огляді квартири [ADDRESS] встановлено, що після її залиття відсутнє світло (а.с.16). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8 від 28 квітня 2016 року визначити причину залиття квартири [ADDRESS] не виявилося можливим. Розмір матеріального збитку, заподіяного залиттям вищевказаної квартири (вартість відновлювальних робіт і матеріалів) на момент проведення експертизи складає 6 427 грн. З урахуванням затрат на покриття ризику усіх учасників будівництва в сумі 151 грн. (а.с.85-94). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За положеннями ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків відповідальності без вини) цивільна відповідальність не настає. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи судом встановлено, що факт обриву радіатора централізованого опалення 12 січня 2016 року у квартирі [ADDRESS], власником якої є відповідач та пов'язане із ним залиття квартири [NUMBER] у цьому ж будинку належної позивачеві призвів до негативних наслідків у вигляді залиття квартири останньої. Сам факт залиття квартири відповідачем не заперечується, однак заперечується його причина. Доводи відповідача про те, що прорив батареї опалення міг відбутися в зв'язку зі зміною тиску, відключенням централізованого опалення через проведення ремонту в квартирі №3, суд вважає неспроможними, так як вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи належними та допустимими доказами. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.3 ст.156 ЖК УРСР власник квартири повинен дбайливо ставитися до квартири. Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із використанням належного йому майна. Наданий позивачкою акт від 09 серпня 2010 року, з якого вбачається, що її квартира раніше була залита із верхньої квартири № 15 з причини того, що в кухні під мийкою лопнув шланг (а.с.111) не впливає на висновки суду, так як з нього вбачається, що була залита тільки кухня позивача. З огляду на наведене, оскільки об'єктивними доказами, зібраними при розгляді судом даної справи встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок вини відповідача, тому шкода, заподіяна залиттям квартири позивача, підлягає стягненню з відповідача, як власниці квартири. При визначення розміру матеріальної шкоди суд не враховує затрати на покриття ризику усіх учасників будівництва в сумі 151 грн., тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вартості відновлювальних робіт і матеріалів в сумі 6 276 грн. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (частина перша та друга статті 23 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків,встановлених частиною другою цієї статті За вимогами п.п.3, 9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. Суд вважає доводи позивача в тій частині, що їй було завдано моральної шкоди у зв'язку із залиттям її квартири та пошкодженням належного їй майна є обґрунтованими. Дійсно позивач зазнала моральної шкоди, яка виявилася в душевних стражданнях з приводу пошкодження належного їй майна, був порушений її нормальний спосіб життя. Проте, на думку суду, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 2 500 грн. є завищеними. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної матеріальної шкоди, виходячи з глибини душевних страждань позивачки, а також вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позивачу дійсно заподіяна моральна шкода та визначає її в розмірі 1 000 грн. і саме цю суму необхідно стягнути на її користь. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та під час знаходження справи в суді 1 378 грн. за вимоги про відшкодування моральної шкоди. Як вбачається з товарного чеку № 8 від 24 травня 2016 року, позивач [PERSON] сплатила 2 000 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі (а.с.141). Вирішуючи питання про стягнення судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений нею в загальній сумі 1 929 грн.20 коп. та вартість проведеної судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2 000 гривень. Відповідач надала суду довідку, згідно якої вона є інвалідом ІІІ групи безстроково (а.с.47), однак відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» вона не є особою, на яку поширюються пільги щодо його сплати. Крім цього, позивач просить стягнути витрати за надання юридичної допомоги при оформленні позовної заяви в сумі 285 грн. Згідно довідок адвоката Мацегора К.Ф. позивачка 03 лютого 2016 року сплатила 210 грн. за надану юридичну допомогу при складанні позовної заяви (консультацію, запит до ЖКП) (а.с.18), а також 75 грн. за складання запиту до аварійно-рятувальної служби (а.с.21). Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ [NUMBER] від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в п.п.47,48 роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8,59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Проте, позивач не надав суду відповідних розрахунків таких витрат. Крім того, факт оплати правової допомоги має підтверджуватися відповідними фінансовими документами. Надані позивачем довідки про сплату грошей за отримані юридичні послуги суд не вважає належними доказами оплати витрат на правову допомогу. Таким чином, встановивши, що у справі відсутні належні та допустимі докази як на підтвердження розрахунку витрат, так і факту їх оплати, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу з відповідача, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Outcome: partial