Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] (далі по текст - позивач) звернулась до суду із позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (далі по тексту - відповідач, ПрАТ «МАУ») про стягнення грошових коштів, а саме вартість сплачених, але не використаних авіаквитків у зв`язку з відміною рейсу авіаперевізником, у розмірі 1332 доларів США, зо становить 32 261,17 грн. Ухвалою від 15.12.2020 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В березні 2021 року до суду надійшла заява відповідача в якому останні просив закрити провадження у цивільній справі, оскільки відсутній предмет спорту. Заява обґрунтована тим, що 19.01.2021 року відповідачем було здійснено перерахунок вартості невикористаного квитка, що у подальшому був переоформлений на квиток № [NUMBER] у розмірі 36 466 грн. 13 квітня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов лист акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про повернення коштів на суму 36 466,00 грн. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.11.2019 року позивач, придбала на офіційному сайті відповідача: www.flyuia.com електронний авіаквиток № 566 [NUMBER] за напрямком Київ - Торонто - Ванкувер-Торонто-Київ з датою вильоту із Києва в Торонто 25.04.2020 року та із Торонто до Києва 10.05.2020 р. загальною вартістю 1332 доларів США, що на момент придбання квитка за офіційним курсом НБУ становило 32 261,17 грн. 23.04.2020 року та 28.04.2020 року на електронну адресу позивача надійшли повідомлення від відповідача щодо скасування 25.04.2020 р. рейсу РБ241 Київ-Торонто та РБ242 Торонто- Київ 10.05.2020 зв`язку із рішенням уряду України про закриття регулярного пасажирського сполучення з 17.03.2020 р., продовження карантину в країні та в зв`язку з цим припинення відповідачем виконання регулярних рейсів по всій мережі польотів по 11 травня 2020 року включно. В зв`язку із скасування авіарейсів відповідачем було запропоновано змінити дати подорожі в авіаквитку в межах 1 року з моменту оформлення квитка або скористатися новою можливістю обміняти невикористаний квиток, або його невикористану частину, на промокод онлайн на наступну подорож з додатковим бонусом у 25%. 24.04.2020 року позивач змінила дати вильоту на 26.12.2020 року із Києва до Торонто та на 10.01.2021 року із Торонто до Києва. 03.05.2020 року позивач отримала новий електронний авіаквиток № 566 2414955880 за напрямком Київ - Торонто - Київ загальною вартістю 1265,00 доларів США. 06.08.2020 року на електронну адресу позивача надійшли повідомлення від відповідача щодо скасування 26.12.2020 р. рейсу PS241 Київ-Торонто та рейсу PS242 Торонто-Київ 10.01.2021у зв`язку із впливом пандемії COVID-19 на пасажирські авіаперевезення. Оскільки одним із варіантів, запропонованих відповідачем, було отримання повного повернення коштів, що були сплачені за квиток, 07.08.2020 р. позивачем на сайті відповідача було заповнено спеціальну форму «Отримання повернення». Після заповнення цієї форми на екрані з`явилося повідомлення, що мій запит прийнято в роботу і буде розглянуто у період від 7-90 днів. 16.10.2020 року позивачем було направлено повторний запит щодо повернення вартості невикористаного авіаквитка через особистий кабінет учасника програми лояльності відповідача Panorama Club (номер картки [NUMBER] ). Станом на момент подання позову до суду відповідачем не було повернуто позивачу вартість сплачених, але не використаних авіаквитків у зв`язку з скасуванням рейсу авіаперевізником. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 1 ПК України авіаційний перевізник (авіаперевізник) - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезення пасажирів, вантажу, пошти повітряним транспортом. Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року (далі по тексту - Монреальська конвенція), ПК України та Правилами повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, затверджені наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 р. № 1239 (далі по тексту - Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу). Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно із ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 16 ст. 100 ПК України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 104 Повітряного кодексу України (далі - ПК України), у разі якщо авіаперевізник мотивовано очікує на відмову пасажирам у посадці на рейс, він зобов`язаний провести опитування з метою виявлення пасажирів, готових відмовитися від свого підтвердженого бронювання в обмін на узгоджену між пасажиром, який за власним бажанням відмовляється від посадки на рейс, та перевізником винагороду. Крім виплати винагороди, авіаперевізник зобов`язаний запропонувати пасажиру на вибір: 1) відшкодування впродовж семи днів, яке має бути виплачено готівкою, електронним банківським переказом, банківськими дорученнями або банківськими чеками чи, за наявності засвідченої у письмовій формі згоди пасажира, у вигляді дорожніх чеків, повної вартості квитка за ціною, за якою його придбано, за невикористану частину квитка та за використану частину або частини квитка, якщо рейс більше не задовольняє потреби пасажира, а також за потреби забезпечити зворотний рейс у початковий пункт відправлення за першої можливості; 2) зміну маршруту, яка здійснюється за відповідних транспортних умов: до кінцевого пункту призначення - за першої можливості або у пізніший час за бажанням пасажира та за наявності вільних місць. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.01.2021 року відповідачем було здійснено перерахунок вартості невикористаного квитка, що у подальшому був переоформлений на квиток № [NUMBER] у розмірі 36 466 грн. Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Станом на момент розгляду справи, позивачу було відшкодовано вартість сплачених, але не використаних авіаквитків, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed