Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором підряду, в якому просив стягнути з відповідача ТОВ «ТОМАКС» на свою користь заборгованість за договором підряду в розмірі 1 500 000 грн., пеню в розмірі 1 755 000 грн., три відсотки річних в розмірі 14 424,66 грн. та інфляційне нарахування в розмірі 54 576,39 грн., а з відповідача ТОВ «МАКСИМАКАР» стягнути заборгованість за договором підряду в розмірі 450 000 грн., пеню в розмірі 526 500 грн., три відсотки річних в розмірі 4 327,40 грн. та інфляційне нарахування в розмірі 16 374,92 грн. В обгрунтування заявлених вимог вказував, що 10.08.2015 між позивачем, як підрядником, та відповідачами, як замовниками, було укладено договір підряду № 10/08/15, відповідно до якого позивач зобов'язувався виконати ремонтні роботи об'єкта нерухомості: нежилі приміщення (група приміщень № 142 літ.А), загальною площею 673,8 кв.м. та нежилі приміщення (групи приміщень № 144 літ.А), загальною площею 193,7 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS], а відповідачі зобов'язувалися прийняти та оплатити роботи, перелік яких визначено в Додатку № 1 до Договору підряду. Вартість ремонтних робіт становила 1 950 000 грн., а строком завершення ремонтних робіт було визначено 15.10.2015р. Зазначав, що 15.10.2015р. позивачем та відповідачами було підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт, згідно з яким відповідачі прийняли роботи та підтвердили відсутність претензій щодо якості та кількості виконаних робіт. Умовами договору визначено кінцевий строк оплати замовниками виконаних робіт - не пізніше 30.10.2015р. Проте, відповідачі свої зобов'язання за договором не виконали, оплату за виконані підрядником роботи не здійснили. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, направили до суду письмові заперечення, в яких зазначили, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем на даний час сплатити існуючу заборгованість відповідачі можливості не мають, а також просили слухати справу у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2015 року між ТОВ «ТОМАКС», ТОВ «МАКСИМАКАР», як замовниками та [PERSON], як підрядником, було укладено Договір підряду № 10/08/15, за умовами якого підрядник зобов'язувався виконати ремонтні роботи об'єкта нерухомості: нежилі приміщення (група приміщень № 142 літ.А), загальною площею 673,8 кв.м. та нежилі приміщення (групи приміщень № 144 літ.А), загальною площею 193,7 кв.м., що розташовані за адресою [ADDRESS], а замовники зобов'язувалися прийняти та оплатити роботи, перелік яких визначено в Додатку № 1 до Договору підряду. Згідно з Додатком № 1 до Договору підряду загальна вартість ремонтних робіт становила 1 950 000 грн., з яких вартість ремонтних робіт для замовника ТОВ «ТОМАКС» становила 1 500 000 грн., а для замовника ТОВ «МАКСИМАКАР» - 450 000 грн. До переліку ремонтних робіт входило: влаштування фасадів (вартість 890 000 грн.), влаштування покрівлі (вартість 490 000 грн.), ремонтні роботи (вартість 570 000 грн.) Згідно з п. 1.5. Договору підряду строком завершення ремонтних робіт було визначено 15 жовтня 2015 року. 15 жовтня 2015 року позивачем та відповідачами було підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт, згідно з яким відповідачі прийняли виконані роботи та підтвердили відсутність претензій щодо якості та кількості виконаних робіт. Також, умовами договору (п. 1.5.) визначено кінцевий строк оплати замовниками виконаних робіт - не пізніше 30 жовтня 2015 року. Проте, як зазначає позивач, вартість виконаних робіт оплачена не була, у зв'язку з чим утворилась заборгованість відповідачів за виконані роботи за вищевказаним договором підряду. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно із ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У випадку невиконання зобов'язання в строк, встановлений договором або законом, боржник, відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, вважається таким, що прострочив. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.2. Договору підряду у разі неоплати роботи підрядника у встановлений договором строк, замовники сплачують підряднику пеню в розмірі 1% від всієї суми заборгованості за кожен день прострочення. Розмір пені за прострочення оплати за Договором підряду, обчислений позивачем становить: 1 755 000 грн. (1 500 000 грн. х 1 % х 117 днів), що підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ТОМАКС»; та 526 500 грн. (450 000 грн. х 1 % х 117 днів), що підлягає стягненню з відповідача ТОВ «МАКСИМАКАР». Крім того, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем обчислений розмір трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань та інфляційне нарахування за період з 31.10.2015 року по 24.02.2016 року (117 днів прострочення, загальний індекс інфляції - 1,036), а саме: з відповідача ТОВ «ТОМАКС» підлягає стягненю інфляційне нарахування в розмірі 54 576,39 грн. та три відсотки річних в розмірі 14 424,66 грн., а з відповідача ТОВ «МАКСИМАКАР» підлягає стягненню інфляційне нарахування в розмірі 16 374,92 грн. та три відсотки річних в розмірі 4 327,40 грн. Як вбачається з письмових заперечень на позов, відповідачами наявність заборгованості за договором підряду та прострочення оплати вартості виконаних робіт фактично не заперечується. Отже, враховуючи, що виконані позивачем роботи фактично прийняті відповідачами, а також відповідають роботам, вказаним в акті приймання-передачі, однак, не оплачені ними, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за договорам підряду, пеня за порушення строків оплати вартості робіт, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved