Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Легбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Легбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 05 листопада 2015 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві по справі в межах ціни позову та заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження всього належного йому майна. В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається, на те, що розмір заборгованості за кредитним договором є значним, відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх зобов'язань щодо повернення заборгованості, а тому є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову») Як убачається з позовної заяви, позивач порушує питання про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором від 26 липня 2013 року у розмірі 6114717,13 гривень. Позивачем не зазначено, на яке саме рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачеві, він просить накласти арешт, не долучає доказів перебування у власності відповідача такого рухомого та нерухомого майна. Суд на стадії забезпечення позову позбавлений можливості накласти арешт на невизначений перелік майна, що належить відповідачу. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed