Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4636,39 грн. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач утримує та проводить обслуговування житлового будинку [ADDRESS] на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 218 від 22.09.2004. 21.01.2005 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором є відповідач. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати отриманих житлово-комунальних послуг, станом на 31.12.2019 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 4007,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачем нарахований індекс інфляції у сумі 390,21 грн., та три проценти річних від простроченої суми заборгованості в сумі 238,53 грн. за період з 01.04.2018 по 29.02.2020. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24.11.2020 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідач не скористався наданим процесуальним правом, відзив на позов до суду не надіслав, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 218 від 22.09.2004 житловий будинок [ADDRESS] передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». Відповідно до п.2.2. Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Між Позивачем та Відповідачем, який є власником квартири [ADDRESS] та від імені якого діяв [PERSON] на підставі довіреності (копії свідоцтва про право власності та довіреності додаються, оригінали знаходяться у Відповідача), 21.01.2005 укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надалі - договір про участь у витратах (копія додається, оригінали знаходяться у сторін), відповідно до якого, Підприємство забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку [ADDRESS] , утримання прибудинкової території, забезпечує комунальними послугами, кількість і якість яких регулюються відповідними правилами надання комунальних послуг, а власник квартири бере участь у витратах по утриманню будинку і оплачує комунальні послуги (п.1 договору). Відповідно до ст.162 Житлового Кодексу Української PCP, в редакції чинній на момент укладення договору про участь у витратах, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно із п.2.2.2. договору про участь у витратах, власник квартири зобов`язується не пізніше 20 числа поточного місяця вносити плату на рахунок підприємства за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку, ремонт, комунальні та інші послуги передбачені цим договором. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином не здійснює оплату вартості житлово-комунальних послуг, та на підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок, відповідно до якого за відповідачем станом на 31.12.2019 виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 4007,65 грн., Визначаючи розмір заборгованості відповідача за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Відповідач не виконав грошове зобов`язання, а отже він, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно із наданим позивачем розрахунком, судом встановлено, що за період з 01.04.2018 по 29.02.2020 Відповідач має сплатити Позивачу збитки від інфляції у сумі 390,21 грн. та три проценти річних у сумі 238,53 грн. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку не надано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, необхідність задоволення заявлених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу слід стягнути із відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved