Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи: позивач, її донька, [PERSON], син [PERSON], та онука [PERSON], що підтверджується Довідкою ф. 3, видано ЖЕД № 4 м. Вишневе. Відповідач з грудня 2011 року не проживає в вищевказаній квартирі, участі в утримані, в тому числі, проведенні поточних ремонтів квартири, сплаті вартості комунальних послуг не приймає, і всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, покладені на позивача, та її доньку, яка не має постійного місця роботи. Всі витрати по утриманню, в тому числі, проведенні поточних ремонтів квартири, сплаті вартості комунальних послуг несе позивач. Тому, позивач просила визнати [PERSON] таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, згідно довідки форми 3, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані наступні особи: [PERSON] (наймач та власник особового рахунку), [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно актів депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 12.03.2012 року, 17.05.2012 року, 23.08.2012 року, 01.06.2015 року вбачається що громадянин [PERSON], не проживає за місце реєстрації в квартирі [ADDRESS] з грудня 2011 року по теперішній час. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати суд покладає на відповідача в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved