Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

У лютому 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної, завданої внаслідок вчинення злочину. Вказує, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 грудня 2013 року відповідача засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України, зокрема, що [PERSON] шляхом обману та зловживання, крім інших, його довірою привласнив грошові кошти, чим спричинив матеріальних збитків на суму 5000 грн. Просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - 5000 грн. та моральної шкоди - 2500 грн.. Позивач [PERSON] позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 230 ЦК України сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Судом достовірно встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука по кримінальній справі по звинуваченню [PERSON] у скоєнні злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним та засуджено за скоєння ряду злочинів поставлених йому у вину. З цього вироку постає, зокрема, що відповідач [PERSON], шляхом обману та зловживання довірою, привласнив грошові кошти, крім ніших, позивача [PERSON], чим спричинив останньому матеріальних збитків на суму 6000 грн. Під час досудового розслідування відповідач повернув позивачу 1 000 грн. На підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Наведені з вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачем і заподіяння ним шкоди позивачеві, не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України. Суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача [PERSON] була заподіяна позивачу [PERSON] матеріальна шкода на суму 5 000 грн. та моральна шкода, яка полягає у тому, що внаслідок злочинних дій відповідача отримав моральні страждання, порушення звичного порядку, укладу життєдіяльності. Суд погоджується з розміром моральної шкоди в 2500 грн., як вказав позивач, оскільки такий розмір є справедливим та співмірним як компенсація моральних страждань. Відповідач [PERSON] не подав суду належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачу. Отже, враховуючи наведені обставини, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - 5000 грн., моральну шкоду у розмірі 2 500 грн. та витрати та на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн.) в частині вимог майнового та немайнового характеру.

Outcome: approved