Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Грищук Тетяна Ростиславівна, звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 24 лютого 1997 року на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (в подальшому - спірна квартира). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, копія якого додана до позовної заяви. Спадкоємцями після його смерті була [PERSON] , відповідач за даним позовом, яка проживала з ним однією сім`єю та він, позивач [PERSON] , який являється його позашлюбним сином [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась через відсутність у відповідача [PERSON] документів про родинні стосунки з [PERSON] , так як він проживав в Росії у м. Пермь, а відповіді на листи, які направлялись в Російську Федерацію, не надходили. Ще за життя, з січня 1990 року, [PERSON] дав дозвіл на вселення та проживання у спірній квартирі своєму позашлюбному синові - позивачу [PERSON] . З того часу і до часу смерті [PERSON] [PERSON] фактично проживав у спірній квартирі, оплачував за квартиру та комунальні послуги, купував та готував їжу для [PERSON] , купляв йому одяг та ліки, так як останні роки перед смертю [PERSON] потрібний був постійний догляд та допомога. Після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] та до теперішнього часу, позивач [PERSON] продовжує проживати та користуватись спірною квартирою. Весь тягар по оплаті квартири та комунальних послуг ліг на позивача, який підтримує квартиру в належному стані, за свої власні кошти провів ремонт в квартирі. Іншого місця проживання позивач [PERSON] не має. Фактично, протягом всього часу проживання у спірній квартирі позивач [PERSON] відкрито, безперервно, добросовісно, користується та володіє спірною квартирою. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлене цим кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність - це засіб отримання права на нерухоме або рухоме майно особою, яка не є власником такого майна, але добросовісно, відкрито та безперервно володіє ним як своїм власним нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особі, яка претендує на визнання права власності за набувальною давністю, необхідно довести суду наявність зазначених у ст. 344 ЦК України чотирьох необхідних умов: добросовісність володіння, відкритість володіння майном. Безперервність володіння майном, володіння майном протягом встановленого законом строку. Позивач [PERSON] користується та володіє спірною квартирою добросовісно, оскільки вселився в неї за згодою колишнього власника [PERSON] . Він також володіє спірною квартирою відкрито. Відкритість давнісного володіння означає неприховування факту знаходження майна у володільця від інших осіб. Фактичний володілець повинен довести суду відкритість володіння майном, те, що він відноситься до майна як до свого власного, дбає про нього, несе тягар його утримання. На підтвердження відкритості володіння позивачем є квитанції зі сплати комунальних послуг, укладення договорів про надання послуг або на обслуговування будинку, квартири від власного імені, документи, на підтвердження проведення поточного ремонту, показання свідків тощо. Безперервність володіння - це фізичне (фактичне) володіння володільцем майном протягом всього строку набувальної давності, який для нерухомого майна становить 10 років. Володіння позивачем [PERSON] спірною квартирою не переривалось протягом всього строку набувальної давності, а саме з січня 1990 року, коли він почав проживати в спірній квартирі разом з її власником. З огляду на такі обставини просить ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Грищук Т.Р. позов підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Бекерська Н.В. в судовому засіданні позов визнали та підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві. Представник залученої до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог Львівської міської ради Балюєв С.В. в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що позивачем не надано суду доказів того, що він є позашлюбним сина померлого [PERSON] , що останній за життя давав згоду на вселення позивача в свою квартиру тощо, а тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Грищук Т.Р., відповідача [PERSON] та її представника - адвоката Бекерської Н.В., представника Львівської міської ради Балюєва С.В., показання свідка [PERSON] , з`ясувавши обставини, на які учасники процесу посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] складається з однієї житлової кімнати, площею 19,4 кв.м, кухні, площею 9.2 кв.м, та комунальних вигод. Загальна площа квартири становить 34,7 кв.м. На підставі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 24 лютого 1997 року, вказана квартира належала на праві приватної власності [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер в м. Львові у віці 69 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, копія якого додана до позовної заяви. Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідача та його представника, спадкоємцями після смерті [PERSON] була відповідач [PERSON] , яка проживала разом з спадкодавцем однією сім`єю та позивач [PERSON] , який являється його позашлюбним сином [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] органами нотаріату не заводилась. З пояснень представника позивача [PERSON] - адвоката Грищук Т.Р. вбачається, що ще за свого життя, а саме з січня 1990 року, [PERSON] дав дозвіл на вселення та проживання у спірній квартирі своєму позашлюбному синові - позивачу [PERSON] . З того часу і до часу смерті [PERSON] позивач [PERSON] фактично проживав у спірній квартирі, оплачував за квартиру та комунальні послуги, купував та готував їжу для [PERSON] , купляв йому одяг та ліки, так як останні роки перед смертю [PERSON] потрібний був постійний догляд та допомога. Після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] та до теперішнього часу, позивач [PERSON] продовжує проживати та користуватись спірною квартирою а також сплачувати за житлово-комунальні послуги. Він за свої власні кошти провів ремонт в спірної квартирі. Іншого місця проживання позивач [PERSON] не має. Вказані обставини також підтвердила відповідач [PERSON] , яка є матір`ю позивача, її представник [PERSON] , а також вказані обставини підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . З довідки ЛКП «Янів-405» №293 від 12 лютого 2019 року вбачається, що в спірній квартирі з 07 липня 2008 року є зареєстровані позивач [PERSON] , [INFO] , та його син [PERSON] , [INFO] . Як видно з акту про проживання, складеного комісією ЛКП «Янів-405» 20 вересня 2018 року, позивач [PERSON] та його син [PERSON] проживають в спірній квартирі [ADDRESS] в якості членів сім`ї з 1993 року. Вказані обставини підтверджуються поясненнями в судовому засіданні представника позивача [PERSON] - адвоката Грищук Т.Р., відповідача [PERSON] , її представника - адвоката Бекерської Н.В., показаннями свідка [PERSON] , актом про проживання від 20 вересня 2018 року, складеного комісією ЛКП «Янів-405», довідкою ЛКП «Янів-405» №293 від 12 лютого 2019 року, копіями свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів 24 лютого 1997 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції та іншими доказами по справі. Згідно з приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, а рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, що заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання цим Кодексом чинності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] протягом понад двадцять років, що значно перевищує встановлений законом строк, відкрито, безперервно, добросовісно, користується та володіє спірною квартирою. Оцінюючи зібрані в справі докази у їх сукупності та враховуючи вищезазначені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved