Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У лютому 2016 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 20.10.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 12.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано та з цього часу відповідач проживає окремо. Неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, відповідач участі у забезпеченні дітей всім необхідним не приймає. Посилаючись на те, що відповідач не виконує обов*язків по утриманню дітей, позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дітей, починаючи з часу пред*явлення позову. В судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог, наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його заява про слухання справи без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 20.10.2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, було зроблено актовий запис - № 622. 12.08.2014 шлюб між сторонами розірвано, про що надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу. З свідоцтв про народження видно, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення позивачки, відповідача, той факт, що позивачка потребує матеріальної допомоги відповідача, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі визначеному позивачкою. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved