Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], яким просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На обгрунтування свого позову позивач послалась на те, що [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.08.2017 року відібрано малолітнього [PERSON] від матері [PERSON]. Наказом служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області від 18.08.2017 року визначено тимчасове місце проживання [PERSON] в родині заявниці. Не зважаючи на застосовані державою заходи відповідач до теперішнього часу участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, повністю не піклується про духовний та фізичний розвиток сина. В підготовчому судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач -[PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву від 16.06.2018 року про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги повністю визнала, справжність її підпису на заяві засвідчена секретарем Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області. Представник органу опіки та піклування Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області у раніше проведеному підготовчому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, підтримав висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON] Представник Лиманської РДА в Одеській області повністю підтримав позовні вимоги. У разі визнання позивачем позову суд має право у підготовчому судовому засіданні ухвалити судове рішення, якщо це визнання не суперечить закону, і не порушує права та законні інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову виходячи з наступного: [PERSON] народжений [INFO], що встановлено зі змісту св-ва про народження серії [NUMBER] виданого 14.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського РУЮ в Одеській області, де в графі «мати» записана [PERSON], в графі «батько» записаний [PERSON]. Відомості про батька внесені відповідно до ст. 135 СК України (довідка Лиманського ВДРАЦС від 25.01.2017 року № 152/67-24. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.08.2017 року у справі № 504/1415/17 відібрано малолітнього [PERSON] від матері [PERSON]. Наказом від 18.08.2017 року № 15-о/д служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області визначено тимчасове місце проживання [PERSON] в родині заявниці. [PERSON] та заявниця - [PERSON] є рідними сестрами. Вихованням та утриманням дитини займається [PERSON]. Згідно висновку опікунської ради виконавчого комітету Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області від 06.12.2017 року № ср-02-13-546 опікунська рада дійшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] В підготовчому судовому засіданні [PERSON] підтвердила суду, що мати дитини продовжує самоусуватись від участи у житті сина, фактично вихованням та утриманням [PERSON] займається саме вона. Отже, з урахуванням того, що державою вже було застосовано превентивного заходу - відібрання дитини від матері, і цей захід не надав логічного позитивного результату, суд, вважає доведеним той факт, що [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, участі у житті сина не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання матері. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідача [PERSON] по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісної матері. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання сина, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання сина, що повністю доведено матеріалами справи. Більш того, відібрання дитини від матері за рішенням суду не призвело до повернення материнської любові до дитини, навпаки, мати дитини продовжує самоусуватись від участі у житті дитини, що надає всі підстави позбавити її батьківських прав як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки матері по відношенню до своєї дитини. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв'язку із чим вони підлягають задоволенню. Суд також вважає необхідним доручити службі у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області вирішити питання встановлення опіки над дитиною - [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved