overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 04 червня 2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №67). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та різні погляди на життя, між ними немає взаєморозуміння та відсутня повага, протягом останнього часу вони між собою не спілкуються та проживають окремо. Оскільки відновлення їхніх стосунків неможливе, тому просить розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов задоволити й не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, також подав письмову заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує та просить не надавати строк на примирення. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №67.) Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Враховуючи визнання відповідачем позову, що свідчить про небажання зберегти сім»ю, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, й розірвання шлюбу не призведе до порушення їх особистих та майнових прав, а також прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 06 жовтня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб (актовий запис №163). Вказує, що через різні характери та погляди на життя між ними втрачено взаєморозуміння, сім»я фактично припинила своє існування й відновлення стосунків неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що у наданий судом строк, примирення між нею та відповідачем не відбулося. Відповідач [PERSON] також просить шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №163). За період спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Між сторонами тривалий час існують непорозуміння, вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Наданий судом п»ятимісячний строк на примирення позитивних наслідків не дав, сторони не примирились. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також враховуючи, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав й відповідач також просить шлюб розірвати, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 11 серпня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №122). Від шлюбу у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони виявились різними людьми, з різними характерами та поглядами на життя. З серпня 2012 року вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Крім того, відповідач на даний час має іншу жінку, з якою проживає та має намір створити сім»ю. Вказує, що їхня сім»я розпалась остаточно і примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позов та просить даний шлюб розірвати. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №122). Від шлюбу у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON]. Сторони з серпня 2012 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їх дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 16 серпня 2011 року між нею та відповідачем відділом ДРАЦС Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано шлюб (актовий запис №134), від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON]. Вказує, що через різні характери та погляди на життя між ними втрачено взаєморозуміння, вони проживають окремо, сім»я фактично припинила своє існування й відновлення стосунків неможливе, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та просить шлюб розірвати, вказавши, що у наданий судом строк, примирення між нею та відповідачем не відбулося. Відповідач [PERSON] також просить шлюб розірвати. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 16 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області (актовий запис №134). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON]. Між сторонами тривалий час існують непорозуміння, вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Наданий судом чотирьохмісячний строк на примирення позитивних наслідків не дав, сторони не примирились. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їх дитини, а також враховуючи, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

у лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах [PERSON] з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстрований [PERSON], який не проживає за місцем реєстрації з 2009 року. Зважаючи на те, що відповідач не проживає за адресою реєстрації понад п'ять років [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд визнав можливим розглянути справу заочно за відсутності належним чином повідомлених сторін. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1996 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] в рівних долях (а.с. 7). З копії довідки Форми № 3 Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» ЖЕК № 505 № 8316 від 27.11.2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). Актом складеним 21.01.2014 року жителями квартир [ADDRESS], [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджено факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та відсутність у квартирі його особистих речей (а.с. 6). Судова повістка про виклик до суду на 07.05.2014 року о 11 год. 50 хв. [PERSON] не вручена, оскільки на момент відвідання відповідач не знаходився в квартирі, що підтверджується актом складеним комісією у складі майстрів ЖЕК-505 (а.с. 16). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до висновку, що [PERSON] доведено факт непроживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS], без поважних причин понад 1 рік. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, як законні та обґрунтовані. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

у лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою. Заявник вважає, що заочне рішення ухвалено незаконно, оскільки відповідачка не була повідомлена про розгляд справи призначений на 20.05.2015 року, а отже була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, подати суду докази та повідомити обставини, які мають важливе значення для розгляду справи. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.05.2015 року. [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Повноваження щодо представництва інтересів в судовому засіданні делегувала своєму представнику. Представник [PERSON] до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника. Зазначив, що підтримує заяву про скасування заочного рішення в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у його відсутність. В письмових поясненнях зазначила, що заперечує проти задоволення заяви про скасування заочного рішення в повному обсязі. Вказала, що при ухваленні заочного рішення дотримано усіх вимог діючого законодавства, а отже не підлягає скасуванню. Представники Миколаївського міського управління юстиції та Головного управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явились. Про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явились в судове засідання. Згідно ч. 1 ст. 230 ЦПК України Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, забезпечення права учасників процесу на захист прав та інтересів, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, як законна та обґрунтована. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивачка вказала, що 30 вересня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Баглійський відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 270. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. Батьком дітей є відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили з 13 листопада 2013 року. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу діти залишаються мешкати разом з нею. Спір про розподіл майна подружжя буде вирішуватися у окремому порядку. Питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вирішено. Просить позов задовольнити. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений. Про поважність причини неявки суду не повідомив. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують з 13 листопада 2013 року. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою. Батьком дітей є відповідач. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, сторони спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення не знаходили. Після розірвання шлюбу діти залишаються мешкати разом з позивачкою. Спір про розподіл майна подружжя буде вирішуватися у окремому порядку. Питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей вирішено. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 08.06.2005 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] р. у неї народився син [PERSON]. Батьком дитини є відповідач, але від утримання дитини він ухиляється. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження. (а.с. 3) Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. (а.с. 5) При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 30.10.2007 р. до 09.11.2012 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] від шлюбу у неї народилась донька [PERSON]. Батьком дитини є відповідач, але від утримання дитини він ухиляється. З цих підстав позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його місячного заробітку. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком дитини, що підтверджено свідоцтвом про народження. (а.с. 5) Дитини проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. (а.с. 2) При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,06 га, для ведення садівництва, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, СК «Авангард», ділянка [NUMBER]. У 2011 році вона виявила, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв її земельну ділянку, огородив її та виставив охорону, внаслідок чого вона позбавлена доступу до земельної ділянки. З наведених підстав позивачка просила зобов'язати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення огорожі та надання їй вільного доступу до цієї земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. (а.с. 34,38) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, для ведення садівництва, кадастровий номер 5123783500:01:001:1698, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Прилиманська сільська рада, СК «Авангард», ділянка [NUMBER], підтверджено державним актом. (а.с. 37) Листом Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 22.06.2012 р. підтверджено, що в результаті перевірки звернення позивачки, обстеження належної їй на праві власності земельної ділянки [NUMBER], було встановлено, що земельні ділянки [NUMBER], [NUMBER] і [NUMBER] огорожені одним парканом, використовуються [PERSON] для будівництва житлових та господарських будівель.(а.с. 7-8) З копії постанови слідчого Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.08.2013 р. про закриття кримінальної справи також слідує, що земельну ділянку позивачки самовільно запопив [PERSON] (а.с. 14-15) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати вигляді судового збору 243 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 29 жовтня 2011 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі. Дітей від шлюбу немає. На протязі останнього року, сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин у 2013 року. Позивачка вказує, що вони з відповідачем мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю; між ними втрачені почуття любові, поваги, дружби, взаємодопомоги один до одного. У судове засідання сторони не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2011 року у Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 511 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 жовтня 2011 року). Причиною розірвання шлюбу стало взаємонепорозуміння сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на викладене, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи вимоги ст. 113 СК України, яка передбачає право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе змінити позивачці прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved