Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Крижопільської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно. Зазначала, що придбала квартиру [ADDRESS]. У 2008 році, без належного оформлення дозвільних документів, нею до придбаної квартири була зроблена добудова, яка складається з житлової кімнати площею 11,4 кв. м та кухні-їдальні площею 9,7 кв. м. Права власності на цю прибудову вона не може оформити, а тому звернулася в суд з позовом про визнання права власності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що на початку будівництва прибудови позивач мала дозвіл на будівництво, однак не було вирішено питання про земельну ділянку під будівництво, в результаті чого дозвіл був скасований. На теперішній час укладено договір суперфіції земельної ділянки між Крижопільською селищною радою та позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28 серпня 1996 року є власником квартири [ADDRESS]. Загальна площа даної квартири становила 49,7 кв. м та складалася із коридору, туалету, ванни, кухні, двох житлових кімнат та 1/6 частини підвалу. З копії рішення виконавчого комітету Крижопільської селищної ради № 202 від 21.05.2008 року видно, що виконком дозволив позивачу добудову до квартири, яке рішенням виконкому Крижопільської селищної ради № 270 від 26.12.2012 року було скасоване з підстав порушення норм Земельного кодексу України, а саме: надання дозволу на будівництво без документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою. Згідно проектної документації позивач провела будівництво і вирішила здати об'єкт в експлуатацію, однак із-за ненадання декларації про готовність об'єкта до експлуатації Державний архітектурно - будівельний департамент відмовив у задоволенні її заяви. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вказану Декларацію позивач не має змоги подати, оскільки перед початком будівництва нею не подана Декларація про початок будівництва. Таким чином для позивача [PERSON] дана добудова є самочинна та зареєструвати цю добудову вона не може, оскільки зроблено відмітку в технічному паспорті про самочинне будівництво (а.с. 9-11). Стаття 376 ЦК України передбачає, що право власності на самочинне будівництво може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо не порушує право інших осіб і надана земельна ділянка під будівництво. Встановлено, що земельна ділянка надана для проведення добудови, права інших осіб добудовою не порушено. Відповідно до договору суперфіції земельної ділянки від 06 травня 2014 року власник земельної ділянки, Крижопільська селищна рада, надала позивачу з метою будівництва добудови до квартири земельну ділянку. Зі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови до квартири [ADDRESS] видно, що прибудова позивача відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації. Проведена добудова проведена для потреб користування квартирою, а тому є другорядною річчю до головної речі. Тому суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved