Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.07.1989 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін є син. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач зазначає, що спільне господарство не ведеться подружжям з 2013 року, шлюбні відносини припинені, шлюб перетворився на формальність. Позивач вважає подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, повідомила про відсутність між сторонами спорів щодо місця проживання дитини, або поділу майна. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі в якій визнала позовні вимоги, повідомила, що з позивачем вони не примирились, вважає, що продовження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, просила справу розглянути у її відсутність та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. З огляду на подану заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 29.07.1989 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1171 (а.с.9). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач, як і відповідач не мають намір зберігати шлюб. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно з положеннями ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню,а позов - задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. З викладеного,

Outcome: approved