Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № HEXRRF00120836 від 09.12.2011 відповідачка отримала кредит у розмірі 9 809,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка отримувала кредитні кошти, але не виконує зобов'язань з його повернення в результаті чого, станом на 04.11.2016 року виникла заборгованість в розмірі 32 669,01 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 7 325,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 8,25 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2 550,47 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 20 752,58 грн. та штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) і розмірі 1 531,86 грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитом та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомив в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що останній не з'являється без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] 09.12.2011 звернулася до позивача з заявою позичальника № HEXRRF00120836, в якій просила надати їй послуги, а саме строковий кредит у сумі 9 809,58 грн. на строк 24 місяця з 09.12.2011 по 08.12.2013 включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 891,78 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 196,19 грн. З погашенням заборгованості з «25» по «29» число кожного місяця, щомісячним платежем з моменту укладання кредитно-залогового договору до 29.05.2012 включно у сумі 409,25 грн., з 30.05.2012 у сумі 605,44 грн. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов. Позичальник доручає банку, без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 8 917,80 грн. на відповідний розрахунковий рахунок, згідно з рахунком-фактурою № 54923 від 09.12.2011 у т.ч. ПДВ 1 486,30 грн., а також в сумі 891,78 грн. в якості єдиноразової винагороди банку за надання фінансового інструменту. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у Умовах та правилах за кожний день прострочки. Відсоткова ставка за кредитом може змінюватись в залежності від змін облікової ставки НБУ чи в інших випадках, відповідно до Умов та правил. У вказаній заяві відповідачка підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання споживчого кредиту. Відповідачка погодилася з тим, що ця заява разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідачка, станом на 04.11.2016, має заборгованість в розмірі 32 669,01 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 7 325,85 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 8,25 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 2 550,47 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 20 752,58 грн. та штрафів в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) і розмірі 1 531,86 грн. (процентна складова). Як вбачається з Умов та правил надання банківських послуг затверджених ПАТ КБ «Приватбанк», при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше чим на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п. 2.4.5.5). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню зі стягненням з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 32 669,01 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved