Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету від 25.09.2012 відповідачу було видано ордер № 909 від 26.10.2012 на вселення до гуртожитку, та 26.10.2012 між сторонами було укладено договір №340 про надання та користування житловою площею, проживаючим у гуртожитку, згідно якого відповідачу надано для проживання койко-місце у гуртожитку для одиноких,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Починаючи з\~26.4.2013\~відповідач перебуває\~на реєстраційному\~обліку у\~гуртожитку,\~але при\~цьому,\~з часу\~реєстрації в\~ньому не\~проживає,\~плату за\~проживання та\~комунальні послуги\~не сплачує,\~його особисті\~речі в\~гуртожитку відсутні.\~Враховуючи вищевикладене,\~позивач вважає,\~що відповідач\~втратив право\~на користування\~житловим приміщенням в гуртожитку за вищевказаною адресою. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання, призначене на 28.04.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву від 03.03.2021, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, причини своєї неявки суду не повідомив. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Судом встановлено, що будівля гуртожитку по [ADDRESS] знаходиться на балансі ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 252 від 11.03.1984. 26.10.2012 між сторонами було укладено договір №340 надання та користування житловою площею, проживаючим у гуртожитку ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», відповідно до якого відповідачу було надано ліжко-місце у гуртожитку для одиноких за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до довідки соціальної служби комплексу ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 17.09.2020 за №14-245 [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з26.04.2013 (а.с.15). Згідно актів у складі старшого адміністратора гуртожитку [PERSON] , чергового по гуртожитку [PERSON] , комірника старшого Дудки А.М. від 09.01.2020,27.05.2020 та 14.09.2020 відповідач в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , не проживає та не проживав з моменту реєстрації, його особистих речей немає, комунальні послуги не сплачує (а.с.12-14). За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи факт, що будівля гуртожитку не належить позивачу на праві приватної власності, а він є лише його балансоутримувачем, правовідносини щодо оренди кімнати між позивачем та відповідачем врегульовуються нормами ЖК України. Відповідно до частини другої статті 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до статті 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно зі статтею 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до частини першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач відсутній у спірній кімнаті протягом більш ніж шість місяців, поважних причин, визначених частиною третьою статті 71 ЖК України, судом не встановлено, витрат по утриманню майна відповідач не несе, а тому позов підлягає задоволенню у спосіб, вказаний позивачем. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн., витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved