Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

У листопаді 2020 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що він відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, 25 січня 2019 року набув право власності на 41/100 частку житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину та витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, домоволодіння 41/100 частка якого перейшла йому у спадок від дружини складається з: житлового будинку з глини, облицьованого цеглою, загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 44,8 кв. м. позначений на плані літерою «А», веранди «а1», прибудови «а2», тамбура «аЗ», сарая «Б», «В», погріба окремо збудованого «Бпід», навісів «Г», «г», огорожі «1», хвіртки «2». Інша частка 59/100 даного домоволодіння належить [PERSON] на підставі договору?купівлі-продажу. Позивач, також зазначає, що з моменту набуття права власності на вказану раніше частку житлового будинку, вони із відповідачем мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не можуть вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками, тому після оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до відповідача з усною пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку як об`єкту права спільної часткової власності. Однак, така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, який не виявив бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. За таких обставин, оскільки між ним із відповідачем не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про побіл цього майна, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 367 ЦК України, позивач звернувся до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Діденко Н.П. не з`явилися, проте подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася не повідомивши суд про причини своєї неявки. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення та задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 січня 2019 року (а.с. 10) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2019 (а.с.12) [PERSON] набув право власності на 41/100 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку з глини, облицьованого цеглою, загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 44,8 кв. м. позначений на плані літерою «А», веранди «а1», прибудови «а2», тамбура «аЗ», сарая «Б», «В», погріба окремо збудованого «Бпід», навісів «Г», «г», огорожі «1», хвіртки «2». Інша частка 59/100 вказаного вище житлового будинку на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку серії ВСІ № 999188 (а.с.68 ) належить відповідачу у справі [PERSON] . В подальшому позивач виявив бажання здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] з виділенням належних йому 41/100 частин будинку в окремий об`єкт (одиницю) нерухомого майна з оформленням права власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, тому звернувся до приватного нотаріуса Іллінецького районного нотарільного округу Таранюка Т.Є. для посвідчення договору поділу вищевказаного житлового будинку, однак постановою від 21 вересня 2020 року № 379/02-31 (а.с.15) йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності документів, що посвідчують право власності та документів ,що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно. На замовлення позивача інженером з інвентаризації нерухомого майна фізичною особою-підприємцем [PERSON] проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт на самостійний об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] станом на 19.11.2018 р. (а.с.8-9), що складається із житлового будинку загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 44,8 кв. м. позначений на плані літерою «А», веранди «а1», прибудови «а2», тамбура «аЗ», сарая «Б», «В», погріба окремо збудованого «Бпід», навісів «Г», «г», огорожі «1», хвіртки «2». Згідно з частини 4 статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Змістом частини 1 статті 316 ЦК України визначено ,що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( частина 1 статті 317 ЦК України). Положеннями статті 317 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно частини 1 статті 356 ЦК України є спільною частковою власністю. Як вбачається зі змісту частин 1, 3 статті 367 ЦК України поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. При цьому згідно з Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів на нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок. За цією ж Інструкцією поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу/виділу об`єкта нерухомого майна. Об`єкті нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за № 582/5773, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. Враховуючи зазначене вище, позивач має право на виділ належної йому частки у житловому будинку, тому потрібно провести такий розподіл, виділивши останньому 41/100 частини цього домоволодіння у самостійний об`єкт (одиницю) нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності на житловий будинок із господарськими будівлями із спорудами за адресою: [ADDRESS] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 1 304,03 (одна тисяча триста чотири гривні 03 коп.) грн. судового збору, тому на підставі статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved