overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 24 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1481 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить інтересам сімї. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 24 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1481 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення позивач не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 25 серпня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області за актовим записом № 250 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить інтересам сімї. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 25 серпня 2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області за актовим записом № 250 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого часто виникали непорозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем та примирення є неможливим, подальше спільне життя з ним суперечить інтересам сімї. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення позивач не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 08.09.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з червня 2016 року, на теперішній час відповідач має фактично іншу родину, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 11.09.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час не підтримують, оскільки втрачено взаєморозуміння один одного, постійно виникають сварки із-за різних поглядів на життя та при вирішенні соціально-побутових питань. Спільного господарства не ведуть, спор про розподіл майна буде вирішений окремо. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 12.02.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з серпня 2016 року, на теперішній час відповідач має фактично іншу родину, що унеможливлює подальше перебування у шлюбі. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не виникає. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливі та суперечать інтересам позивача, тому у судовому порядку шлюб вона просить розірвати. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~(далі за текстом\~СК України) позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження\~шлюбу\~суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

У лютому 2017 року, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 12 листопада 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися, на протязі спільного проживання виникали непорозуміння по різним причинам, різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем призвели до втрати почуттів любові. Спроб примирення не було, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, тому вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, просить шлюб розірвати. У судове засідання сторони не прибули. Позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити при цьому вказала, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомив. 24 березня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 12 листопада 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 1054 (копія свідоцтва про шлюб а.с. 4). Від шлюбу подружжя мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], спору про його подальше місце проживання у сторін немає. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припиненні, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стало те, що на протязі спільного життя виникали непорозуміння по різним причинам, у зв'язку із різними поглядами на життя та вирішення сімейних проблем, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Враховуючи обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх у подальшому позивач намірів не має, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, суд приходить до висновку про те, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, зберегти сім`ю немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що 16 березня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис № 180. Від шлюбу у них є дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вже більше двох років вони проживають окремо , шлюбні відносини припинено і їх збереження позивачка вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Спір про розподіл спільного майна у подружжя відсутній. В судове засідання позивачка з*явилася, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Також після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «Позднякова». Представник позивачки [PERSON] в судовому засідання підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з*явилася та пояснила, що відповідач проти задоволення позову про розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує, та просить шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 201495, виданного 16 березня 2013 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 180, між [PERSON] та [PERSON] 16 березня 2013 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 321373, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився 12 червня 2013 року . Батьками є [PERSON] та [PERSON] . Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « Позднякова». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. щомісячно. На обґрунтування позову послалась на те, що 15.11.2001 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що у неї відсутня інформація про офіційне працевлаштування відповідача, останній має нерегулярний мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має. В судове засідання позивач не зявилася, у позовній заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 286781. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії І-СГ № 002774. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи те, що відповідач офіційно не працює, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), рівності обовязку обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 24.02.2017 року до її повноліття.

Outcome: approved