Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2 500 грн. щомісячно. На обґрунтування позову послалась на те, що 19.07.2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.09.2015 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і з цього часу не бачив сина. Зазначає, що у неї відсутня інформація про офіційне працевлаштування відповідача. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі підряд у судові засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2012 року, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.09.2015 року, яке набрало законної сили 29.09.2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ № 347986. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи те, що відповідач офіційно не працює, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), рівності обовязку обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] у розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 27.02.2017 року до його повноліття.

Outcome: partial