Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідачів [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; встановити над дітьми опіку та призначити її опікуном; стягнути з відповідачів на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15.08.2002 між відповідачем [PERSON] , який є її сином, та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 17.06.2013 рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва шлюб між відповідачами розірвано і з цього часу діти проживають разом нею та знаходяться на її утриманні. Відповідачі у вихованні дітей участі не приймають, мати зловживає спиртними напоями, батько від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. Також, відповідачі не спілкуються з дітьми та не дбають про їх фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечують. Зазначає, що вона як бабуся дітей, забезпечує своїх онуків усім необхідним, харчуванням, житлом, доглядом, лікуванням, створює умови для отримання ними освіти та бажає займатися їх вихованням, приймати участь у їх житті, розвитку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] . згідно наданої письмової заяви від 05.10.2018, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за № 1298, позовні вимоги визнав та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила та відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2013 шлюб між відповідачами розірвано та рішення набрало законної сили 28.06.2013. Згідно довідки КЖЕП ММР «Зоря» № 778 від 03.07.2018 малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Дирекція єдиного замовника «Корабел» № 1601 від 31.03.2013 та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за місцем реєстрації матері [PERSON] - відповідача по справі за адресою: [ADDRESS] , однак фактично дитина проживає за місцем реєстрації позивача за вищевказаною адресою, що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 03.07.2018. Згідно наданої старшим оперуповноваженим Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області характеристики від 03.10.2018 відповідач [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає на протязі декількох років, участі у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] не приймає. Діти проживають і виховуються бабусею - позивачем [PERSON] . Згідно характеристики КЖЕП «Зоря» відповідач [PERSON] вихованням дітей не займається та матеріальної допомоги не надає. Згідно характеристики старшого оперуповноваженого Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області від 03.10.2018 на відповідача [PERSON] остання за адресою: [ADDRESS] не проживає вже більше десяти років, участі у вихованні дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не приймає. Діти виховуються бабусею та проживають разом нею. Згідно характеристики КЖЕП «Зоря» [PERSON] . за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативної сторони, як особи, яка випивала та яка нехтувала своїми батьківськими обов`язками по відношенню до своїх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які залишились проживати у бабусі [PERSON] . Відповідно до повідомлення Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області від 17.10.2018 та акту КП «Дирекція єдиного замовника «Корабел», посвідченого мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] у квартирі [NUMBER] вказаного будинку не проживає. Згідно наданих позивачем довідок КЗ ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» та характеристик Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ст. № 28 доглядом за здоров`ям дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їх вихованням займається бабуся [PERSON] Батьки (батько, матір) участі у виховані дітей не приймають, батьківських зборів не відвідують, зв`язок із класним керівником та школою не підтримують. Висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 06.06.2019 орган опіки та піклування визнав доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні в якості свідка було допитано [PERSON] , сусідку позивача, яка підтвердила, що відповідачі вихованням дітей не займаються та їх доглядає [PERSON] Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. За частинами третьою, четвертою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Згідно статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до статті 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. З огляду на викладене, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх дітей, оскільки вони не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного медичного догляду і лікування, не приймають участі у їх навчанні; не спілкується з ними, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Тому, враховуючи, що позивач [PERSON] займається вихованням дітей самостійно, повністю утримує їх, перешкод для призначення вказаної особи опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , відповідно до статті 64 ЦК України судом не встановлено, суд вважає вимоги позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав та встановлення опіки такими, що підлягають задоволенню. В частині вирішення позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями частин другої, третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За такого, враховуючи, що діти проживають разом з позивачем і перебувають на її повному утриманні, а відповідачі добровільно матеріальну допомогу на дітей не надають, суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог і в частині стягнення аліментів, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (768,40 х 2).

Outcome: approved