Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування суми тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, в якому прохають суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] кошти на відшкодування допомоги в розмірі 8478,30 грн., а також покласти на відповідача сплату судового збору. В обґрунтування позову вказали, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, на дитину - сина [PERSON] [INFO] За рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.12.1998 р. батько дитини [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до його повноліття на користь [PERSON]. Однак, відповідач - [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, що підтверджується довідкою Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції № 18447 від 17.09.2012 року. В зв'язку з цим, відповідно до п.1, 2, 3, 5, 6, 7, 8 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 р., за заявами [PERSON] були призначені наступні щомісячні тимчасові допомоги на утримання сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років: на період з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р. в розмірі 343,20 грн., із 01.10.2012р. по 30.11.2012 року у розмірі 348,30 грн. щомісячно, за період з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 року у розмірі 359,10 грн., з 01.01.2013 року по 28.02.2013 р. у розмірі 363,00 грн. щомісячно, з 01.03.2013 р. по 31.08.2013 року в розмірі 363,00 грн. щомісячно, за період з 01.09.2013 р. по 30.11.2013 р. в розмірі 363,00 грн. щомісячно, за період з 01.12.2013 р. по 28.02.2014 р. в розмірі 385,80 грн. щомісячно, за період з 01.03.2014 р. по 31.07.2014 р. в розмірі 385,80 грн. щомісячно. Таким чином, відповідач - [PERSON] повинен відшкодувати позивачу допомогу за період 01.09.2012 р. по 31.07.2014 р., загальний розмір якої складає 8478,30 грн. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явилася, але завчасно направила до суду заяву, згідно якої прохала розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. На підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу при заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.12.1998 року, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають до стягнення аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 02.11.1998 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки Крюківського ВДВС № 18447 від 17.09.2012 року [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] з 01.03.2012 року по 01.09.2012 року. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року передбачено, що тимчасова допомога призначається у разі коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення або один з батьків перебуває під арештом, слідством, на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на достроковій військовій службі, а також місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Положеннями п. 6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року визначено перелік документів, який надається одержувачем для призначення тимчасової допомоги. У пункті 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року вказано, що тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про обставини, що можуть бути підставою для продовження виплати допомоги. Пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року передбачено, що тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] згідно її заяв від 20.09.2012 р., 28.03.2013 р., 16.09.2013 р., 21.03.2014 р. про призначення соціальної допомоги, УПСЗН виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука було виплачено тимчасову допомогу на утримання сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком від 6 до 18 років: на період з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р. в розмірі 343,20 грн., із 01.10.2012р. по 30.11.2012 року у розмірі 348,30 грн. щомісячно, за період з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 року у розмірі 359,10 грн., з 01.01.2013 року по 28.02.2013 року у розмірі 363,00 грн. щомісячно, з 01.03.2013 р. по 31.08.2013 року в розмірі 363,00 грн. щомісячно, за період з 01.09.2013 р. по 30.11.2013 р. в розмірі 363,00 грн. щомісячно, за період з 01.12.2013 р. по 28.02.2014 р. в розмірі 385,80 грн. щомісячно, за період з 01.03.2014 р. по 31.07.2014 р. в розмірі 385,80 грн. щомісячно. Згідно довідки УПСЗН, загальна сума виплачених коштів тимчасової допомоги [PERSON] на утримання дитини за період з вересня 2012 року по липень 2014 року становить 8478,30 грн. На звернення позивача від 12.05.2015 року та 29.05.2015 року про добровільне повернення відповідачем Управлінню праці та соціального захисту населення Крюківської районної ради м. Кременчука коштів за сплачену тимчасову допомогу, відповідач жодних дій не вчинив, що спонукало позивача звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно пункту 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в рахунок відшкодування суми тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме кошти в сумі 8478,30 грн. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved