Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09.03.2006 року померла його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть; він є спадкоємцем за заповітом. В передбачений законом строк він звернувся до першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою № 223/02-31 від 01.02.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Сєрова, 8, з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ. Враховуючи вищенаведене позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Сєрова, 8, в порядку спадкування після померлої 09.03.2006 року [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представники відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області та третьої особи першої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що рішенням народного суду м. Кременчук від 28.10.1965 року визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння (домостроения) № 8 по вул. Сєрова, у м. Кременчуці. 04.08.2000 року [PERSON] склала заповіт на імя [PERSON]. 09.03.2006 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 032939, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції. [PERSON] звернувся до першої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак державний нотаріус постановою № 223/02-31 від 01.02.2017 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Сєрова, 8, з посиланням на те, що спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ. 08.11.2016 року ПП «Бюро послуг та консультацій» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 8 по вул. Сєрова у м. Кременчуці. Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 251/851 від 07.12.2016 року [PERSON] належить на правах приватної власності ? частина будинку № 8 по вул.. Сєрова у м. Кременчуці. За даними КП «[PERSON] МБТІ Полтавської обласної ради» (довідка № 61/4797 від 09.12.2016 року) право власності на будинок по вул.. Сєрова, 8 у м. Кременчуці зареєстровано за: -[PERSON] частка: ? на підставі рішенням народного суду м. Кременчук від 28.10.1965 року. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями можуть бути особи за заповітом і за законом. Згідно листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується в судовому порядку. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved