Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У лютому 2014 року до суду надійшла позовна заява, яку позивач уточнив 20 жовтня 2014 року, в якій просив визнати за ним право попереднього користування на знаки для товарів і послуг дизайн печива «Дніпро» (1967 року) та «Дніпровські зорі» (1969 року), який використовував їх до дати подання заявок на реєстрацію [PERSON]; визнати за позивачем право на безоплатне продовження використання на території України торгівельної марки печива «Дніпро» (1967 року) і «Дніпровські зорі» (1969 року) (право попереднього користування); визнати за позивачем право на безоплатне продовження використання на території України промислового зразка у формі зареєстрованого зображення дизайна печива «Дніпро» згідно свідоцтва на твір № 43355 від 17 квітня 2012 року та зображення із збірника витворів художнього дизайну печива «Дніпровські зорі» згідно свідоцтва про реєстрацію авторського права № 45182 від 14 серпня 2012 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 07 грудня 2012 року на адресу позивача надійшла претензія від громадянки [PERSON], яка стверджує, що нею у 2009 році було встановлено факт незаконного використання позивачем у своїй підприємницькій діяльності при виготовленні, продажі, рекламі і розповсюдженні печива її авторського права на дизайн печива «Дніпро» (1967 року) та «Дніпровські зорі» (1969 року) відповідно до свідоцтва № 43355 від 17 квітня 2012 року та свідоцтва № 45182 від 14 серпня 2012 року. У 2011 році [PERSON] було зареєстровано ТМ «Здобне печиво Дніпро». У 2013 році [PERSON] померла, її правонаступником та спадкоємцем є [PERSON], яка на теперішній час є власником ТМ «Здобне печиво Дніпро» та має авторське право на дизайн печива «Дніпро» (1967 року) і «Дніпровські зорі» (1969 року) згідно свідоцтва № 43355 від 17 квітня 2012 року та свідоцтва №45182 від 14 серпня 2012 року, які були видані на імя [PERSON] Позивач з 2007 року займається виробництвом кондитерських виробів 46.90 згідно КВЕД та неспеціалізованою оптовою торгівлею та з цього часу використовує торгівельну марку здобне печиво «Дніпро» і «Дніпровські зорі», який був загальновідомим ще в країнах колишнього СРСР. В 2007 році позивач замовив ротор для формовки цукорного печива із малюнком (зображенням) дизайну печива «Дніпро» та зображення із збірника витворів художнього дизайну печива «Дніпровські зорі». Тобто, укладеним у 2007 році договором замовленням зафіксовано факт створення обєкту авторського права художнє конструювання (малюнок), для промислового зразка, який в подальшому використано в господарській діяльності позивача. Позивач добросовісно здійснював використання зображення дизайну печива «Дніпро» і «Дніпровські зорі» до їх реєстрації відповідачем згідно свідоцтв № 43355 та № 45182, а тому має право на продовження безоплатного використання знаків для товарів та послуг на дизайн вищевказаного печива. Оскільки позивачем було отримано від відповідача претензію щодо порушення його прав на зареєстрований ним дизайн печива «Дніпро» і «Дніпровські зорі», заборону використання даного дизайну без його згоди та з пропозицією укладення ліцензійної угоди на використання знаку, позивач змушений звернутись до суду за захистом свого права попереднього користування на торгівельну марку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший обєкт права інтелектуальної власності, визначений ЦК України та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не можу бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп'ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування (топографії) інтегральних мікросхем; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці. В судовому засіданні встановлено, що у 2012 році [PERSON] на адресу позивача була направлена претензія про порушення авторського права, згідно якої у 2009 році був встановлений факт порушення її прав на зареєстрований нею дизайн печива «Дніпро» і «Дніпровські зорі» при його виготовленні, продажі, рекламі і розповсюдженні, а також про заборону використання даного дизайну без її згоди (а.с.5-6). 23 травня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 508298, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.42). 11 грудня 2013 року на підставі заповіту [PERSON], [INFO], [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого [PERSON] набула майнових прав авторського права на збірник товарів художнього дизайну «Печиво «Дніпровські зорі», що належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 14 серпня 2012 року за № 45182, а також майнових прав авторського права на розробку дизайну «Печиво «Дніпро», що належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 17 квітня 2012 року за № 43355 (а.с.48). Відповідно до ст. 431 ЦК України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором. Згідно вимог ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: 1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; 2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; 3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності, та знищення таких товарів; 4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності, або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; 5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; 6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення. Як вбачається з уточненої позовної заяви позивач просить визнати за ним право попереднього користування на знаки для товарів і послуг дизайн печива «Дніпро» (1967 року) та «Дніпровські зорі» (1969 року), який використовував їх до дати подання заявок на реєстрацію [PERSON]; визнати за позивачем право на безоплатне продовження використання на території України торгівельної марки печива «Дніпро» (1967 року) і «Дніпровські зорі» (1969 року) (право попереднього користування); визнати за позивачем право на безоплатне продовження використання на території України промислового зразка у формі зареєстрованого зображення дизайна печива «Дніпро» згідно свідоцтва на твір № 43355 від 17 квітня 2012 року та зображення із збірника витворів художнього дизайну печива «Дніпровські зорі» згідно свідоцтва про реєстрацію авторського права № 45182 від 14 серпня 2012 року Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Оскільки ст. 432 ЦК України чітко передбачені способи захисту порушеного інтелектуального права, а заявлені вимоги позивача не відповідають жодному із способів захисту порушеного інтелектуального права, тобто в системі цивільного законодавства не існує такого способу захисту прав як заявлено позивачем, то суд вважає, що дані вимоги не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed