Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

у листопаді 2019 року АТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 13.02.2018 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-92691, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 86 110,00 грн. з кінцевим строком погашення 10.02.2023 року. Вказало, що [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 01.11.2019 року склала 100 903,98 грн., з яких: - 80 202,31 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 17 137,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 3 563,87 грн. - пеня. Тому, просило суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № СL-92691 від 13.02.2018 року в розмірі 100 903,98 грн., судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 13 117,00 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 27.02.2020 року (а.с. 50-51). Ухвалою від 27.02.2020 року судовий розгляд відкладено на 30.04.2020 року (а.с. 62). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач подав до заяву те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 13.02.2018 року між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-92691, відповідно до умов якого останній було надано кредит в сумі 86 110,00 грн. з кінцевим строком погашення 10.02.2023 року (а.с. 8-20). Фактичне надання [PERSON] кредиту підтверджується меморіальним ордером № 7719476 від 13.02.2018 року на суму 68 773,51 грн., меморіальним ордером № 7719471 від 13.02.2018 року на суму 17 336,49 грн. та довідкою про рух коштів по рахунку відповідача з 13.02.2018 року по 01.11.2019 року (а.с. 24-30) Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Встановлено, що відповідач своїх зобов`язань не виконувала, у зв`язку з чим за станом на 01.11.2019 року утворилася заборгованість, яка згідно з наданим розрахунком становить 100 903,98 грн., з яких: - 80 202,31 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 17 137,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 3 563,87 грн. - пеня (а.с. 34-35). При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування цими коштами. Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги АТ «Кредлтбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме: з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Проте, в розпорядження суду не надано доказів отримання позивачем правничих послуг Суду не надано ні договору, ні акту приймання - передачі наданих послуг за договором, ні розрахункових документів про оплату наданих послуг та їх розмір. Наданий витяг з договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 року, укладений між АТ «Кредобанк» та АО «СмартЛекс» вказаних обставин встановити не дає можливості. Тому, вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13 117,00 грн. задоволенню не підлягає з огляду на їх недоведеність. Також не підлягає й задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн., через недоведеність вказаної вимоги. При цьому суд враховує, що розгляд справи провадився в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial