Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

У лютому 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 25 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідачка взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, не виконала. У зв'язку з цим станом на 31 грудня 2014 року загальна сума заборгованості становить 25952,08 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 13392,28 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10189,39 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 658,41 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1212 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 25952,08 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 259,52 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки також і витрати за оголошення у газету «Урядовий кур'єр» у розмірі 693 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її присутності, зазначивши що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 17 квітня 2013 року відповідачка була працевлаштована на посаду спеціаліста з активного продажу роздрібних та кредитних продуктів відділення при Фокстрот 115 у ПАТ «ПриватБанк». Відповідно Наказу голови правління ПАТ Приватбанку «Про впровадження нових технологій використання «карти касових операцій» у Приватбанку та А-банку у рамках реалізації проекту «відділення без інкасації» №СП-2011-362 від 07 квітня 2011 року відповідачці для обслуговування клієнтів було видано карту касових операцій [NUMBER] з кредитним лімітом у розмірі 5000 грн. Наказом голови правління ПАТ Приватбанку «Про зміни технології роботи продукту «Карта для касових операцій « та комплектності «стартового набору» нового працівника банку» № СП-2012-141893 від 31 січня 2012 року затверджено вичерпний перелік порушень використання карти для касових операцій, серед яких: - здійснення дебетових операцій (зняття або безготівковий переказ) за картами касових операцій у банкоматах/ТС у позаробочий час; - здійснення дебетових операцій (зняття або безготівковий переказ) за картами касових операцій у банкоматах/ТС поза області/міста роботи; - здійснення дебетових операцій за картами касових операцій у період відсутності співробітника - держателя карти на роботі (за станом у ПК «Приватбанк»: хвороба/декрет/відпустка/відсутній); - зняття коштів за картою касових операцій у банкоматах у нічній час. Пунктом 4 вищезазначеного наказу визначено, що джерелом погашення заборгованості за картою для касових операцій (у разі несвоєчасного погашення) затверджено кредитну картку співробітника банку. Відповідачка була ознайомлена з правилами та умовами використання карти касових операцій. Всупереч встановленим обмеженням використання карти касових операцій відповідачка почала використовувати картку в особистих цілях. Даний факт не оспорюється і самою відповідачкою та підтверджується її письмовими поясненнями. У зв'язку із цим станом на 31 грудня 2014 року загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем становить 25952,08 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 13392,28 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 10189,39 грн., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 658,41 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1212 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 6 ч.3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат по сплаті судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved