Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову вони посилались на те, що 17 листопада 2004 року їхнім дідусем [PERSON] було складено заповіт на належну йому квартиру по [ADDRESS] у рівних частках на їхню користь. [INFO] дідусь помер. Після його смерті вони звернулись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за заповітом. Однак, у нотаріуса вони дізнались , що їхній дідусь перед смертю склав заповіт на користь [PERSON] на все належне йому майно в тому числі і на квартиру. [PERSON] мав єдиного сина їхнього батька [PERSON] ,[INFO] , який вступив до шлюбу з [PERSON] від якого народились вони позивачі [INFO] . [INFO] помер їх батько , і після його смерті вони залишились у дідуся єдиною підтримкою разом з першою дружиною [PERSON],. Весь час вони були разом з дідусем, підтримували з ним дружні та теплі стосунки , разом з ним відпочивали . Після закінчення школи їм випала можливість продовжувати навчання в Англії , але вони постійно телефонували дідусю, отримували від нього листи, він також неодноразово приїжджав до Англії. Упослідуючому їх дідусь захворів , страждав на хворобу Альцгеймера . У 2009 році у нього стали загострюватись психо-неврологічні захворювання. Він став втрачати пам'ять, не міг орієнтуватись на місцевості, дуже часто не усвідомлював своїх дій, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. З цього приводу він перебував на обліку у лікарні , неодноразово проходив обстеження в міській лікарні № 20, обласному лікувально-реабілітаційному геронтопсіхіатричному центрі міської психоневрологічної лікарні № 2 розташованій на хуторі Ручанськ, Хвороба особливо прогресувала у передостанні місяці його життя ( як раз у той час коли було складено заповіт ), він вже на той час не міг усвідомлювати те, що діється та вже не міг обходитись без допомоги іншої людини пересуватись містом ( по вулицям) так як потім не знайшов би дороги додому , а тому останні дні свого життя дідусь знаходився на стаціонарному лікуванні в психоневрологічній лікарні № 2. Вважали , що на час укладання заповіту на користь [PERSON] 7 жовтня 2011 року , [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними , а тому просили визнати складений ним заповіт на користь [PERSON] недійсним. Упослідуючому, позивачі вточнили та доповнили позовну заяву та просили визнати недійсним також і шлюб . укладений 21.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управляння юстиції в Донецькій області за № 826, оскільки на час укладення шлюбу [PERSON] страждав на психічний розлад здоров'я Рішенням Ворошиловскього районного суду м.. Донецька від 15 жовтня 2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] було відмовлено. На вказане рішення суду була подана апеляційна скарга адвокатом [PERSON] . яка представляє інтереси позивачів . В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вона посилалась на те, що судом у процесі розгляди справи було зібрано достатньо даних, які вказують на тяжкий психічний стан [PERSON] в тому числі і медична документація Однак, ці докази безпідставно не були прийняті до уваги судом . Також судом було відмовлено у виклику в судове засідання спеціалістів - лікаря - психіатра, невропатолога для з'ясування повної картини хвороби [PERSON] , яка була невиліковною та прогресувала. Суд не звернув уваги на те, що епікриз хворого [PERSON] було складено зі слів відповідачки , яка зазначала про те , що психічний стан [PERSON] змінився 3 роки потому, коли вона стала звертати увагу на прогресивне погіршення його пам'яті , порушення сну, порушення інших процесів. Судом також безпідставно було відмовлено у клопотанні про призначення повторної судово - психіатричної експертизи для з'ясування психічного статусу спадкодавця на час складання заповіту та укладення шлюбу. у проведенні повторної експерти. В обгрунтування доводів про проведення повторної судово - психіатричної експертизи представник апелянтів посилається на наявні докази з приводу тяжкого психічного розладу стану здоров'я [PERSON] на що не було звернуто увагу експертами . Неможливість відповісти на питання ,які були поставлені на вирішення експертизи в ухвалі суду першої інстанції щодо визначення психічного стану [PERSON] на час укладання шлюбу та на час складання заповіту експерти обґрунтували суперечливими показанням свідків та сторін по справі . Разом з тим як вважає апелянт експерти не приділили необхідної уваги аналізу наданим письмовим медичним документам та документам та інформації . яка знаходиться у відказному матеріалі відносно порушення кримінальної справи у зв'язку з пропажею [PERSON]за заявою [PERSON] , вважала необхідним провести повторну психіатричну експертизу, але лише по медичним документам про стан здоров'я спадкодавця та її проведення доручити іншій експертній установі . У судовому засіданні апеляційного суду 4 грудня 2013 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримували доводи апеляційної скарги та заявили клопотання про проведення по справі повторної судово - психіатричної посмертної експертизи для з'ясування психічного статусу [PERSON] на час складання заповіту на користь [PERSON] та на час укладення з нею шлюбу та просили поручити проведення експертизи іншій експертній установі . Ухвалою апеляційного суду від 4 грудня 2013 року клопотання було задоволено і для з'ясування психічного статусу [PERSON] по справі було призначено проведення повторної посмертної судово - психіатричної експертизи на час складання заповіту на користь [PERSON] та на час укладення з нею шлюбу . яка була доручена експертам Київського міського центру судово - психіатричних експертиз. 17 березня до апеляційного суду від Київського міського центру надійшов акт судово - психіатричного експерта, після чого провадження по справі було відновлено .. У судовому засіданні апеляційного суду 9 та 15 квітня 2014 року адвокат [PERSON] та представник [PERSON] підтримували доводи апеляційної скарги . просила врахувати висновок повторної експертизи , рішення суду скасувати та позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] просили рішення суду залишити без зміни та відхилити апеляційну скаргу. Заслухавши доповідь судді , вислухавши пояснення сторін , їх представників перевіривши матеріали справи , доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає . що апеляційна скарга підлягає задоволенню , рішення суду - скасуванню , а по справі слід постановити нове рішення яким слід задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного . Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом . Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами.. Однак ,таким вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає .Судом неповно та не всебічно досліджені обставини справи , зокрема неповно з'ясовані питання відносно психічного статусу [PERSON] на час укладання шлюбу та складання заповіту , що призвело до неправильного вирішення справи . Відмовлячі у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними заповіту складеного [PERSON] 7 жовтня 2011 року на користь [PERSON] та шлюбу укладеного 21.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження доводів позивачів про те, що на час складання заповіту та на час укладання шлюбу [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Між тим, з таким висновком суду погодитись не можна. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по смерть серії [NUMBER], виданим 02.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції (т. 1 а.с. 4). Як вбачається з посмертного епікризу з історії хвороби № 2903, [PERSON] було встановлено діагноз хвороба Альцгеймера з пізнім початком (т. 1 а.с. 102-103). Позивачі по справі є онуками померлого [PERSON].і на їх користь [PERSON] 17. 11 2004 року склав заповіт на належну йому квартиру [ADDRESS] в рівних частках, що підтверджується копією цього заповіту. (т. 1 а.с. 5-7). 07.10.2011 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 1596, відповідно до якого [PERSON] заповів усе майно, у тому числі належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] що підтверджується копією цього заповіту (т. 1 а.с. 67). 27.07.2011 року [PERSON] та [PERSON] подали до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції заяву про державну реєстрацію шлюбу. 21.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано, що підтверджується актовим записом про шлюб № 826 (т. 1 а.с. 140). На підтвердження доказів , про те,. що на час складання заповіту та укладання шлюбу [PERSON] був психічно хворим з неадекватною поведінкою внаслідок чого не міг розуміти значення своїх дій та не міг керувати ними позивачі посилались на дані медичної документації обстеження [PERSON] у листопада 2011 року та просили призначити судову психіатричну експертизу . Зокрема із направлення на госпіталізацію хворого [PERSON] у зв'язку з погіршенням психічного стану здоров'я [PERSON] відповідачка [PERSON] разом з [PERSON] звернулись до міського психоневрологічного диспансеру м. Донецька 17 листопада 2011 у якому після обстеження [PERSON] було видано направлення на його госпіталізацію до психіатричній лікарні № 2 м. Донецька . В направленні на госпіталізацію за слів дружини , тобто [PERSON] було зазначено про те, що хворий [PERSON] [INFO] на протязі останніх трьох років страждає на зниження мнестичних функцій, відмічалась параноїдна симптоматика , порушення сну , був агресивним до дружини. .В направленні на госпіталізацію було встановлено « Ссудинна деменція « В направленні також було зазначено і психічний стан [PERSON]. Згідно опису психічного стану при надходженні у лікарні контакт з підекспертним був формальним, було порушено орієнтування . увага відволікаєма , настрій ейфоричний, емоції лабільні, мова та мислення загальмовані. Хворий [PERSON] виявляв зниження пам'яті та інтелекту , відсутня критика, був встановлений попередній діагноз . «Деменція « За час перебування в лікарні [PERSON] було проведено патопсихологічне дослідження., яке виявило ознаки деменції Альцгеймеровського типу . Згідно щоденкових записів лікаря хворий [PERSON] відповідав не завжди по суті , був дезорієнтований, виявляв уповільнене мислення. Знижений фон настрою , інтелектуально був знижений не міг назвати різні предмети та виконати арифметичні дії, критика була відсутня . був пасивним, бездіяльним коло інтересів обмежене. Згідно огляду лікаря невропатолога був встановлений діагноз «Хвороба Альцгеймера» [INFO] знаходячись у цієї лікарні [PERSON] помер. Причиною смерті зазначено набряк легенів та головного мозку. Зазначений діагноз був зазначений як хвороба « Альцгеймера з пізнім початком.» Згідно з актом судово-психіатричної посмертної експертизи, яка була проведена 20 - 27 червня 2013 року згідно з ухвалою суду експертами Донецького обласного центру судово - психіатричної експертизи - психіатрична комісія не могла сформувати відповіді на питання , які стосуються психічного стану [PERSON] та його можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними у період оформлення заповіту 07. 10. 2011 р та укладання шлюбу 21. 10. 2011 р. Як вбачається із мотивувальній частині цього висновку у зв'язку відсутністю в матеріалах цивільної справи та медичної документації будь - яких об'єктивних відомостей про психічний стан [PERSON] в інтересуючий період часу , а показання свідків мають суперечливий характер, комісія не могла зробити певний висновок . ( а.с. 20 - 41 том 2 ) У зв'язку з таким висновком представник позивачів ставив питання у судовому засіданні першої інстанції про виклик у судове засідання спеціаліста - психіатра та про призначення повторної судово - психіатричної експертизи для визначення психічного статусу [PERSON] на час складання заповіту та укладення шлюбу лише по медичним документам та з врахуванням особливостей протікання захворювання хвороби Альцгеймера . Апеляційний суд вважає , що у даному випадку судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання у проведенні повторної судово-психіатричної посмертної експертизи , оскільки фактичні дані про стан здоров'я [PERSON] на час звернення до лікарні , які містяться в медичних документах давали підстави для більш повного з'ясування в який саме час протікання хвороби [PERSON]- відповідачка [PERSON] звернулась з ним до лікарні для надання йому медичної допомоги та з врахування цього для визначення стану [PERSON] на час складання заповіту та на час укладання шлюбу - для проведення повторної судової психіатричної експертизи . Апеляційним судом було задоволено клопотання представника позивача про проведення повторної судової -психіатричної експертизи по медичним документам ,проведення якої було доручено Київському міському центру судово - психіатричної експертизи . Згідно акту судово- психіатричної експертизи Київського міського центру судово- психіатричної експертизи від 28.02. 2014 року [PERSON] на час підписання заповіту ( 07.10.2011 року ) та на час укладання шлюбу ( 21.10..2011 року ) страждав на деменцію при хворобі Альцгеймера із пізнім початком ( щифр по МКХ - 10 F 00, 1 ) і за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними . ( а.с. 171- 174 том 2 ) Вказаний висновок судово- психіатричної експертиз обґрунтований саме специфікою та особливостями протікання хвороби Альцгеймера. Зокрема, як зазначається в акті експертизи хвороба Альцгеймера є первинним дегенеративним церебральним захворюванням , яке має поступовий початок та неуклінно - прогредієнтний ( з погіршенням ) ти протікання і розвивається поступово на протязі декілька років. Наслідком хвороби Альцгеймера є деменція ( недоумство ), тобто стан, який виключає можливість хворого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно даних, які містяться в надай історії хвороби погіршення в психічному стані у [PERSON] почалися за три роки до госпіталізації, а значне погіршення відбулося за місяць до даної госпіталізації ( тобто в жовтні 2011 року ) Вказані висновки є об'єктивними і зроблені не лише на підставі медичної документації про психічний стан здоров'я хворого [PERSON] , а й особливостей протікання вказаної хвороби , даних про протікання хвороби повідомлених дружиною ( [PERSON] ). Також експерти зазначили про те, що показання свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON] узгоджується з фактичними даними щодо протікання захворювання у підекспертного [PERSON], оскільки свідки відмічали у нього психічні порушення: неадекватність в поведінці , у висловлюваннях, порушення пам'яті , орієнтації в оточуючому ( роздягався догола, уходив з дому , був розгубленим, чогось боявся, не міг зрозуміти де знаходиться, невістку сприймав як свою доньку ) За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вказаний висновок судово - психіатричної експертизи слід брати до уваги , оскільки він враховує не лише характер поведінки хворого [PERSON] , а й сам процес та особливості протікання хвороби Альцгеймера , що є важливим для визначення психічного статусу [PERSON] на час складання заповіту та на час укладання шлюбу і тому такий висновок є об'єктивним та переконливим. Окрім того , апеляційний суд приймає до уваги , те що зі слів відповідачки [PERSON] в медичної документації було зазначено про те, що хвороба почала розвиватись три року потому , а за місяць перед зверненням стан здоров'я [PERSON] різко погіршувався і тому вона звернулась з ним до психоневрологічного диспансеру для надання йому медичної допомоги. Саме на стадії погіршення його здоров'я і було вирішено питання щодо його майна :було складено заповіт та зареєстровано шлюб. Вказані дані є об'єктивними і не суперечать іншим обставинам справи. Свідки [PERSON][PERSON] [PERSON] , [PERSON] ( зі слів відповідачки ) допитані судом першої інстанції підтвердили факт неадекватної поведінки [PERSON] починаючи з літа 2010 року Показання вказаних свідків узгоджується і з даними медичної документації , тому їх слід прийняти до уваги як доказ на підтвердження факту психічної хвороби [PERSON]. Показання іншої групи свідків [PERSON] , [PERSON]. [PERSON], [PERSON] [PERSON] не впливають на висновки щодо наявності психічного захворювання у [PERSON] оскільки характер їх спілкування з [PERSON] був поверхнім , зазначені свідки не навели конкретних фактів спілкування в останні роки його життя. , та особливостей характеру його поведінки . Таким чином , апеляційним судом було встановлено , що на час підписання заповіту ( 07.10.2011 року ) та на час укладання шлюбу ( 21.10..2011 року ) [PERSON] страждав на деменцію при хворобі Альцгеймера із пізнім початком ( щифр по МКХ - 10 F 00, 1 ) і за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Згідно з положеннями ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання вимог вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою- третью , п'ятою та шостою статті 203 ЦК України Згідно з положенням ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин , повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності , а у відповідності із ч.3 цієї статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі . Згідно з ч.1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права ті самостійно їх здійснювати, а також здатність для своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно з положеннями ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа не усвідомлювала значення своїх дій та ( або) не могла керувати ними , може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно з ч.2 ст. 24 СК України реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною , а також особою , яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій ( або) не могла керувати ними, має наслідки встановлені ст. ст.. 38-40 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки та чоловіка. Згода не вважається вільною , зокрема коли особа в момент реєстрації шлюбу страждала тяжким психічним розладом внаслідок чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій ( або) не могла керувати ними. Виходячи з наведеного , апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи та у відповідності з положеннями ч.1 п.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню , а позовні вимоги [PERSON] [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту та шлюбу недійсними підлягають задоволенню. Апеляційний суд постановлює нове рішення . яким визнає недійсними: заповіт , який складений 07.10.2011 року [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 1596, відповідно до якого [PERSON] заповів усе майно, у тому числі належну йому на підставі права власності квартиру [ADDRESS] на користь [PERSON] (т. 1 а.с. 67). та шлюб, укладений 21.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 826. У відповідності з положеннями ст..88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням позову слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати у сумі у розмірі 3435 40 копійок. ( із них 107 грн. 30 коп +57 грн. 36 коп = 254 грн. 6 коп. по сплаті судового збору та 3180 грн. 74 коп. витрати по проведенню експертизи )

Outcome: approved