Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У листопаді 2018 року до суду звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 1,27 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року № 65, зареєстрованого 7 квітня 2000 року за № 144. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], оскільки є сином спадкодавця. Бажаючи оформити спадщину, позивач звернувся у нотаріальну контору, проте постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв'язку з ненаданням сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 1,27 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року № 65, зареєстрованого 7 квітня 2000 року за № 144. У підготовче засідання позивач не з'явився, проте у письмовій заяві, поданій до суду позивач позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у підготовчому засіданні за його відсутності (а.с. 21). Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, проте від в.о. Хоменківського сільського голови Німак О.В. до суду надійшов лист, у якому вона просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради, заперечень щодо задоволення позову нема (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] у с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 липня 2018 року у справі № 152/868/18, яке набрало законної сили 6 серпня 2018 року, установлено факт, що [PERSON], який помер [INFO] у с. Хоменки, був батьком [PERSON], тобто позивача у цій справі (а.с. 8-10). Згідно з довідкою виконкому Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15 серпня 2018 року № 771, на день смерті [INFO], [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований у [ADDRESS]. Згідно з записами у погосподарській книзі за 2001-2005 роки, на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживав та був зареєстрований син [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 1,27 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року № 65, зареєстрованого 7 квітня 2000 року за № 144, що вбачається із листа Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгекадастру у Вінницькій області від 24 травня 2018 року № В-194/0-0.40-319/152-18 (а.с. 11). Із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 53506055 від 1 жовтня 2018 року та з витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO], [PERSON] не заводилась, заповіт він не складав, спадкового договору не укладав (а.с. 13, 14). Бажаючи оформити спадщину після смерті батька по закону, позивач звернувся до нотаріальної контори, проте постановою нотаріуса від 1 жовтня 2018 року № 1992/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) (а.с. 5). Із постанови нотаріуса про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва є відсутність правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Позивач стверджує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] втрачений, на підтвердження чого він подав копію оголошення у газеті «Шаргородщина» щодо недійсності зазначеного сертифіката, у зв'язку з його втратою (а.с.15). Отже, між сторонами виникли цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які з огляду на те, що спадщина відкрилась та була прийнята до 1 січня 2004 року регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі -ЦК УРСР). Зазначене відповідає пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України). Так, згідно з частиною першої статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина перша статті 529 ЦК УРСР). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до статей 12, 76-81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина четверта статті 200 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на це, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами невизнання його права отримати у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька - [PERSON] право на земельну частку (пай) площею 1,27 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 15 березня 2000 року № 65, зареєстрованого 7 квітня 2000 року за № 144. Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом та не суперечить йому, а тому, з урахування визнання позову відповідачем, що не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, позов слід задовольнити.

Outcome: approved