Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області з 23 жовтня 2018 року як внутрішньо переміщена особа. Згідно з Заявою [PERSON] , йому була призначена та розрахована адресна грошова допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. [PERSON] у своїх заявах повідомляв, що будь - хто з членів сім`ї не має у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Під час проведення перевірки, державним соціальним інспектором виявлено, що [PERSON] має у власності житловий будинок, який розташований в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, а саме за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надміру отриману адресну грошову допомогу у добровільному порядку не повернув. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету через Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області незаконно отриману адресну допомогу у розмірі 10795,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. на користь Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] до суду надав Заяву, в якій зазначив, що не визнає вимоги позивача та надав Довідку до акту огляду медико - соціальною комісією, серія 12ААБ № 854753 про встановлення йому другої групи інвалідності (а.с. 30, 31). Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області до [PERSON] про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Як встановлено судом, 23 жовтня 2018 року [PERSON] , Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , про що видано Довідку за № [NUMBER] (а.с. 7). 25 червня 2019 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області з Заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (а.с.4). В даній Заяві [PERSON] зазначив, що ані в нього, ані у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10 липня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , було призначено адресну допомогу переміщеним особам на проживання з 25 червня 2019 року по 30 червня 2019 року у сумі 1721,55 грн та з 01 липня 2019 року по 24 грудня 2019 року у сумі 1798,60 грн. (а.с. 5). Також, 26 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області з Заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, за період з 26 грудня 2019 року, в якій зазначив, що станом на 26 грудня 2019 року відсутні зміни в складі сім`ї та в кожного з членів сім`ї, уповноваженим представником якої він є, що впливають на призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг (а.с. 6). Відповідно до пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505,\~грошова допомога\~не призначається\~у разі,\~коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505. Відповідно до пункту 10 Порядку, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Так, з Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 27 січня 2020 року, вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , з 25 квітня 2018 року є власником будинку [ADDRESS] (підстава: Договір купівлі - продажу будинку від 25 квітня 2018 року). Домоволодіння складається з житлового будинку - А-1, загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 35,7 кв.м, прибудови а, сараю Б, погрібу - В, огорожі 1-3 (а.с. 8). З Довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 30 січня 2020 року, вбачається, що [PERSON] була надана допомога на проживання у розмірі 10795,66 грн., а саме: травень 2018 року - травень 2019 року - 0,00 грн., червень 2019 року 344,31 грн., липень 2019 року 1798,60 грн., серпень 2019 року 1798,60 грн., вересень 2019 року 1798,60 грн., жовтень 2019 року 1798,60 грн., листопада 2019 року 1798,60 грн., грудень 2019 року 1458,35 грн., січень 2020 року - 0,00 грн. (а.с. 9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувшись до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області з Заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг та достовірно знаючи про зареєстроване за ним право власності з 25 квітня 2018 року на будинок [ADDRESS] , умисно вказав у Заяві про те що ні він, ні члени його родини не мають у власності житло, що розташоване на підконтрольній території України, що призвело до зайвого нарахування та виплати відповідачу щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01 червня 2019 року по 01 січня 2020 року на загальну суму 10795,66 грн. (а.с. 9). Відповідно до\~ п.11\~Порядку надання\~щомісячної адресної\~допомоги внутрішньо\~переміщеним особам\~для покриття\~витрат на\~проживання,\~в тому\~числі на\~оплату житлово-комунальних\~послуг,\~уповноважений представник\~сім`ї,\~якому призначено\~грошову допомогу,\~зобов`язаний\~повідомляти уповноваженому\~органу про\~зміну обставин,\~які впливають\~на призначення\~грошової допомоги,\~протягом трьох\~днів з\~дня виникнення\~таких обставин.\~Суми грошової\~допомоги,\~надмірно виплачені\~внаслідок подання\~недостовірних документів,\~неповідомлення про\~зміну обставин,\~які впливають\~на виплату\~грошової допомоги,\~повертаються уповноваженим представником сім`ї самостійно. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в\~ судовому порядку. З Рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області вбачається, що [PERSON] припинено нарахування і здійснення державної виплати за результатами проведеної перевірки (а.с. 12). 04 лютого 2020 року за Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області на адресу [PERSON] надіслало Повідомлення №11-11/479-2, в якому вказано про надміру нарахованої адресної допомоги у розмірі 10795,66 грн та про необхідність повернення цієї допомоги до 01 березня 2020 року (а.с. 11). Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. Такий висновок зафіксований у справі № 727/5743/15-ц від 27.03.2019. Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ ст.\~1212\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~ 1214\~ЦК України,\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів не є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 298/1396/16-ц 10 квітня 2019 року. На виконання п. 22 Положення у разі відмови управителя, об`єднання, виконавця комунальної послуги або громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. Таким чином,\~оскільки [PERSON] , достовірно знаючи, що в нього у власності з 25 квітня 2018 року є будинок, що розташований в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та район проведення антитерористичної операції, а саме будинок [ADDRESS] , звернувся до позивача з Заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг та не вказав, що у нього у власності є житло, що знаходиться на підконтрольній території України, що призвело до зайвого нарахування допомоги на оплату житлово - комунальних послуг та в добровільному порядку не повернув надмірно виплачені кошти, то суд приходить до переконання, що у відповідності до норм чинного законодавства, [PERSON] повинен повернути державі надмірно виплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, на загальну суму 10795,66 грн., отриману за період з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року, оскільки дана допомога була безпідставно призначена Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області внаслідок надання [PERSON] недостовірної інформації щодо наявності у своїй власності іншого житла, а саме будинку [ADDRESS] . Так, з наданих відповідачем [PERSON] документів, вбачається, що він є інвалідом ІІ групи, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Таким чином, судовий збір компенсується позивачу за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved