Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до власника істотної участі та керівника ПАТ «БАНК КАМБІО» [PERSON], треті особи Національній банк України, ПАТ «БАНК КАМБІО» про стягнення коштів за депозитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2013 року позивач уклала з ПАТ «БАНК КАМБІО» договір № 20-415 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLАSІС» в іноземній валюті на суму 327 737,50 доларів США зі сплатою процентів наприкінці строку без права поповнення зі строком повернення 18.09.2014 року. Крім того, 4.10.2013 позивачем з банком укладено договір № 20-431 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLАSІС» на суму 50 600,00 дол. США зі строком повернення 7.10.2014 року. З урахуванням того, що строк розміщення вкладів за вказаними договорами закінчився, то сума вкладів та нарахованих процентів в порядку п.п.1.8 договорів повинні були бути перераховані на поточний рахунок [PERSON] 24.11.2014 року [PERSON] подала до ПАТ «Банк КАМБІО» платіжні доручення в іноземній валюті №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 12 листопада 2014 року для перерахування коштів у розмірі 262 947, 22 дол. США. Проте 25.11.2014 року ПАТ «Банк Камбіо» повідомив позивача про те, що банк не може здійснити перерахування коштів за платіжними дорученнями в іноземній валюті у зв'язку із тим, що відсутні кошти на кореспондентському рахунку банку та листом від 08.12.2014 року № 19/2822 повернув їх без виконання. Таким чином банк порушив умови договорів банківського вкладу та п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», не виконавши доручення [PERSON], що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження, п.1.12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21 січня 2004 року № 22. Згодом позивач дізналась, що Правлінням Національного Банку України було прийнято постанову від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» та 04.12.2014 року № 140 вирішено запровадити у ПАТ «Банк Камбіо» тимчасову адміністрацію. З урахуванням наведеного ПАТ «Банк Камбіо» не може виконати свого обов'язку перед [PERSON] з повернення грошових коштів. У постанові Правління Національного Банку України від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» зазначено, що за інформацією куратора ПАТ «Банк Камбіо» викладеною в його звіті за період з 24 до 28 листопада 2014 року, на позачергових загальних зборах акціонерів рішення щодо надання доопрацьованого плану фінансового оздоровлення, на вимогу Національного Банку України не прийнято. Діяльність ПАТ «Банку Камбіо» не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно правових актів Національного Банку України. Власники істотної участі не вжили своєчасних заходів для запобігання настанню його неплатоспроможності. Враховуючи, що вказаною постановою Національного Банку України встановлено вину власників істотної участі щодо доведення банку до категорії неплатоспроможного та невжиття адекватних заходів щодо здійснення фінансового оздоровлення, який би передбачав збільшення суми фінансової допомоги банку, надання фінансової підтримки акціонерами банку та низку інших заходів, позивач звернулась з цим позовом до суду та просила відповідно до ст. 58 та ст. 43 Закону України «Про банки і банківську діяльність» стягнути суму вкладів у розмірі 262 947,22 долари США з власника істотної участі та керівника банку [PERSON] Під час судового розгляду справи позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги (т. 1 а.с. 129-132). Востаннє позивач просила ухвалити рішення, яким покласти відповідальність за зобов'язаннями ПАТ «БАНК КАМБІО» за укладеними між нею та ПАТ «Банк «Камбіо» договором банківського (мультивалютного) № 20-415 від 16.09.2013 року та договором банківського вкладу (мультивалютного) № 20-431 від 04.10.2013 року, на власника істотної участі та керівника ПТА «БАНК КАМБІО» - [PERSON], голову спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], головного бухгалтера ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Запорізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON]., керівника Луганської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівника Київської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], голови спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступника голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступника голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], першого заступника голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступника голови спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступника голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступника голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], у зв'язку з віднесенням банку з її вини до категорії неплатоспроможних та стягнути з вказаних осіб суму вкладів у розмірі 12 247 584 грн. 68 коп. (т. 1 а.с. 135-146). У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON], а також представники відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення (т. 1 а.с. 104-108). Зазначили, що між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» виникли договірні відносини, у зв'язку з чим повернення суми вкладів повинно здійснюватись банком, а не відповідачами. Позивачем не доведені вимоги з приводу покладення обов'язку по виконанню зобов'язань за договорами вкладу на власників істотної участі банку та керівників банку та з таким позовом може звертатись лише Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. У зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягає. Представник третьої особи Національного банку України щодо позовних вимог поклалась на розсуд суду, надала письмові пояснення (т. 1 а.с. 41-42), відповідно до яких Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, крім отримання звітності установленому Національним банком України. Згодом до судового засідання не з'явилась. Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до судового засідання не з'явився, надав письмові пояснення (т. 1 а.с. 220-221), відповідно до яких позовні вимоги визнає повністю, зазначивши, що саме дії власників істотної участі банку та керівників банку призвели до віднесення ПАТ «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних. Представник третьої особи ПАТ «БАНК КАМБІО» та відповідачі голова спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Запорізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Луганської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], керівник Київської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], член спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], член спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], член спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], член спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], голова спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступник голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступник голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], перший заступниа голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON]., член спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступник голови спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступник голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], заступник голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON] до судового засідання не з'явились з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у відсутність відповідачів та представників третіх осіб, які не з'явились до судового засідання, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін, представника третьої особи Національного банку України, свідка та дослідивши матеріали справи, суд встанови такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.09.2013 року позивач [PERSON] уклала з ПАТ «БАНК КАМБІО» договір № 20-415 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLАSІС» в іноземній валюті на суму 327 737,50 доларів США зі сплатою процентів наприкінці строку без права поповнення зі строком повернення 18.09.2014 року (т. 1 а.с. 8). Крім того, 4.10.2013 позивачем з банком укладено договір № 20-431 строкового банківського вкладу (депозиту) «СLАSІС» на суму 50 600,00 дол. США зі строком повернення 7.10.2014 року (т. 1 а.с. 9). З урахуванням того, що строк розміщення вкладів за вказаними договорами закінчився, то сума вкладів та нарахованих процентів в порядку п.п.1.8 договорів були перераховані на поточний рахунок [PERSON] 24.11.2014 року [PERSON] подала до ПАТ «Банк КАМБІО» платіжні доручення в іноземній валюті №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 12 листопада 2014 року для перерахування коштів у розмірі 262 947, 22 дол. США (т. 2 а.с. 10-14). Проте 25.11.2014 року ПАТ «Банк Камбіо» повідомив позивача про те, що банк не може здійснити перерахування коштів за платіжним дорученням в іноземній валюті у зв'язку із тим, що відсутні кошти на кореспондентському рахунку банку (т. 1 а.с. 15) та листом від 08.12.2014 року № 19/2822 повернув їх без виконання (т. 1 а.с. 16). Таким чином банк порушив умови договорів банківського вкладу та п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», не виконавши доручення [PERSON], що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження, та п.1.12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21 січня 2004 року № 22, відповідно до якого Банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний узяти розрахунковий документ платника/стягувана на обліковування за відповідним позабалансовим розрахунком, надіслати письмове повідомлення платнику/стягувану про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку» (додаток 23): ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України. Згодом позивачу стало відомо, що Правлінням Національного Банку України було прийнято постанову від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» та 04.12.2014 року № 140 вирішено запровадити у ПАТ «Банк Камбіо» тимчасову адміністрацію (т. 1 а.с. 17-19). Згідно з п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Отже, у зв'язку із введенням в ПАТ «Банк Камбіо» тимчасової адміністрації банк не здійснив свого обов'язку перед [PERSON] з повернення грошових коштів у розмірі 262 947,22 дол. США. Підставою для прийняття постанови Правління Національного Банку України від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» стала інформація куратора ПАТ «Банк Камбіо» викладена в його звіті за період з 24 до 28 листопада 2014 року, що на позачергових загальних зборах акціонерів рішення щодо надання доопрацьованого плану фінансового оздоровлення, на вимогу НБУ не прийнято. Діяльність ПАТ «Банк Камбіо» не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно правових актів НБУ. Власники істотної участі не вжили своєчасних заходів для запобігання настанню його неплатоспроможності. Таким чином, постановою НБУ встановлено, що власники істотної участі довели банк до категорії неплатоспроможного та не вживали адекватних заходів щодо здійснення фінансового оздоровлення, який би передбачав збільшення суми фінансової допомоги банку, надання фінансової підтримки акціонерами банку та ряд інших заходів. Крім того, у Прес-релізі Національного Банку України від 02.03.2015 року (т. 1 а.с. 47-48) зазначено, що віднесенню ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних передувало невиконання банком зобов'язань перед вкладниками і кредиторами та численні порушення нормативно-правових актів регулятора. У плані фінансового оздоровлення, який відповідно до законодавства надається регулятору банками, віднесеними до категорії проблемних, не були запропоновані своєчасно заходи з покращення стану ліквідності. Нові акціонери не вживали невідкладних заходів з відновлення платоспроможності ПАТ «БАНК КАМБІО». На останніх зборах акціонерів банку не було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу на суму 300 (триста) млн. грн., що передбачалося порядком денним зборів. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 02.03.2015 по 01.03.2016 включно. Опубліковано в газеті «Голос України» № 41 (6045) від 06.03.2015. 22 лютого 2016 р. виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від № 212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» на два роки до 01 березня 2018 року включно. Продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] на два роки до 01 березня 2018 року включно. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2015 року № 826/950/15 у справі за позовом [PERSON] до Національного банку України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги ПАТ «Банк Камбіо», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування постанов від 4.12.2014 року № 782, від 27.02.2015 року № 144 встановлено, що ПАТ «Банк Камбіо» надіслано до Національного банку України план фінансового оздоровлення, який не передбачав своєчасних ефективних заходів, спрямованих на поліпшення фінансового стану ПАТ «Банк Камбіо», усунення усіх порушень, причин і умов, що призвели до погіршення його фінансового стану. Крім того, ПАТ «БАНК КАМБІО» не враховано зауважень Національного банку України щодо скорочення строків надання фінансової підтримки акціонерами та зведення ефективних заходів щодо погашення кредитної заборгованості. Також, програма капіталізації не передбачала скорочення строків та збільшення суми надання фінансової підтримки акціонерами банку і не була затверджена на позачергових зборах акціонерів. Також встановлено, що ПАТ «БАНК КАМБІО» порушує підпункти 3.2.1. та 3.4.6. договорів застави майнових прав стосовно заміни застави за стабілізаційним кредитом Національного банку України, що є порушенням пункту 5.3. розділу 5 Положення № 327 та умов договорів застави майнових прав стосовно заміни застави за кредитом для збереження ліквідності Національного банку України, що є порушенням п. 11 Положення № 913 (т. 1 а.с. 91-98). Вказана постанова суду ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року залишена без змін (т. 2 а.с. 170-172). Відповідно до угоди про вжиття заходів для усунення порушень банківського законодавства та нормативно правових актів Національного банку України поліпшення фінансового стану ПАТ «Банк Камбіо» між ПАТ «Банк Камбіо» та НБУ ПАТ «Банк Камбіо» визнавав усі порушення виявлені НБУ у його діяльності (т. 3 а.с. 163-164). Разом з тим, в казана угода не була підписана уповноваженою особою Національного банку України. Листом від 9.10.2014 року ПАТ «БАНК КАМБІО» запевняло Національний банк України про збільшення розміру регулятивного капіталу банку на суму не менше ніж 200 млн. грн. не пізніше грудня місяця 2014 року (т. 1 а с. 163). Проте згідно з даних Протоколу № 2 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Банк Камбіо» від 20.10.2014 року акціонери за це не проголосували (т.1 а.с.164-168). У пояснювальній записці директора Генерального Департаменту банківського нагляду [PERSON] зазначено, що з часу віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних показники його діяльності погіршилися ( т. 1 а.с. 169-173). Крім того, за результати аналізу даних статистичної звітності ПАТ «Банк Камбіо» за формами № 611 «Звіт про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції», № 1Д «Баланс», № 631 «Звіт про структуру активів та пасивів за строками» та формами № 381А «Довідка про залучені кошти та стан перерахування коштів обов'язкових резервів на окремий рахунок у Національному банку України» станом на 1 грудня 2014 року порівняно з 25 вересня 2014 року виявлено погіршення показників та збільшення ризиків у діяльності та зроблений висновок, що діяльність ПАТ «Банк Камбіо» не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно правовим актам України. Вказані обставини підтверджено і в доповідній записці від 02.12.2014 року № В\\47-308/68028 директора Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду [PERSON] стосовно віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних (т. 3 а.с. 152-154) та у звіті про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції за станом на 01.12.2014 р. (т. 3 а.с. 155). Зі Звіту НБУ про інспектування ПАТ «Банк Камбіо» та у листі НБУ від 16.09.2014 року № 42-011/51823/БТ недоліки, які зазначені у звіті, були допущені керівниками ПАТ «Банк Камбіо» під час виконання ними своїх повноважень, а саме: - Головою правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], яка була головою виконавчого органу Банку з 24.09.2009 року (тобто у період за який НБУ було виявлено недоліки у роботі ПАТ «Банк Камбіо») та яка здійснювала керівництво поточною роботою Банку, відповідно до статуту Банку; - Головним бухгалтером ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], яка призначена на посаду з 28.12.2010 року (тобто у період за який НБУ було виявлено недоліки у роботі ПАТ «Банк Камбіо»), яка відповідала за підготовку та подання статистичної звітності до НБУ; - Головою спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], який призначений на посаду з 07.04.2012 року (тобто у період за який НБУ було виявлено недоліки у роботі ПАТ «Банк Камбіо»), який як Голова правління здійснював контроль за діяльністю Правління Банку та виконував інші повноваження визначені статутом Банку. Крім того, суд звертає увагу, що ще до введення тимчасової адміністрації в банку, Постановою Правління НБУ від 19.08.2014 року № 510/БТ встановлено особливий режим контролю за діяльністю ПАТ «БАНК «КАМБІО» шляхом призначення куратора (т. 4 а.с. 136-137), постановою Правління НБУ від 25.09.2014 року віднесено ПАТ «БАНК «КАМБІО» до категорії проблемних (т. 4 а.с. 138-141). На даний час СУ ГСУ України в м. Києві ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22015000000000082 від 04.03.2015 року за фактом привласнення грошових коштів, які раніше були отримані в порядку рефінансування від Національного банку України власниками істотної участі та керівниками ПАТ «Банк Камбіо». Згідно з ч. 6 ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції, що діяла на час введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Камбіо», на власників істотної участі та керівників банку за рішенням суду може бути покладена відповідальність за зобов'язаннями банку в разі віднесення банку з їх вини до категорії неплатоспроможних. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при виконанні своїх обов'язків відповідно до вимог Закону керівники Банку зобов'язані діяти на користь банку та клієнтів і зобов'язані ставити інтереси банку вище власних. Керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку (ст. 42 зазначеного Закону). Отже, вказані норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладали відповідальність на власників істотної участі та керівників банку за зобов'язаннями банку в разі віднесення з їх вини до категорії неплатоспроможних. Відповідно до інформації про керівників ПАТ «БАНК «КАМБІО» власником істотної участі та керівником ПАТ «БАНК КАМБІО» є [PERSON], головою спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], головним бухгалтером ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Донецької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Запорізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Луганської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Криворізької дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], керівником Київської дирекції ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], членом спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], членом спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], члено спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], члено спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], головою спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], заступником голови правління ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], заступником голови правління ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], першим заступником голови правління ПАТ «Банк Камбіо» [PERSON], члена спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], заступником голови спостережної ради ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], заступником голови правління ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], заступнико голови правління ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON], членом правління ПАТ «Банк Камбіо» - [PERSON] (т. 1 а.с. 154). У зв'язку з цим, [PERSON] звернулася до [PERSON], яка була Головою Правління ПАТ «Банк Камбіо» до введення тимчасової адміністрації, з метою врегулювання даного спору із заявою про повернення грошових коштів (т. 1 а.с. 24-26). Однак вказана заява залишені відповідач [PERSON] без задоволення. Не зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми зобов'язального права, а саме ст. 525, 526, 530, 1058 ЦК України, а також ст. 614 ЦК України. Разом з тим, позовні вимоги ґрунтуються на покладенні на відповідачів зобов'язання за договорами банківського вкладу, укладеними між [PERSON] та ПАТ «Банк Камбіо». Правовідносини, які виникають з договорів банківського вкладу регулюються статтями 1058 та 1060 ЦК України, відповідно до яких банк зобов'язаний видати вкладнику суму вкладу та проценти. Тобто, зобов'язання, які виникли між позивачем та банком слід вважати грошовими. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. За загальним правилом, яке міститься в ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому, між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» виникли права та обов'язки, які в свою чергу виникли з договорів банківського вкладу та, які є грошовими зобов'язаннями. Сторонами в цьому грошовому зобов'язанні - договорі банківського вкладу є кредитор - вкладник - позивач та боржник - ПАТ «Банк Камбіо». У зв'язку з цим, саме ПАТ «Банк Камбіо» повинен нести відповідальність за неповернення грошових коштів позивача за договорами банківського вкладу. Разом з тим, судом встановлено, що в ПАТ «Банк Камбіо» введена тимчасова адміністрація, а згодом розпочата процедура ліквідації. Так, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило виконання своїх зобов'язань щодо виплати вкладу та відсотків позивачу. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку. Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку. Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15. У виконання положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу було виплачено гарантовану суму у розмірі 200 000 грн., про що підтвердили представники позивача у судовому засіданні. Оскільки між позивачем та банком ПАТ «Банк Камбіо» виникли договірні відносини, то стягнення суми вкладу позивачу повинно відбуватись на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, яка діяла на час введення тимчасової адміністрації, з дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку. Згідно з ч. 6 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції, яка діяла на час введення тимчасової адміністрації, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває права ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Стаття 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплати витрат та здійснення платежів. Так, кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. В четверту чергу задовольняються вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Відповідно до ч. 5 ст. 52 вказаного Закону (в редакції, яка була чинною на час введення тимчасової адміністрації) Фонд має право звернутися з вимогою до власників істотної участі, контролерів та керівників банку про задоволення за рахунок їх майна частини вимог кредиторів банку в разі, якщо дії чи бездіяльність таких осіб призвели до понесення банком збитків та/або завдання шкоди інтересам вкладників та інших кредиторів банку. У разі отримання Фондом відмови у задоволенні таких вимог або невиконання вимоги у строк, встановлений Фондом, Фонд має право звернутися до суду з вимогою про стягнення майна з таких осіб для задоволення вимог кредиторів. Отже, положення ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачають право окремого кредитора звернутись з вимогою до власників істотної участі та керівників банку за виконання зобов'язань замість банку. Також не передбачає можливості виконання зобов'язань банку поза чергою, передбаченою ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому, лише відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб» і тільки після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону, можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків, які Фонд у подальшому матиме можливість вимагати відшкодувати власниками істотної участі та/або керівниками неплатоспроможного банку та звернутись до суду. При цьому, суд враховує, що в листі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29 березня 2016 року зазначається, що відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності виконавчою дирекцією Фонду затверджено ліквідаційну масу ПАТ «Банк Камбіо» у розмірі 768 457 272 грн. 92 коп., що значно перевищує суму 12 247 584 грн. 68 коп., яку просить стягнути позивач з відповідачів, а відтак її вимоги можуть бути задоволені у четверту чергу кредиторів відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом. Разом з тим, суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що стягнення суми вкладу повинно відбуватись на підставі положень про відшкодування майнової шкоди, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, зобов'язання з відшкодування шкоди є безпосереднім наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб'єктивних особистих немайнових та майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. За своїм характером ці зобов'язання належать до роду недоговірних, тобто вони виникають поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов'язальних відносин. Складовими для відшкодування шкоди є а) наявність шкоди; б) протиправна поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави для деліктних зобов'язань є обов'язковими. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Разом з тим, позивачем та її представниками не доведено завдану шкоду позивачу (розмір вкладу не є розміром шкоди у розумінні ст. 1166 ЦК України), причинний зв'язок між шкодою та неправомірними діями відповідачів. З урахуванням наведеного підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений за подання до суду позову судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed