Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів, свої вимоги мотивує тим, що 10.09.2019 року між сторонами було підписано договір №10-0919 від 10.09.2019 року, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався продати позивачу продукцію - алюмінієві вікна, алюмінієві ставні, захисні ролети, на умовах бланка замовлення від 10.09.2019 року, у строк визначений вказаним договором. Відповідно до розділу 2 зазначеного договору загальна сума товарів та послуг становила 4500,00 Євро, яка на день укладання даного договору еквівалентна сумі 123 750,00 грн. Строк поставки продукції 35-40 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати. У цей же день, 10.09.2019 року позивачем було надано в якості передоплати 70% від загальної суми, що на день здійснення платежу становило 3150,00 Євро, про що відповідачем була власноруч написана розписка про отримання коштів на бланку замовлення №0811. Однак, станом на 24.02.2020 року відповідач продукцію не поставив, грошові кошти позивачу не повернув. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 3603,00 Євро (що за курсом НБУ станом на 24.02.2020 року становить 95 165,68 грн.) та яка складається з:сплаченої позивачем передплата за продукцію у сумі 3150,00 Євро, відсотків за користування коштами у сумі 48,00 Євро та штрафу у сумі 405,00 Євро. Ухвалою судді від16.03.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2019 року між сторонами було підписано договір №10-0919 від 10.09.2019 року, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався продати позивачу продукцію - алюмінієві вікна, алюмінієві ставні, захисні ролети, на умовах бланка замовлення від 10.09.2019 року, у строк визначений вказаним договором. Відповідно до розділу 2 зазначеного договору загальна сума товарів та послуг становила 4500,00 Євро, яка на день укладання даного договору еквівалентна сумі 123 750,00 грн. Строк поставки продукції 35-40 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати. У цей же день, 10.09.2019 року позивачем було надано в якості передоплати 70% від загальної суми, що на день здійснення платежу становило 3150,00 Євро, про що відповідачем була власноруч написана розписка про отримання коштів на бланку замовлення №0811. Однак, станом на 24.02.2020 року відповідач продукцію не поставив, грошові кошти позивачу не повернув. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №10-0919 від 10.09.2019 року, станом на 24.02.2020 року, утворилась заборгованість у сумі 3603,00 Євро (що за курсом НБУ станом на 24.02.2020 року становить 95 165,68 грн.) та яка складається з:сплаченої позивачем передплата за продукцію у сумі 3150,00 Євро, відсотків за користування коштами у сумі 48,00 Євро та штрафу у сумі 405,00 Євро. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. З ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пункт .2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved