Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів, які були передані як завдаток у якості забезпечення подальшого укладення договору купівлі-продажу квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 червня 2017 року між сторонами була досягнута домовленість, що не пізніше 20 липня 2017 року між ними буде укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При цьому сторони домовились про передачу завдатку в розмірі 10 000 доларів США в рахунок майбутнього правочину по купівлі-продажу квартири, що було оформлено ними у вигляді розписки. Однак, у визначений сторонами строк, договір укладено не було з вини відповідача, який надав лише документи на майнові права на вказану квартиру. В зв'язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача суму завдатку, що становить 10 000 доларів США, що еквівалентно станом на 14.06.2017 року 259 952 грн. 12 коп. та відшкодувати судові витрати. Ухвалою судді від 05 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 лютого 2018 року (а.с. 25). Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). У судове засідання 20 квітня 2018 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, причини неявки суду не відомі, відзив відповідач не подав. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у копії його паспорту. Згідно з відмітками поштових відділень судові повістки повернулися на адресу суду з неврученням за закінченням строку зберігання, що відповідно до положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзив відповідач не подав. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Частиною 4 вказаної статті Кодексу передбачено, що у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 14 червня 2017 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість, що не пізніше 20 липня 2017 року між ними буде укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При цьому сторони домовились про передачу завдатку в розмірі 10 000 доларів США в рахунок вчинення майбутнього правочину по купівлі-продажу квартири, що було оформлено ними в письмовому вигляді. Як вбачається з позовної заяви, позивач був заінтересований саме в купівлі квартири, і в строк до 20 липня 2017 року, мав намір укласти з відповідачем відповідний договір та сплатити обумовлену суму за вказану квартиру у розмірі 487 500 доларів США. Але відповідачем було надано для попереднього ознайомлення лише документи, які підтверджували його майнові права на квартиру. Оскільки позивач мав на меті придбати саме нерухоме майно (квартиру) із належно оформленими правовстановлюючими документами, які ю підтверджували право власності на нього, а не майнові права він відмовився від подальшого укладення договору. Враховуючи вказані обставини, позивач запропонував відповідачу повернути сплачений ним завдаток у розмірі 10 000 доларів США, але відповідачем було відмовлено у поверненні коштів. З огляду на встановлені судом обставини справи, суд вважає, що в даному випадку позивачем було сплачено завдаток як попередня оплата за договором купівлі-продажу, який сторони мали намір укласти і з об'єктивних обставин цього не зробили. Сплата відповідної грошової суми в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 259 952 грн. 12 коп., підтверджується розпискою від 14 червня 2017 року, складеною сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Наслідки невиконання умов завдатку встановлені у ст. 571 ЦК України. Так, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 259 952 грн. 12 коп., сплаченого завдатку відповідно до ст. 571 ЦК України. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 599 грн. 52 коп.

Outcome: approved