Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Зазначав, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачу належить квартира [ADDRESS] , розташована поверхом вище. 04.09.2019 року з вини відповідача сталося залиття належної позивачу квартири гарячою водою. Відповідач не надав доступу до своєї квартири комісії ТОВ «Житлорембудсервіс», яка мала з`ясувати причину затоплення. Разом з тим, [PERSON] не заперечує того факту, що вода протекла з його квартири. Відповідно до висновку судового експерта вартість відновлювального ремонту належної позивачу квартири становить 33\~462 грн.00. коп. Моральну шкоду, яка була завдана позивачу порушенням життєвого укладу його сім`ї, необхідністю проведення ремонту, [PERSON] визначив у 10\~000 грн 00 коп. Окрім того, позивач заявив про стягнення на його користь витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 1\~500 грн 00 коп., витрат на правничу допомогу 6\~300 грн 00 коп., судового збору 768 грн 40 коп. Відповідач позов не визнав. [PERSON] суду пояснив, що у квартирі [ADDRESS] жила його мати [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла у ванній, коли текла вода, через що й сталося протікання. Відповідач вважав, що у справі відсутні обов`язкові умови настання відповідальності у деліктних правовідносинах він не вчиняв протиправних дій, між шкодою та його діями немає причинного зв`язку, жодної його вини у завданні збитків позивачу немає. Спрощене позовне провадження у справі було відкрито ухвалою судді від 25 листопада 2020 року (а.с. 55). Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року за клопотанням представника відповідача від Кременчуцького відділу поліції були витребувані матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за фактом смерті [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Дашко М.В. позов підтримав у повному обсязі. Зазначав, що відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Стаття 319 Цивільного Кодексу України передбачає, що власність зобов`язує. Представник пояснив також, що причиною нещасного випадку є та обставина, що мати відповідача у дуже похилому віці 94 роки - проживала одна. Відповідач мав розуміти, що з цим пов`язані ризики як для самої [PERSON] , так і для людей, які живуть поруч з нею у багатоквартирному будинку, і зобов`язаний був такі ризики усунути. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимог заперечував як безпідставні. Зазначав, що смерть людини, незалежно від її віку, не можна передбачити. [PERSON] до останніх днів свого життя була здатна до самообслуговування і постійного догляду з боку інших людей не потребувала. Свідки з боку позивача [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що 04.09.2019 року вони бачили, що у квартирі позивача вода текла зі стелі; свідки допомагали усувати наслідки її протікання. Свідки з боку відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] став проживати з 17.09.2019 року; до цього часу в ній проживала його мати [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі фактичні обставини справи: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Він разом з родиною проживає у зазначеній квартирі. Відповідачу на підставі договору дарування, укладеного 30.05.2019 року, належить квартира [ADDRESS] , розташована поверхом вище. У квартирі до 04.09.2019 року постійно проживала мати відповідача [PERSON] , [INFO] . [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з родиною у кв. [ADDRESS] . 04.09.2019 року стався нещасний випадок [PERSON] померла у ванній квартири, де проживала. Причиною смерті стало утоплення. ЇЇ тіло було виявлено вранці у ванній у гарячій воді. Крани були відкриті, текла гаряча вода. За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, номер кримінального провадження 12019170090003002. Відповідно до лікарського свідоцтва № 773 від 04.09.2019 року смерть настала в результаті утоплення та занурення у воду внаслідок падіння у ванну. Постановою слідчого від 19.09.2019 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 12.09.2019 року комісія, утворена управителем будинку ТОВ «Житлорембудсервіс», склала акт обстеження квартири відповідача. Комісія зафіксувала наслідки протікання води на стелі та на підлозі у вітальні; зазначила, що звернень щодо аварійної ситуації не надходило; мережі водопостачання та водовідведення, які обслуговує управитель, знаходяться у робочому стані. Квартиру відповідача комісія не обстежила. [PERSON] не приймав участі у з`ясуванні причин протікання води та не надав доступ до своєї квартири. Він пояснив це тим, що не був належно повідомлений про дату та час обстеження, хоча свідок [PERSON] повідомила суду, що вона особисто передала йому письмове запрошення для участі в огляді квартир. Комісія управителя дійшла висновку про те, що однозначну причину залиття квартири [ADDRESS] на момент огляду встановити не вбачається можливим (а.с. 12). Згідно висновку експерта №66-19 від 02.10.2019 року вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] у зв`язку х її залиттям становить 33\~462 грн 00 коп. (а.с. 16-38). За проведення експертизи позивач сплатив 1\~500 грн 00 коп. (а.с. 15). Відповідач з визначеною вартістю відновлювального ремонту не погодився, зазначав, що експерт не врахував фізичний знос внутрішнього оздоблення квартири, який, на його думку, може становити 70-80 % визначеної вартості. Вирішуючи спір, суд приймає до уваги наступні норми діючого законодавства: Відповідно до\~частин 1\~та 2\~статті 22\~Цивільного Кодексу\~України особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) … Статтею 319\~Цивільного Кодексу\~України встановлено,\~що власність\~зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини 4 та 5 статті). Стаття 1166 Цивільного Кодексу України так визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду: 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ( частина 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України). Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~Цивільного Кодексу України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 Цивільного Кодексу України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Водночас, у деліктних правовідносинах обов`язковою умовою відповідальності за завдані збитки, окрім наявності шкоди, є також протиправність поведінки заподіювача шкоди, причинний зв`язок між такою поведінкою та настанням шкоди, а також вина заподіювача. Власність зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків. Факт залиття квартири позивача за обставин, зазначених судом, відповідач не оспорює. Проте, у справі не встановлено, що причиною протікання води стало неналежне утримання квартири [ADDRESS] [PERSON] . Доказів того, що [PERSON] була особою недієздатною, потребувала постійного догляду, суду не надано. Отже, суд не встановив ознак протиправності ні в діях власника квартири, ні в діях [PERSON] . Не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та завданням шкоди, а також його вини. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що юридичних підстав для задоволення позову немає. Відповідно до ч.\~ 1,\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed