Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] 10 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивувала тим, що відповідно до кредитного договору № 65 від 24 грудня 2007 року банк надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 80\~000 доларів США строком повернення до 24.12.2017 року, зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами і 0,07 % щомісячної плати за обслуговування кредиту. Згідно з додатковою угоди № 1 до Кредитного договору позивачу була збільшена сума кредиту до 115\~194 доларів США, а також за додатковою угодою № 2 від 12.07.2008 року до кредитного договору була збільшена відсоткова ставка до 16 % річних. В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань за кредитним договором рішенням Роменського міськрайонного суду від 27.09.2010 року з [PERSON] на користь банку достроково стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 1100825 грн. 13 коп. та в рахунок заборгованості звернено стягнення на нежиле приміщення підвал загальною площею 548, 3 кв. м. за адресою м. Ромни, вул. Урицького, 83-Т/1, належний боржниці. А додатковим рішенням цього ж суду від 10.03.2011 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 1100825 грн. 13 коп. Згідно з умовами кредитного договору банк нарахував відповідачу до стягнення відсотки та комісію по кредиту, які за період з 25.06.2010 року по 06.01.2016 року складають: відсотки 95\~347, 39 доларів США, що в гривні становить 2\~267 712 грн. 86 коп., комісія 27\~280 грн. 65 коп., а також штраф за неналежне виконання зобовязань по договору за період з 25.02.2015 року по 06.01.2016 року в розмірі 115\~526 грн. 23 коп., про стягнення яких позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Також позивач просив стягнути з відповідача і суму судового збору. В судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, додатково пояснивши, що відповідач [PERSON] ухиляється від сплати кредиту, останній платіж по кредиту нею був здійснений в листопаді 2008 року. \~\~\~ Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності як до основного, так і до додаткового зобовязання та відмовити позивачу в задоволенні позову. \~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~\~ Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 65 від 24.12.2007 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав відповідачу кредитні кошти в сумі 80\~000 дол. США, із строком повернення до 24 грудня 2017 року та сплатою 14 відсотків річних за користування кредитом (а.с. 17-25). Згідно з умовами додаткової угоди № 1 від 28 лютого 2007 року до Кредитного договору № 65 від 24 грудня 2007 року відповідачу було збільшено суму кредиту ще на 35\~194 долари США (а.с. 32). А Додатковим договором № 2 від 12 липня 2008 року було збільшено відсоткову ставку по кредиту до 16 % річних (а.с. 36). Згідно з рішенням Роменського міськрайонного суду від 27 вересня 2010 року з відповідача [PERSON] на користь банку за неналежне виконання зобовязань було достроково стягнуто заборгованість по кредиту в розмірі 1100825 грн. 13 коп. шляхом звернення стягнення на нежиле приміщення підвал загальною площею 548, 3 м. кв. за адресою м. Ромни, вул. Урицького (нині Гетьмана Мазепи) 83-Т/1, належний [PERSON] (а.с. 49). А відповідно до додаткового рішення Роменського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року вищезазначене рішення було доповнене і стягнуто з відповідача кредитну заборгованість на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в розмірі 1100825 грн. 13 коп. (а.с. 50). Але незважаючи на рішення суду відповідач продовжує порушувати умови кредитного договору, тому позивачем починаючи з 25 червня 2010 року по 6 січня 2016 року до сплати з відповідача були нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 2\~267\~712 грн. 86 коп., комісія в розмірі 27\~280 грн. 65 коп. і штраф за період з 25 лютого 2015 року по 6 січня 2016 року в розмірі 115\~526 грн. 23 коп. Заборгованість [PERSON] по вищевказаним платежам підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 44-45, 54). \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування коштами.\~\~ \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Разом з цим в судовому засіданні представник відповідача усно заперечив, а також подав і письмові заперечення проти позову, згідно яких просив застосувати до спірних правовідносин строки загальної і спеціальної позовної давності і відмовити позивачу у задоволенні його вимог (а.с. 74-76). \~\~\~\~ Перевіряючи вищевказані доводи представника відповідача, суд дійшов наступних висновків. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~ За змістом ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.\~\~\~\~Частиною 5 вказаної норми Закону встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. \~\~ Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. \~\~\~ \~Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~\~\~\~ Частиною 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). \~\~ За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). \~\~ У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. \~\~\~\~ Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України. \~\~ При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). \~\~ За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. \~\~\~\~ \~\~Виходячи зі змісту позову позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам і комісії за кредитом за період з 25 червня 2010 року і по 6 січня 2016 року, по штрафу за період з 25 лютого 2015 року по 6 січня 2015 року \~\~ Тобто, станом на 25 червня 2010 року відповідач припинила виконувати свої зобов'язання за договором щодо повернення суми основного боргу за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та комісії, в той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та штрафу банк звернувся 10 лютого 2016 року., тобто більше ніж через 5 років \~\~ Так згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) та в строки, визначені договором, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення повернення кредиту та процентів за користування ним. \~ \~Оскільки за умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. \~\~ \~\~Таким чином, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. В даному випадку з 25 червня 2010 року і протягом трьох років позивач мав право вимоги до відповідача зі стягнення заборгованості по відсоткам і комісії, і протягом одного року мав стягнути штраф за невиконання зобовязань, оскільки і в подальшому кредит не погашався позичальником, що призвело до зростання заборгованості. \~\~\~\~ Тому суд дійшов висновку, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором в даному випадку це платежі зі сплати відсотків і комісії, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останньою зобов'язання вправі мав заявити вимоги про повернення несплачених процентів та комісії в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. \~\~\~\~ Крім цього, підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. \~\~ За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. \~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. \~\~ Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. \~\~ За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~\~ Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. \~\~ Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. \~\~ Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки (штрафу, пені), накладення стягнення на заставлене майно тощо). \~\~ За таких обставин, включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. \~\~ Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. \~\~ Представник відповідача наполягав на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності. Представник позивача не просила суд поновити строк звернення до суду з вказаним позовом та не навела поважних причин пропуску строку давності. Не встановлені такі причини і судом в ході розгляду справи. \~\~ За встановлених в судовому засіданні обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача заслуговує на увагу, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, оскільки позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності визначеному ЦК України. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: dismissed