Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] борг у сумі 4700 грн. та понесені нею судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 02 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в сумі 4700 грн. строком до 15 грудня 2015 року. На підтвердження отримання позики відповідач надала їй розписку, в якій визначена сума позики та строки повернення, проте в установлений строк кошти не були повернуті, чим відповідач порушила взяті зобовязання. У добровільному порядку повернути борг відповідач відмовляється. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. Відповідач належних доказів поважної причини неявки до суду не представила. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Спірні правовідносини між сторонами виникли у звязку з позикою грошей. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З розписки [PERSON] вбачається, що 02 жовтня 2015 року вона отримала позику від [PERSON] у сумі 4700 грн., зобовязавшись повернути кошти до 15 грудня 2015 року. Свої зобов'язання перед позивачем [PERSON] порушила та борг не повернула, що останньою належними доказами не спростовано. Відповідно до положень ст.545 ЦК України доказами належного виконання боргового зобов'язання є розписка кредитора, повернення ним боргового документа боржнику, внесення боргу в депозит нотаріуса (ст.537 ЦК України) тощо. З матеріалів справи слідує, що боргового документа або інших передбачених законом допустимих доказів, які б підтверджували належне виконання боржником свого боргового зобов'язання перед кредитором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved