Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У листопаді 2020 року адвокат Гіллмор Д.А., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з указаним позовом, просить усунути [PERSON] перешкоди в користуванні жилим приміщенням, шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з 26 лютого 2015 року є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровано місце проживання сина позивачки - [PERSON] , онуки - [PERSON] та колишньої невістки - [PERSON] . Відповідач із листопада 2016 року за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Водночас реєстрація відповідачки в будинку збільшує витрати за комунальними платежами та не дозволяє отримати субсидію, що порушує права позивача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 5 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відзиву та інших заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило. У судовому засіданні 21 квітня 2021 року позивач позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задоволити. Додатково вказала, що її колишня невістка [PERSON] з листопада 2016 року за місцем реєстрації не проживає, а проживає з новою сім`єю за кордоном в Державі Ізраїль. Також вказала, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 24 листопада 2017 року шлюб між відповідачкою та її сином було розірвано, а рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 27 травня 2019 року визначено місце проживання малолітньої доньки [PERSON] разом з її батьком [PERSON] . Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у тому числі й шляхом розміщення оголошення її про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає положенням ч. 7 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин судом постановлено ухвалу від 21 квітня 2021 року про розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом установлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 лютого 2015 року. (а.с.6-7) Згідно довідки №246 від 19 липня 2019 року за підписом голови комітету самоорганізації населення мікрорайону, в будинку [ADDRESS] разом з власником [PERSON] зареєстровані: син - [PERSON] , онука - [PERSON] та колишня невістка - [PERSON] (а.с.8) Відповідно до відомостей відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 20 листопада 2020 року, місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 11 липня 2014 року у будинку [ADDRESS] . (а.с.17) Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 24 листопада 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.9) Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкас від 27 травня 2019 року визначено місце проживання малолітньої дочки [PERSON] разом з ним за зареєстрованою адресою проживання: будинок [ADDRESS] . (а.с.10-11) Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] тимчасово проживає за кордоном, хоча і зареєстрована за адресою: будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 74 від 1 квітня 2021 року Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Дахнівський», [PERSON] фактично не проживає за адресою [ADDRESS] , із 2016 року по теперішній час у зв`язку з виїздом за кордон. У судовому засіданні 21 квітня 2021 року свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивачки. Останні 3-4 роки він не бачив відповідачку в будинку [ADDRESS] . Свідку відомо, що у вказаному будинку на даний час проживає лише [PERSON] із сином та онукою. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка - його сусідка, з якою він перебуває в звичайних сусідських відносинах. Вказав, що [PERSON] разом із сином та онукою проживає в будинку [ADDRESS] з часу придбання будинку. Свідку відомо, що у вказаному будинку син позивачки спочатку проживав з своєю дружиною - відповідачкою у справі, але пізніше остання виїхала на заробітки за кордон і більше не поверталась. Свідок додатково вказав, що декілька місяців тому особисто бачив і чув, як син позивачки спілкувався з відповідачкою у відеомесенджері, повідомляв про бажання матері зняти її з реєстрації місця проживання у будинку, проти чого відповідачка не заперечувала. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд звертає увагу на те, що оцінені судом докази свідчать про те, що колишня невістка позивачки - [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] з 2016 року; жодних угод між сторонами щодо порядку користування спірним житлом укладено не було. У зв`язку з реєстрацією відповідачки у вказаному житловому будинку у позивачки виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, та перешкоди щодо оформленням субсидії. За таких умов та з огляду на положення статті 391 ЦК України позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 10 лютого 2021 року у справі №502/922/18. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, позовна вимога про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] задоволенню не підлягає.

Outcome: partial