Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У лютому 2020 року, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 31 липня 2018 року було підписано Заяву про приєднання № 492832911 (надалі Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі Договір ДКБО) та Заяву про встановлення кредитної лінії (кредиту). Банквзяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Мій комфорт», видав відповідачу [PERSON] платіжну картку типу «Моя картка», із встановленим кредитом у сумі 7200 грн. 00 коп. та фіксованою процентною ставкою 38 % річних. Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка складає 7879,49 грн. Тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 31 липня 2018 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» було підписано Заяву про приєднання № 492832911 (надалі Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредит). Відповідно до Постанови КМУ від 05.06.2019 № 568, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на приватне та змінено назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідні зміни до статуту позивача було зареєстровано 18.07.2019. На підставі Заяви про приєднання та наданих [PERSON] документів, позивачем було відрито відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом «Мій комфорт». Разом з тим, на підставі п.п.3.4.2. вищезазначеної заяви про приєднання Банк надав відповідачу платіжну картку типу MasterСard World Debit «Моя картка» та персональний ідентифікаційний код. Окрім того, як вбачається, із Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 31 липня 2018 року, [PERSON] було надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її кредитний рахунок у розмірі 7200 грн. 00 коп.. Так, в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, визначено, що процентна ставка за Кредитом є фіксованою, складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випаду користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі. 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов розділу ХХІІ Договору. Розмір процентів річних за користування кредитними коштами, які застосовуються у разі припинення трудового договору між клієнтом та організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між банком та організацією, відрахування та/або закінчення навчання клієнта у навчальному закладі, визначаються у Додатку 1 до Договору. Комісійна винагорода за обслуговування використаної частини кредиту складає 0% від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Згідно пп. 1.6.1. Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО) передбачено, що Банк здійснює надання кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на Картковий рахунок Клієнта. Відповідно до п. 1.8 ДКБО, датою укладання Кредитного договору є дата підписання Заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення Кредиту є дата направлення повідомлення про надання кредитної послуги та розмір кредиту. Згідно пп. 1.17.1 ДКБО клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним договором. За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Умовах користування кредитною лінією (кредитом), що застосовуються до відповідної категорії Клієнтів, в тому числі, з урахуванням змін умов кредитування згідно пункту 11.1.3 Розділу ХХ Договору, що мають наслідком зміну категорії, до якої відноситься клієнт (п. 1.18.1 ДКБО). Так, в Додатку № 1 до основного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що плата за користування кредитом становить 38%, а плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60% на рік. Пунктом 1.18.2 ДКБО встановлено, що проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого для отримання кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини), за виключенням випадків, передбачених Кредитним договором та/або додатками до нього. Так, судом встановлено, що позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала в частині повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 03 січня 2020 року заборгованість відповідача становить 7879 грн. 49 коп., яка складається із: основної заборгованості за кредитом - 5538 грн. 22 коп.; процентів за користування кредитом - 1703 грн. 67 коп.; пені за несвоєчасне погашення кредиту - 336 грн. 73 коп.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 185 грн. 86 коп.; суми витрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 25 грн. 59 коп.; суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених комісій - 10 грн. 15 коп.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 54 грн. 99 коп.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 24 грн. 28 коп.. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 7879 грн. 49 коп.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 7879 грн. 49 коп.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено Меморіальним ордером (а.с. 4).

Outcome: approved