Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що 02 червня 2011 року вона уклала шлюбу з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Їхня сім'я проживала за адресою: [INFO] у квартирі, як належить батьку відповідача, однак у них подружнє життя не склалося, а у взаємовідносинах відсутні взаємопорозуміння та повага. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося її самопочуття, а нерідко свідком сварок стає дитина. Відповідач вже тривалий час перебуває на території Автономної Республіки Крим разом зі своїми батьками. З телефонної розмови з відповідачем їй стало відомо, що він не збирається повертатися до неї та до дитини. Дочка на даний час проживає з нею за адресою: м. Трускавець, вул. В.Івасюка, 19/49. на примирення вона не згідна, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, немає. Оскільки дитина повністю перебуває на її утриманні, то вважає,що відповідач має сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON]. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звернулася до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з\~\~п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони 02 червня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 56, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 144166 /арк. справи 5/. У сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження І-СГ № 401287 /арк. справи 6/. З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дитини з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України\~встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки слід визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 183 ч. 1 СК України\~частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно\~до ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом\~ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Частиною 2\~ст. 180 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст.181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; те, що платник аліментів є особою працездатного віку, а також те, що немає відомостей про існування в нього стабільного джерела доходу. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років станом на день ухвалення судового рішення становить 1492 грн. Враховуючи, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка нею опікуються постійно, і об'єктивно несе більші витрати на її утримання, та ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини належить визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн. Суд вважає, що визначена позивачкою сума аліментів у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, є не обґрунтованою. Сума аліментів в розмірі 1\~300 грн. буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити належний фізичний та духовний розвиток дитини. Аліменти стягувати від дня предявлення позову, а саме: з 19 лютого 2018 року. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених\~ст.192 СК України\~звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, а також з відповідача слід стягнути в користь позивачки судовий збір, сплачений нею за звернення до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу. На підставі наведеного та

Outcome: approved