Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У лютому 2015 до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позивач вказує, що з 2003 року по 16.02.2015 проживав однією сімєю (без реєстрації шлюбу) з [PERSON] яка 22.03.2005 народила доньку - [PERSON]. При народженні дитини відомості про її батька були внесені до Книги реєстрації народжень у відповідності зі статтею 135 СК України (за вказівкою матері). 14.07.2006 позивач та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] в якій зареєструвалась [PERSON] з донькою та надалі проживали в цій квартирі однією сім'єю до смерті 16.02.2015 [PERSON] Позивач вказує, що донька [PERSON] проживає лише з ним перебуваючи на його повному утриманні. Також вказує, що завжди дбав та продовжує дбати про доньку, цікавиться її навчанням, відвідує батьківській збори. Посилаючись на норму ст. 128 СК України позивач просить визнати його батьком [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих самих підстав, що й викладені у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала. Від третьої особи надйшла заява з проханням розглядати справу у відсутність представника. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом на підставі копії свідоцтва про народження встановлено, що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області 29.03.2005 зареєстровано народження [PERSON], дата народження 22.03.2005, батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії актового запису про народження № 149 від 29.03.2005 відомості про батька внесено на підставі заяви матері ([PERSON]В.). З копії свідоцтва про смерть вбачається, що 16.02.2015 [PERSON] померла. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили осбтавини спільного проживання позивача та померлої [PERSON], спільне виховання дитини ([PERSON]О.). Зокрема, свідок [PERSON] (троюрідна сестра покійної [PERSON]В.) вказала, що хрестила дитину ([PERSON]О.), приблизно раз на місяць приходила в гості до [PERSON] та [PERSON] Дитина називає позивача батьком. Померла [PERSON] ніколи не розповідала свідку, що батьком динити є не позивач, а інша особа. Свідок [PERSON], яка є дружиною рідного брата позивача повідомила, що знає [PERSON] близько 15 років. Неодноразово відвідувала сім'ю позивача в т.ч. на дні народження дитини. Знає, що [PERSON] відвідував пологовий будинок, забирав звідти [PERSON] та новонароджену дитину. Свідку відомо, що позивач виявляє турботу про дитину, відвідує школу, ходить на прогулянки. Свідок [PERSON] (працює вчителем за місцем навчання [PERSON]О.) підтвердила, що позивач постійно цікавиться навчанням [PERSON], відвідує батьківські збори. Свідок [PERSON] вказала, що померла [PERSON] була її племінницею, також підтвердила, що позивач та [PERSON] проживали разом. Про іншого чоловіка свідку не відомо, таких відомостей [PERSON] їй не повідомляла. Враховуючи, що свідки вільно володіли інформацією про прізвища, дати, місця проживання позивача, померлої [PERSON] та дитини, у суду немає підстав не довіряти показанням допитаних свідків. З досліджених судом фотографій наданих позивачем /а.с. 12 - 15/ вбачається, що вони зображують фрагменти спільного проживання позивача, [PERSON] та [PERSON], спільне святкування подій в період з 2005 по 2011 рік. Дані докази не протирічать показанням свідків. Встановлення вищевказаних обставин в їх сукупності не залишає у суду сумніву в тому, що [PERSON] є батьком [PERSON] Частина 1 ст. 10 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 2 ст. 11 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог.

Outcome: approved