Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON], який проживав у с. Рожнятівка, Томашпільського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району, розміром 3,38 га. Вказану земельну ділянку [PERSON] отримав у спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO], однак не встигла оформити право на земельну ділянку. Від спадщини [PERSON] не відмовлявся. Після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину. За оформленням права на спадкове майно [PERSON] звернулась до державної нотаріальної контори, однак їй відмовили в цьому. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, справу просить розглядати в її відсутності. Представник відповідача Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а. с. 5). Після її смерті відкрилась спадщину на належну їй земельну ділянку, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району, розміром 3,38 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 000719 виданий на ім'я [PERSON], 17 липня 2001 року Рожнятівською сільською радою Томашпільського району. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2015 року встановлено факт належності [PERSON], яка проживала в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області та померла [INFO] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 000719 виданого 17 липня 2001 року. [INFO] в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку належну [PERSON] в розмірі 3,38 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна [PERSON] за заповітом, що вбачається з довідки виданої Рожнятівською сільською радою Томашпільського району. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як убачається з матеріалів справи, спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті дружини [PERSON] прийняла в порядку ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963 р.). [PERSON] належним чином право на спадщину не оформив і, як зазначалось вище, помер [INFO]. Так, суд установив, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, тобто набув її прав та обов'язків, був її чоловік [PERSON], яка як зазначалось помер [INFO]. Позивачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, позивачка [PERSON] набула прав та обов'язків спадкодавця, тобто [PERSON], в тому числі й ті права, що той успадкував після своєї дружини [PERSON] Згідно абзацу 3 пункту 23 ПОСТАНОВИ Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом установлено наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved