Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

У лютому 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Зазначала, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебуває їх спільна донька [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, позивачка просила стягнути з нього аліменти на її утримання в твердій грошові сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Позивач в письмовій заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, зокрема судова повістка направлялась за останнім відомим місцем його реєстрації, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обовязку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Домовленості про утримання спільної доньки сторони не досягли. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було. Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Відповідач є здоровою молодою особою 38 років; офіційно не працює; інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не приймає участі у вихованні неповнолітньої доньки та не створює всі необхідні умови для її розвитку і життя; в судове засідання не прибув та не надав жодних заперечень проти позову, в тому числі і будь-яких відомостей щодо його заробітку, відтак він спроможний сплачувати аліменти. Обовязок по утриманню неповнолітньої дитини не може бути покладений виключно на її матір. Враховуючи визначений Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» розмір\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~(ст.7\~Закону:\~2\~027\~грн.\~ для\~дітей віком\~від 6\~до 18\~років); розмір\~середньої заробітної\~плати по\~Житомирський області\~(згідно\~з офіційними\~даними Мінфіну\~України та\~Державного комітету\~статистики у\~Житомирській області\~за січень\~2019\~року вона\~становила 7\~372\~ грн.);\~потребу позивачки\~у фінансовій\~допомозі з\~боку відповідача,\~який є\~людиною працездатного\~віку,\~ суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Така сума аліментів є реальною, відповідатиме, як інтересам доньки сторін, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, та надасть змогу забезпечити мінімальні життєві потреби дівчинки. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня предявлення позову, тобто з 04 лютого 2019 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved