Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У листопаді 2020 р. позивач (надалі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 9104,08 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 01.03.2011 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем укладено Договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0202014424. 27.03.2017 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору. У відповідності до п.2.4 Кредитного договору Банк та відповідач домовились про надання останньому кредитної лінії, з лімітом не більше 3000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язувався повернути кредит Банку та сплатити йому проценти за користуванням кредитом у розмірі та порядку, встановлених кредитним договором. На підставі п.2.6 кредитного договору, кредитна лінія була відкрита відповідачу на строк до 31.12.2017 р. Позивач зобов`язання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 28.10.2020 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 9109,08 грн. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання. Представник позивача в позовних вимогах просив розглянути цивільну справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. За заявою позивача суд ухвалив - розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Так, судом встановлено, що 01.03.2011 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем укладено Договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 0202014424, згідно якого відповідач отримав кредит з лімітом не більше 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 50,00 % на рік (а.с. 9). 27.03.2017 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (а.с.11-13). З умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «Укрексімбанк» відповідача під час укладання договору ознайомлено. Протягом 2017 року відповідач користувався кредитною картою, однак заборгованість по кредиту не погашав у зв`язку з чим і виникла заборгованість (а.с.19-20). За весь час користування кредитною лінією відповідачем кредит та відсотки сплачувались з порушенням строків, встановлених договором, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 9104,08 грн., яка складається з наступних складових: 2951,82грн. - заборгованість за кредитом; 4786,03 грн. - заборгованість по процентам; 290,90 грн. - пеня (за період з 22.10.2019 р. по 21.10.2020 р.); 351,60 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів (за період з 22.10.2019р. по 21.10.2020 р.); 248,49 грн. - 3% річних від простроченої суми кредиту; 475,24 грн. - інфляційні збитки за невиконання зобов`язання (а.с.22-25). Відповідачу надсилалися повідомлення про існуючу заборгованість і необхідність її погашення, проте заборгованість не погашена (а.с.16-18). Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604- 609 ЦК. Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог банку та необхідність їх задоволення. Документально підтверджені судові витрати позивача складають 2102,00 грн. (а.с.3).

Outcome: approved