Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

У листопаді 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся із позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 17 травня 2017 року о 17:30 на Автодорозі М-01 Київ-Чернігів, 27 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai, д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля ВАЗ, д.р.н. [NUMBER] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року закрито провадження у справі відносно [PERSON] за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. При цьому, судом встановлено, що в діях водія Hyundai, д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 та п. 10.3 ПДР і вказані невідповідності знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник транспортного засобу ВАЗ, д.р.н. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивачем виплачений потерпілій особі завданий збиток, який склав 19 088,72 грн. Також, позивачем понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди зазначеного страхового випадку у розмірі 776 грн. Загальний розмір регламентної виплати склав 19 864,72 грн., який позивач просить стягнути на свою користь із [PERSON] . Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог. 21 січня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних з огляду на їх безпідставність та бездоказовість. Зокрема, вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доведена, стосовно останнього не відкривалася провадження у частині порушення правил дорожнього руху, не складався протокол. Із наданих до матеріалів справи вбачається, що винним у вчиненні ДТП є [PERSON] . Відповідач не погоджується із висновком експертного дослідження від 22 грудня 2017 року, так як він носить замовний характер та базується на неправдивих показах [PERSON] . Також, [PERSON] не погоджується із розміром витрат по відшкодуванню шкоди. Оцінка транспортного засобу проводилася без його участі, у наданій відповідачу копії звіту відсутні деякі сторінки, у ремонт включено зміну переднього правового сидіння вартістю 5555,83 грн. і його встановлення 48 грн. Також, для оцінки лакофарбованих матеріалів застосовували систему «AZT AUDATEX». Вартість лакофарбованих матеріалів за цією системою склав 7183,72 грн. Однак, порівнювати елітні автомобілі, їхню якість виробництва за автомобілем ВАЗ 2107 некоректно. У звіті зазначено про заміну поперечного важіля вартістю 199,17 грн. + +робота 45 грн. + 21,60 грн., однак відсутні докази його пошкодження. Також, відсутні докази перекосу попередньої частини кузова, докази ремонту колісної правої попередньої арки та ремонту кріплення АКБ. У цілому, сума перевитрат склала 13 101,90 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі ВАЗ-2107 був відсутній передній бампер. Отже, з підстав, викладених у відзиві [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Відповідь на відзив. 05 лютого 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направив відповідь на відзив, в якому спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві. Зокрема, вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена судом у постанові Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2017 року. Безпідставними є заперечення відповідача щодо оцінки матеріальної шкоди та Звіту № 1201, оскільки такий звіт виготовлений на замовлення позивача та у відповідність до вимог чинного законодавства. Заперечення відповідача щодо поданої відповіді на відзив. У своїх запереченнях відповідач повідомив, що ним оскаржувалася в апеляційному порядку постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року. Також, відповідач звертає увагу на зміну [PERSON] своїх неправдивих пояснень у суді першої та другої інстанції. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2020 року залишено без задоволення заяву [PERSON] про перехід до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 88-89). У судовому засіданні 15 квітня 2020 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування з архіву Броварського міськрайонного суду справи про адміністративне правопорушення (№ 361/3042/17, провадження 3/361/2540/17) про що внесена відповідна ухвала до протоколу судового засідання (а.с. 90-91). У судове засідання представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Мартинів О.І. не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позову. Обставини справи, що встановлені судом. 17 травня 2017 року інспектором СРПП № 2 Броварського ВПМ НГУ Київської області Омельченком О.П. складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] . Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 17.05.2017 року о 17 год. 30 хв. на а/д Київ-Чернігів, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2107, д.н.з. [NUMBER] , не дотримавшись дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. За що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Також, за наслідками вчинення дорожньо-транспортної пригоди підрозділом 21000 Національної поліції України 17 травня 2017 року видано довідку № 3017139416501792 про дорожньо-транспорту пригоду (а.с. 9). Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року закрито провадження у справі відносно [PERSON] за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (361/3042/17, провадження № 3/361/2540/17). Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що при розгляді адміністративної справи стосовно [PERSON] судом встановлено: «В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2107 д/н [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, тобто у випадку виникнення небезпеки для руху вжити заходів на уникнення ДТП. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Hyundai» д/н [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху і вказані невідповідності знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці, при заданих характеристиках взаємного зближення автомобілів, водій автомобіля ВАЗ-2107 д/н [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai» д/н [NUMBER] , в зв`язку з чим в діях водія автомобіля ВАЗ-2107 д/н [NUMBER] [PERSON] невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-2107 д/н [NUMBER] [PERSON] невідповідностей вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху в частині вибору безпечної дистанції з технічної точки зору не вбачається і його дії не знаходились в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди з підстав, викладених в дослідницькій частині, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП» (а.с. 10). Постановою Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2018 року залишено без змін постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року. У своїй постанові Апеляційний суд Київської області прийшов до того, що водій [PERSON] перед зміною напрямку руху, повинен був переконатися, що це не створить небезпеки іншим учасникам руху і при перестроюванні дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по тій смузі, куди він має намір перестроїтися, тобто з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 та п. 10.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля ВАЗ-2107 д/н [NUMBER] не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Hyundai» д/н [NUMBER] в зв`язку з чим в діях [PERSON] невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору не вбачається (а.с. 79-81). 14 березня 2018 року [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8). Згідно відомостей Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України на час скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 22). 24 травня 2018 року власник пошкодженого транспортного засобу ВАЗ-2107, д/н [NUMBER] , звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою, в якій просив відшкодувати шкоду заподіяну у результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11). На підставі доручення МТСБУ 27 березня 2018 року незалежною експертизою «Дикий та партнери» надано Звіт № 1201 про оцінку автомобіля ВАЗ-2107, держ.номер [NUMBER] (а.с. 14-19). За виготовлення звіту позивачем сплачено 776 грн. що підтверджується копією акта виконаних робіт (а.с. 20) та копією платіжного доручення № 904401 (а.с. 23). Згідно вказаного Звіту, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-2107, держ.номер [NUMBER] , без урахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, складає 19 088,72 грн. 16 липня 2018 року Моторним (транспортним) страховим бюро України видано наказ № 6.841 про сплату на рахунок [PERSON] 19 088,72 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 21). 17 липня 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро здійснив виплату [PERSON] згідно наказу №6841 від 16.07.2018 року у розмірі 19 088 (дев`ятнадцять тисяч вісімдесят вісім) грн. 72 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 910214 від 17 липня 2018 року (а.с. 23). 14 травня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро направив на адресу [PERSON] претензію про регресні вимоги, в якій просив протягом семи днів у добровільному порядку компенсувати МТСБУ виплачену суму шкоди, завдану у дорожньо-транспортній пригоді, у розмірі 19 864 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 72 коп. (а.с. 24). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як вбачається із позовної заяви та матеріалів справи, [PERSON] на момент вчинення ДТП, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так, при розгляді матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] судами першої та другої інстанції у судових рішеннях встановлено, що у дорожній обстановці, яка виникла 17 травня 2017 року, у діях водія автомобіля «Hyundai» д/н [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху і вказані невідповідності знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене, враховуючі те, що судом встановлено в діях відповідача невідповідність вимогам п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України має право звертатися із регресним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Вирішуючи питання щодо стягнення розміру відшкодування таких витрат, суд звертає увагу на наступне. Згідно доданої до матеріалів справи ремонтної калькуляції № 1201 від 27.03.2018 р. (а.с. 16) вартість переднього правого у зборі сидіння становить 5555,83 грн., вартість роботи за встановлення такого сидіння становить 48 грн. При цьому, із доданих до матеріалів справи фотографій очевидно вбачається відсутність необхідності у заміні переднього правого сидіння. Таким чином, розмір шкоди, який підлягає стягненню із відповідача становить 13 484,89 грн. (19 088,72 грн. - 5555,83 грн. - 48 грн.). Також, стягненню із [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають понесені останнім витрати на визначення вартості збитку та виготовлення звіту, розмір яких становить 776 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягненню із відповідача на користь позивача шкоди у розмірі 14 260,89 грн. Безпідставними є посилання відповідача на те, що його вина не доведена і за таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені. Так, на підтвердження таких заперечень щодо невинуватості у вчиненні дорожньо-транспортній пригоди [PERSON] додано рапорт інспектора СРПП № 2 Броварського ВП Омельченка О.П. Проте, ці докази спростовуються постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року та постановою Апеляційного суду Київської області від 12 лютого 2018 року, якими надана оцінка аргументів [PERSON] . Крім того, доводи відповідача про те, що у звіті завищена вартість лакофарбових матеріалів та включено ремонт запчастин, які не пошкоджені, є лише припущеннями відповідача та не підтверджені доказами у судовому засіданні. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9792280 від 27 серпня 2019 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1400 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial