Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У лютому 2018 позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. На обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року померла її мати, [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 1.75 умовних кадастрових гектари та будинковолодіння по [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері вона прийняла, оформивши на себе право власності на житловий будинок з надвірними спорудами. Оформити право власності на спадкову земельну ділянку вона не може оскільки втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на ім»я померлої. Вона являється спадкоємцем майна померлої за законом та просить визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування право на земельну ділянку площею 1.75 умовних кадастрових га., що знаходиться на території Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області поза межами населених пунктів, спадщина на яку відкрилась [INFO] року після смерті [PERSON]. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному об»ємі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовою розпискою та дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), що стверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданому Красилівською державною адміністрацією 12.01.1998 року [PERSON] на земельну час (пай) площею 1.75 га ( лист ГУ Держгеокадастру № 29-28-99.3-749/0/15-15 від 26.11.2015). Окрім вказаної земельної ділянки померлій належав житловий будинок загальною площею 59,1 кв.м., за адресою [ADDRESS] з господарськими спорудами : кам»яний погріб-а1, кам»яний погріб-а2, цегляний хлів-Б, цегляний хлів-б, право на який позивачка оформила, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.09.2010 року. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивачка є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строків прийняття спадщини позивачка не пропустила. 05 грудня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Красилівської державної нотаріальної контори Хмельницької області із заявою про видасу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 1,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Правда» м.Красилів Хмельницької області. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не змогла, оскільки документ, яким посвідчувалося право власності [PERSON] на належну їй земельну частку (пай) розміром 1,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відсутній. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).( ст.1216 ЦК України). До складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 ЦК України). Належність померлій земельної частки (паю) розміром 1,75 умовних кадастрових га стверджується виданим на її ім»я сертифікатом на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] Красилівською райдержадміністрацією 12.01.1998 року, який втрачено, що стверджується оголошенням в газеті « Красилівський вісник» від 18.12.2015 року. Належність [PERSON] вказаної земельної частки (паю) ніким не оспорюється. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки право позивачки на спадкову земельну частку (пай) не визнається, що стверджується відмовою нотаріуса в оформлені спадкового майна, позивачка правомірно звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевказаного, враховуючи відсутність можливості позивачки для прийняття спадщини у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved