Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON].) звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Фізичної-особи підприємця [PERSON] (далі по тексту - відповідач, ФОП [PERSON]) та публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про розірвання договору підряду та визнання кредитного договору недійсним. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.02.2015 року позовні вимоги [PERSON] до Фізичної-особи підприємця [PERSON] та публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про розірвання договору підряду та визнання кредитного договору недійсним роз'єднано та виділено в окреме провадження позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним. У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Гриньковської Н.Ю., 22.04.2015 року згідно із протоколом автоматичного розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Рибаку М.А. Позовні вимоги за позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору підряду мотивовані тим, що 29.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір (індивідуальний номер замовлення CG-102L), відповідно до умов якого відповідач зобов'язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій. Проте, як зазначала позивач, після укладення договору та перерахування коштів відповідачу, останнім жодних дій з метою виконання договору вчинено не було, а сам договір було укладено на невигідних для позивача умовах, а тому такий договір підлягає розірванню судом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2014 року між [PERSON] (за договором - Замовник) та ФОП [PERSON] (за договором - Виконавець) було укладено договір (індивідуальний номер замовлення CG-102L), відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручив, а Виконавець зобов'язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками Виконавця (а.с. 3-4). Згідно із п. 3.1. договору Замовник зобов'язується сплатити вартість Виробів, що складає 4370,00 грн. Відповідно до п. 3.2. договору після виконання п. 3.1. договору Виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору. Згідно із п. 3.9. договору зобов'язання Виконавця за даним договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання Замовником акту прийому-передачі Виробів. П. 2.2. договору передбачено внесення завдатку в розмірі 100 грн. Окрім того, для придбання товару у відповідача, між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2008790087 від 29.05.2014 року в сумі 4270,00 грн. (а.с. 5-6) Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доказів належного виконання умов договору з боку відповідача суду не надано, окрім того, згідно з інформацією, розміщеною на сайті order-inform.com.ua (адреса для відслідковування замовлення за договором) замовлення CG-102 знаходиться в роботі, а тому позовні вимоги в частині розірвання вказаного договору визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved