Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Кредитної спілки «Одеський інститут інженерів морського флоту» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача вказувала, що 17.10.2008 року між КС «ОІІМФ» та [PERSON] укладено кредитний договір (без номеру) про надання кредиту в сумі 258 000 грн. строком на 2 місяці, та на умовах встановлених відповідним договором, позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 42 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором був укладений\~договір поруки (без номеру) від 17.10.2008\~р. між кредитором КС «ОІІМФ» та [PERSON] , як поручителем, а також -\~договір поруки\~(без номеру) від 17.10.2008 р.\~між тим самим кредитором та [PERSON] , як поручителем. Зазначив, що позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом за відповідачем виникла заборгованість, яку до теперішнього часу не погашено. У процесі розгляду справи представник позивача неодноразово уточнював розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1\~127\~245 грн. Зважаючи на викладене позивач звернувся з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з боржників [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 1\~127\~245 грн. Відповідачі правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися, відзив на позов Кредитної спілки «Одеський інститут інженерів морського флоту» до суду не надходив. Представник Кредитної спілки «Одеський інститут інженерів морського флоту» у судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3\~статті 211 ЦПК України. Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи, установивши фактичні обставини спору, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи суд установив, що 17.10.2008 року між КС «ОІІМФ» та [PERSON] укладено кредитний договір (без номеру) про надання кредиту в сумі 258 000 грн. строком на 2 місяці, та на умовах встановлених відповідним договором, позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 42 % річних. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором був укладений\~договір поруки (без номеру) від 17.10.2008\~р. між кредитором КС «ОІІМФ» та [PERSON] , як поручителем, а також -\~договір поруки\~(без номеру) від 17.10.2008 р.\~між тим самим кредитором та [PERSON] , як поручителем. Відповідно до п. 1.1. відповідних договорів поруки передбачено, що поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання всіх зобов`язань що виникли з Кредитного договору № б/н від 17.10.2008р., який був укладений між Кредитором та Позичальником, у розмірі 258\~000 грн., еквівалент 43\~000 дол. США. Згідно п. 9.2 Кредитного договору у разі, якщо позичальник не здійснив плановий платіж за користування кредитом повністю або частково після дати, вказаної в кредитному договорі і/або графіку платежів, кредит вважається кредитом з підвищеним рівнем ризику. Протягом терміну дії кредиту кредитом вважається таким, що діє з підвищеним рівнем ризику, та оплата по ньому складатиме 700 грн. у день. Окрім того 17.10.2008р. між КС\~«ОІІМФ» та\~ [PERSON] було укладено доповнення до договору кредиту від 17.10.2008р. [PERSON] , згідно якого кредит надається у національній валюті, але фіксується у дол.США. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч .ч. 1. 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України по кредитному договору банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У зв`язку з цим, у [PERSON] виникла заборгованість перед КС «ОІІМФ» в загальній сумі 1\~127 245 грн. та підлягає стягненню з відповідачів. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~ЦПК України, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках (стаття 13 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (стаття 16 ЦК України). Однак за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (частина 3 статті\~12, частини 1,\~6\~статті\~81 ЦПК України). У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30). Отже перевіривши факти і обставини, якими сторона позивача обґрунтовувала свої вимоги, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, установивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, і надавши їм належну правову оцінку, - суд дійшов висновку про задоволення позову. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 7\~891,57 грн. відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~\~покладаються на відповідача.

Outcome: approved