Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття, проте навчається, а саме є студентом 3-го курсу Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна. Навчається за денною формою. Строк закінчення навчання 30 червня 2022 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, працює та отримує регулярний дохід, а тому позивачка вважала, що відповідач має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати досягнення сином повноліття ( [INFO] ) і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення сином 23 років. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів просив врахувати те, що він працює та регулярно отримує заробітну плату (близько 8 000 - 9 000 грн.), має незадовільний стан здоров`я, утримує дружину (яка очікує на народження дитини), двох неповнолітніх дітей дружини та двох власних малолітніх дітей. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та третьої особи, оскільки матеріали справи містять усю необхідну для вирішення спору інформацію. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття, проте навчається, а саме є студентом 3-го курсу Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна. Навчається за денною формою. Строк закінчення навчання 30 червня 2022 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає разом з матір`ю, проте навчається, несе витрати на навчання, тобто, потребує матеріальної допомоги від батьків. З пояснень відповідача [PERSON] , який повідомив, що він працює та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, суд прийшов до висновку, що відповідач може приймати участь в матеріальному утриманні сина. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що [PERSON] працює та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, розмір отримуваного доходу, наявність на утриманні відповідача двох власних малолітніх дітей (доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ). В іншій частині доводи відповідача не знайшли свого належного підтвердження. За встановлених обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Що стосується вимог [PERSON] про стягнення аліментів за минулий період, то суд виходить з наступного. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Проте в матеріалах справи відсутні жодні докази, що б свідчили про вжиття позивачкою будь-яких заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. За встановленого, вимоги в цій частині не можуть бути задоволені, а аліменти підлягають присудженню з дати подачі позову до суду. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету (згідно розміру задоволених позовних вимог) 681 грн. судового збору.

Outcome: partial