Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У листопаді 2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.11.1993 року Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 24, мотивуючи позов тим, що з кінця 2017 року між сторонами стали виникати непорозуміння, сварки з будь-яких причин, спільне подружнє життя не склалося, хоча сторони проживають в одному будинку, однак з початку вересня 2018 року припинили подружнє життя, спільне господарство не ведуть, сім`я розпаялася та носить виключно формальний характер. У сторін відсутній духовний та фізичний зв`язок та мають різні погляди на життя, на примирення позивач не згодна. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Питання місця проживання дитини між сторонами вирішено, спор щодо поділу майна подружжя буде вирішуватися у встановленому законом порядку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. 18.03.2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 06.11.1993, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого, Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 24. (а.с.6) Шлюбно-сімейні стосунки сторін та ведення спільного господарства припинено з вересня 2018 року. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved