Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

У лютому 2015 року Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання кредитної угоди та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги мотивував тим, що 26.07.2004 року між [PERSON] відділенням Держфонду сприяння молодіжному житловому будівництву в Київській області та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 19/34, відповідно до якої відповідачу було надано цільовий адресний кредит за рахунок загального фонду Державного бюджету України на будівництво житла. Обовязок щодо надання коштів відповідачу [PERSON] відділенням був виконаний та гроші перераховані на особовий рахунок відповідача. Проте, станом на час звернення до суду з позовом у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 38\~330,16 грн. які відповідач відмовляється повернути. Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» є правонаступником усіх прав та обовязків [PERSON] відділення Держфонду сприяння молодіжному житловому будівництву в Київській області згідно з п. 1.7 Положення про Іпотечний центр в місті Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», затвердженого наказом Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» від 05.06.2013 року №180/9, тому має право на звернення до суду із відповідними вимогами. Крім того, у позовній заяві також зазначено, що у позивача відсутня кредитна справа, а також сам кредитний договір, який позивач просить розірвати. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово належним чином повідомлялася про час і місце слухання справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2004 року на рахунок [PERSON] було перераховано 4927 грн. як першочерговий внесок на будівництво житла згідно договору 21-187 від 02.09.2004 року. 07.09.2004 року було перераховано позичальнику [PERSON] 154\~355 грн. внеску на будівництво житла згідно кредитної угоди 19/34 від 26.07.2004 року КЕКВ 4113 за РЕГ. від Держфонду СМЖБ р/р340802000120. Зазначене підтверджується випискою банку (а.с. 21). Згідно довідки про стан заборгованості за кредитною угодою №19/34 від 26.07.2004 року заборгованість розраховано з 31.03 2006 року та вона складає 38\~330,16 грн.(а.с.22 24). Відповідно до статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проте, на виконання вищенаведених норм чинного законодавства позивачем суду не надано саму кредитну угоду №19/34, укладену між сторонами, про розірвання якої ставляться вимоги, тому суд позбавлений можливості дослідити її умови, суму кредитних коштів, порядок та строк повернення коштів за вказаною угодою. Крім того, позивач просить стягнути грошові кошти у розмірі 154\~355 грн., хоча з самої довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача складає 38\~330 грн. 16 коп. Посилання ж на вимоги статті 1212 ЦК України, як на підставу стягнення грошових коштів з відповідача є необґрунтованими. Зважаючи на все вищевикладене, суд на знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed