Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 1999 по 2010 рік вона проживала з відповідачем однією родиною. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2010 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були фактично припинені, після чого відповідач почав ухилятись від надання матеріальної допомоги на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] та брати участь у його вихованні. У 2014 році рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2014 року відповідача зобов'язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно, однак [PERSON] своїх зобов'язань не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 7565,20 грн.. Протягом останніх двох років відповідач не виявляє бажання побачитись із сином, не подарував жодного подарунку, що на думку позивача свідчить про повну байдужість [PERSON] до долі дитини і небажання брати будь-яку участь у його вихованні. У 2015 році позивач не змогла відвезти дитину на відпочинок за кордон, оскільки не знайшла зв'язку з відповідачем, для отримання нотаріальної згоди на це від останнього, а тому вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини та крім того, створює перепони такому вихованню та обмежує права сина, внаслідок чого була вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, подала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку- шляхом опублікування оголошення у пресі, у зв'язку з відсутністю відомостей щодо місця реєстрації та проживання. Представник 3-ої особи в судове засідання не з'явився, подав письмові пояснення по справі з доданим до них висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та письмовими поясненнями неповнолітнього [PERSON]. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15 січня 1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2014 року розірвано.(а.с. 8,31) Від шлюбу [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції в книзі реєстрації народжень 04.10.2005 р. зроблено відповідний актовий запис № 1102. (а.с.6) Неповнолітній [PERSON], 2005 р.н., мешкає та зареєстрований разом із позивачем в квартирі [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні , що підтверджується доданою до позовної заяви довідкою з міста проживання від 18.02.2016 р..( а.с.7) Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], у розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Київського ВДВС ХМУЮ від 24.11.2015 року № 30417, згідно з виконавчим листом 643/1744/14-ц виданим 29.05.2014 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2014 р. до його повноліття, відкрито виконавче провадження 16.02.2015 року та в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник за адресою: [ADDRESS] фактично не мешкає, внаслідок чого державним виконавцем надіслано подання до Київського районного суду м. Харкова про вирішення питання оголошення у розшук боржника на підставі вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 14) Відповідно до довідки Київського ВДВС ХМУЮ про не отримання аліментів від 03.11.2015 р. наданої [PERSON], остання за період з 01.05.2015 р. по 31.10.2015 р. не отримувала аліменти згідно з виконавчим листом 643/1744/14-ц виданим 29.05.2014 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2014 р. до його повноліття. (а.с. 12) Згідно довідки- розрахунку старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ [PERSON] від 24.11.2015 року № 304/16 заборгованість [PERSON] перед стягувачем [PERSON] по аліментам станом на 31.03.2016 р. складає 9450,00 грн.. (а.с. 32) Відповідно до довідки відділу соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 23.11.2015 року , [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у відділі соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради та отримує тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ХЗОШ № 139 від 20.11.2015 року № 357, адміністрація навчального закладу повідомляє, що [PERSON] навчається в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 139 ХМР Харківської області з 2011 року і на даний час є учнем 5-Б класу. Вихованням дитини займається мати [PERSON], яка належним чином виконує свої обов'язки. Вона регулярно здійснює контроль за успішністю та поведінкою сина. Вдома для навчання дитини створені всі необхідні умови. Батько учня, [PERSON], протягом останніх трьох років батьківські збори не відвідував, не спілкувався з класним керівником, не цікавився навчанням дитини. (а.с. 9) Відповідно до характеристики ЖК «Богатир» на [PERSON], 1975 р.н., остання мешкає за адресою : [ADDRESS] з 1975 року. Адміністративних стягнень не має, письмових скарг від сусідів та мешканців будинку до ЖК «Богатир» на [PERSON] не надходило. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З вищенаведеного вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків та свідомо нехтує ними, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини та не виявляє жодного інтересу до неї. Статтею 164 СК України встановлено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі статтею 165 цього ж кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР у своєму висновку, наданому суду зазначило, що ним розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірваний 26.02.2014 р., при цьому малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку (акт обстеження від 06.04.2016). [PERSON] повідомила, що [PERSON] з 2010 року мешкає окремо від дитини, з 2013 року він перестав приймати участь у вихованні дитини, не цікавить станом здоров'я сина, матеріально не утримує. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 13, де малолітній [PERSON] перебуває під наглядом фахівців, малолітній знаходиться на диспансерному обліку кардіоревматолога. Малолітній [PERSON] надав письмові пояснення, у яких зазначає, що раніше він спілкувався з батьком, але потім спілкування припинилося. Раніше він скучав за батьком, а потім перестав чекати батька та скучати за ним. Дитина повідомила, що мати про нього піклується та забезпечує його усім необхідним, та що він дуже любить свою мати.(а.с. 37) Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії,

Outcome: approved