Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]; зобов'язати Красногвардійський районний відділ у м.Дніпропетровську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], з будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що вона є власницею будинку [ADDRESS]. [PERSON] є її онукою та з самого початку реєстрації в будинку [ADDRESS] відповідач не проживала, місце її проживання позивачу не відомо. Оскільки [PERSON] за адресою свого місця реєстрації не проживає, квартирну плату та комунальні послуги не сплачує, позивач змушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена засобами масової інформації, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - Красногвардійського районного відділу у м.Дніпропетровську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності згідно норм чинного законодавства. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що спірним є житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 1999 року, виданого Виконавчим комітетом Красногвардійської районної ради (арк.с.6). Згідно адресної картки, у будинку [ADDRESS] зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] та [PERSON] (арк.с.11). Як вбачається з акту від 25.01.2014 року, наявного в матеріалах справи, у будинку [ADDRESS], відповідач - [PERSON] не проживає з 2010 року, в будинку її особистих речей немає (арк.с.12). Отже, позивач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини того, що у будинку [ADDRESS], відповідач не проживає, а лише зареєстрована в ньому. Питання про належність та допустимість доказів по справі, вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з урахуванням поданих сторонами доказів у справі. Відповідно до ч.2 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність прописки само по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved