Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку розподілу спільного майна подружжя. В обгрунтування позову вказав, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1981 року по 05 вересня 2011 року. В період шлюбу вони придбали майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS]; житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2013 року у порядку розподілу майна йому виділено житловий будинок [ADDRESS], а відповідачці - житловий будинок [ADDRESS] Земельна ділянка, на якій розташований виділений йому житловий будинок, вони придбали в період шлюбу 04 червня 2002 року, однак при розподілу будинків вона врахована не була. Оскільки житловий будинок виділений йому, то відповідно до вимог ст. 186 ЦК України земельна ділянка призначена для обслуговування головної речі (житлового будинку), а тому земельна ділянка підлягає виділу йому. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце , дату та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1981 року. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2011 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу сторони придбали житловий будинок [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 26 вересня 1989 року; житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою згідно договору купівлі-продажу від 04 червня 2002 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 червня 2013 року проведено розподіл спільно набутого майна сторін та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] Харківської області; за [PERSON] - визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] Згідно договору купівлі-продажу від 4 червня 2002 року подружжям крім житлового будинку [ADDRESS] було придбано і земельну ділянку площею 0, 175 га за цією ж адресою. Договір купівлі-продажу земельної ділянки був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 листопада 2013 року та при розподілі 05 червня 2013 року земельна ділянка врахована не була. Враховуючи, що житловий будинок виділений позивачу, суд вважає можливим у порядку розподілу майна виділити земельну ділянку позивачу. Будь-яких пояснень, заперечень з цього приводу відповідачкою не надано. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved