Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

У лютому 2015 року Приватне підприємство приватна виробнича фірмаАцинус звернулось в суд із позовом, яким після збільшення розміру заявлених вимог просили стягнути із [PERSON] на користь ПП ПВФ »Ацинус» безпідставно набуті грошові кошти в сумі - 64 246, 73 грн. та [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі - 5 945, 21 грн., а також понесені ними судові витрати ( а.с. 34). Вимоги мотивували тим, що 23 липня 2013 року між ПП ПВФ »Ацинус» та ПрАТ »Креатив» було уклало Договір про надання зворотної фінансової допомоги за № 3089, згідно умов якого , ПП ПВФ »Ацинус» є позичальником якому надається зворотна фінансова допомога в розмірі 500\~000,00 грн., а останній зобов»язується повернути грошові кошти в порядку та строки, визначені цим Договором. В пункті 1.4 Договору зазначено, що розмір процентів, які позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов Договору складає 18% річних від розміру зворотної фінансової допомоги. Після підписання Договору, від керівництва ПрАТ »Креатив» керівництву ПП ПВФ »Ацинус» надійшла пропозиція про сплату вищезазначених відсотків у розмірі 14 % , шляхом внесення готівкових коштів в касу ПрАТ »Креатив». Тому, враховуючи таку пропозицію, позивач на виконання умов Договору здійснював оплату 14 % річних від розміру зворотної фінансової допомоги, щомісячно , у вигляді внесення готівкових коштів в касу ПрАТ «Креатив» . Грошові кошти в сумі - 64 246, 73 грн. прийняли працівники бухгалтерії ПрАТКреатив [PERSON] та 5 945, 21 грн. [PERSON] на підтвердження чого видали квитанції до прибуткового касового ордера. 06.08.2014 року ПП ПВФ »Ацинус» в повному обсязі здійсний розрахунок з ПрАТ »Креатив» щодо погашення відсотків за користування грошовими коштами на умовах, які були погодженні між керівниками двох підприємств. 18.08.2014 року на адресу ПП ПВФ »Ацинус» від ПрАТ «Креатив» надійшов лист-вимога №871-10, в якому останній просив повернути зворотну фінансову допомогу та 14 % річних. Такі вимоги ПрАТ «Креатив» для ПП ПВФ »Ацинус» стали несподіванкою та викликали здивування, адже ними сплачувались відсотки щомісячно в готівковій формі , шляхом внесення коштів у касу ПрАТ «Креатив» саме через відповідачів. Вважають, що відповідачі не передавали ПрАТ «Креатив» отримані щомісячно від ПП ПВФ »Ацинус» грошові кошти, а відтак причетні до незаконного стягнення коштів з ПП ПВФ »Ацинус». Тому, з посиланням на норми статей 1212, 1213 ЦК України просять суд стягнути з відповідачів безпідставно набуті ними грошові кошти . В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві та заяві про збільшення розміру вимог. [PERSON] в судові засідання не з»являлась, повідомлялась , по місцю реєстрації , про розгляд справи знала ( а.с. 107), на останні судові засідання викликалась в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України . Відповідач [PERSON] в судові засідання також не з»являлась, повідомлялась , по місцю реєстрації , місцю роботи , про розгляд справи знала ( а.с. 79), на останні судові засідання викликалась в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України . Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сам цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Статтями\~27,\~31 ЦПК України\~встановлено, що особи, які беруть участь у справі наділені широким колом цивільних прав і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Таким чином, суд вважає необхідним проводити розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів. Третя особа , яка залучена до участі в справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2015 року ( а.с. 63) ПрАТ»Креатив», його представники в судовому засіданні щодо заявлених вимог до відповідачів заперечували, вказали на те, що відсутні правові підстави для їх задоволення ( а.с. 80-81). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює генеральним директором Приватного підприємства приватна виробнича фірмаАцинус та дійсно 23.07.2013 року між підприємством та ПрАТ»Креатив» було укладено Договір про надання зворотної фінансової допомоги на суму 500 000,00 грн. Після, із керівником ПрАТ»Креатив» у них була усна домовленість щодо сплати 14% річних від суми Договору в касу підприємства . Щомісячно його головному бухгалтеру [PERSON] видавалися під звіт кошти на сплату вказаних відсотків , які остання вносила в касу ПрАТ»Креативу» , про що їй видавались відповідачами, які працювали у ПрАТ»Креативі» квитанції до прибуткового касового ордера. Свідок [PERSON] в суді надала тотожні пояснення , про які зазначив її керівник. Заслухавши пояснення представника позивача, представників третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заявлених вимог, з наступного. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 23 липня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Креатив»(позикодавець) та Приватним підприємством приватної виробничої фірми «Ацинус» (позичальник) укладено договір про надання зворотної фінансової допомоги №3089, згідно умов якого останній отримав допомогу в розмірі 500\~000, 00 грн. Відповідно до пункту 1.4 Договору розмір процентів, які позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов цього Договору, складає 18% річних від розміру позики. Положеннями п.2.1 Договору сторонами передбачено, що позика надається позичальнику на строк 11 місяців 20 днів, та підлягає поверненню 14 липня 2014 року. Пунктом 2.4 Договору встановлено, що сплата процентів за користування позикою відповідно до умов цього Договору здійснюється щомісячно у безготівковій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані. У відповідності до п.7 даний Договір вступає в силу з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов»язань за Договором. Умови наведеного договору погодженні сторонами в результаті вільного волевиявлення , договір підписаний повноважними представниками сторін без будь-яких доповнень чи заперечень, та їх підписи скріплені відтисками печаток. ПП ПВФ»Ацинус» (позичальник ) в строк до 14.07.2014 року свої зобов»язання по Договору про надання зворотної фінансової допомоги №3089 щодо сплати боргу та процентів за користування позикою , не виконав, та не повернув позику обумовлену договором . Тому, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26 січня 2015 року, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 17.03.2015 року , стягнуто з Приватного підприємства приватна виробнича фірма Ацинус на користь Приватного акціонерного товариства «Креатив» м. Кіровоград 886\~223, 18 грн., з яких: 500\~000,00 грн. сума позики , 134\~876, 71 грн. - процентів за користування коштами, 65\~054, 79 грн. - пені, 78\~904,11 грн. - 30% за користування чужими грошовими коштами, 50\~000 грн. 10 % штрафу, 57\~387, 57 грн. втрат від інфляції , а також 17\~724, 46 грн. судового збору. Згідно статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.\~Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Господарським судом було встановлено, що враховуючи на відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем (ПП ПВФ»Ацинус») суми отриманої позики, позовні вимоги ПрАТ «Креатив» про стягнення з Приватного підприємства приватна виробнича фірмаАцинус 500\~000, 00 грн. суми позики є обгрунтованими , підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1.4 Договору розмір процентів, які позичальник сплачує за користування грошовими коштами, наданими відповідно до умов цього договору, складає 18% річних від розміру позики (а.с. 83-94). Тобто, при розгляді спору про стягнення коштів по договору про надання зворотної фінансової допомоги №3089 в Господарському суді ПП ПВФ»Ацинус» не заперечувалось повне невиконання умов договору в частині проведення платежів щодо сплати нарахованих відсотків на суму 64 246, 73 грн. +5 945, 21 грн., а навпаки заперечувалось тільки законність їх нарахування з 18% на 14%. Ні в суді першої інстанції, ні апеляційної ПП ПВФ»Ацинус» не подавав будь-які документи на підтвердження здійснення оплати платежів відсотків по зазначеному договору. При цьому, сторона позивача в даному судовому процесі, з посиланням на статті 1212, 1213 ЦК України вказує на те, що відповідачі причетні до такого незаконного стягнення коштів ПрАТ «Креатив» із ПП ПВФ»Ацинус» . Тому, з врахуванням обставин та відсутності між ПП ПВФ»Ацинус» та ПрАТ «Креатив» заборгованості по сплаті 14 % річних за Договором станом на день здійснення останнього платежу- 6.08.2014 року , вважають, що передані кошти відповідачам в сумі 64 246, 73 грн. +5 945, 21 грн., в якості виконання умов Договору №3089 від 23.07.2013 року набуті останніми безпідставно. Судом з»ясовано, що відповідач [PERSON] з 31.05.2011 року працює на посаді головного бухгалтера ПрАТ»Креатив» ( а.с. 95) , станом на 01.11.2015 року звільнена. Відповідач [PERSON] в період з 01.07.2013 року по 01.09.2014 року не перебувала в трудових відносинах з ПрАТ »Креатив» ( а.с. 96). Згідно копій квитанцій до прибуткового касового ордера за підписом головного бухгалтера [PERSON] та в інших квитанціях без зазначення прізвища прийнято проценти від ПП»Ацинус» 5945, 21 грн. через [PERSON] в різні періоди , оскільки не всі квитанції містять число та рік прийняття , на загальну суму - 59\~452, 10 грн. Так, згідно з п. 3.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого\~постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, приймання\~\~готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником. Вказані копії квитанцій та оглянуті судом їх оригінали не відповідають Закону України» Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність в Україні» , а також відповідному Положенню. Крім того , у заявлених вимогах та наданих копіях квитанцій існують розбіжності щодо суми їх прийняття ПрАТ «Креатив» на 10\~739, 84 коп. ( 70\~191, 94 грн. - 59\~452,10 грн). Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:1) повернення виконаного за недійсним правочином;2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно статті 1213 цього ж Кодексу, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частин першої та другої статті\~509 ЦК України\~цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього\~Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових\~\~підстав договірний характер\~\~спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1\~ст. 1212 ЦК України, у тому числі\~\~й щодо зобов»язання повернути майно\~\~позивачу. Аналогічна\~\~правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України\~\~від 02 жовтня 2013 року № 6-88цс13, що в силу\~\~вимог\~\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов»язковою для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують\~\~у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов»язані привести свою судову\~\~практику у відповідність із рішеннями\~\~Верховного Суду України.\~\~ Таким чином, якщо спірні кошти і передавались працівникам ПрАТ «Креатив» , то вони передавались на виконання договірних зобов»язань за Договором про надання зворотної фінансової допомоги за № 3089 від 23.07.2013 року укладеного між Приватним підприємством приватна виробнича фірмаАцинус та ПрАТ «Креатив» , а договірний характер\~\~спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень \~ст. 1212 ЦК України, у тому числі\~\~й щодо зобов»язання повернути майно\~\~позивачу, а відтак вимоги є безпідставними та необґрунтованими, такими, що задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного \~та\~ \~

Outcome: dismissed