Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

У лютому 2015 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з [PERSON] і [PERSON] збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 5877,93 грн. Позов обґрунтований тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03 червня 2014 р. за участю водія [PERSON] під керуванням автомобіля [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON], був допущений наїзд на електроопору ВЛ 04 кв № 15, через що виникло її пошкодження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2014 р. [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Даною постановою встановлено, що 03 червня 2014 [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння по вул.. Лобанова в с. Петрівське Жовтневого району Миколаївської області не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням внаслідок чого допустив з'їзд зліва по ходу руху на узбіччя з наїздом на опору ВЛ 04 кв № 15, яка була зруйнована. (а.с. 3,4). За розрахунками, наданими позивачем - в результаті протиправних дій, що спричинило пошкодження електроопори, ПАТ «Миколаївобленерго» завдані збитки в сумі 5 877,93 грн., з яких 4563,78 грн. - витрати на відновлення, 361,67 грн. - прямий збиток, 952,48 грн. - недовідпуск електроенергії. (а.с. 16,17,18, 20). Як передбачено частиною 1 статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується осбою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01 березня 2013р., «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», пунктом 6, визначено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як встановлено судом, шкода завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача [PERSON], що не оспорюється останнім. З огляду на встановлені обставини, вимоги до відповідача [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі ст.. 88 ЦПК України, суд присуджує позивачеві судові витрати в сумі 243,60 грн., які слід стягнути з відповідача [PERSON] За такого позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial