overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 30.01.2011 уклав шлюб з відповідачкою. Спільне життя не склалось, та сторони стали проживати окремо, шлюбні відносини між фактично припинились. 16.04.2019 року шлюб між ними розірвано. До спливу 10 місяців після розірвання шлюбу, [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] , батьком якого відповідно до ст. 122 СК України зазначений позивач. Просить виключити його як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без його участі, просив позов задовольнити. В судове засідання відповідачка не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.01.2011 та їх прізвища після реєстрації шлюбу « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 16.04.2019 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] його матір`ю записана [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.6). Сторонами визнається факт їх окремого проживання. При внесенні відомостей про позивача як батька дитини в актовий запис про народження присутнім не був. Відсутність кровного споріднення між особою яка записана батьком дитини та дитиною визнана матір`ю дитини. Право позивача на звернення до суду з позовом про виключення відомостей з актового запису про народження дитини ґрунтується на нормах ст. 136 СК України. З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем позов визнано, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що шлюб між ним та відповідачкою було зареєстровано 20 грудня 1996 року виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №9. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, більше 10 років проживають окремо. Позивач просив шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач у судове засідання не з`явився, відповідно до позовної заяви просив розглядати справу за його відсутності. Просить позов задовольнити та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про місце, дату, час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до наданої заяви просила розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 грудня 1996 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис №9 (а.с.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони спільного господарства не ведуть, більше 10 років проживають окремо, шлюбні відношення фактично припинені. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Враховуючи позицію відповідача суд вважає можливим після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище « [PERSON] ». Спір про майно відсутній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що18 листопада 2011 року він уклав шлюб з відповідачкою в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1079. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають з січня 2019 року, спільного господарства не ведуть, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обов`язків, через що в сім`ї постійно виникали сварки. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 18 листопада 2011 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1079. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили в січні 2019 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім`єю, втратили почуття любові та поваги один до одного. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вказував, що подружні відносини між ними припинено на початку 2002 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив відповідачка не надала. Ухвалою суду від 10.06.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 25.06.1999 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 205. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони тривалий час не проживають однією сім`єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 вересня 2019 року уповноваженими представниками оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію - AT «Херсонобленерго», при перевірці дотримання споживачем [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії» виявлене порушення п. 5.5.5, пп.1 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без порушення схеми обліку. Акт складений відповідно до п.8.2.4; п.8.2.5 ПРРЕЕ. По факту виявлених порушень складено акт № 132991 від 30.09.2019 р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 15 вересня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, а також втрачено почуття взаємної любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені з 02 січня 2020 року. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 вересня 2017 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 295, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15 вересня 2017 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства, а також втрачено почуття взаємної любові та поваги, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 19 травня 2008 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого просить визначити з матір`ю. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в\~судове засідання\~не прибули,\~надіслали до\~суду письмові\~заяви,\~в яких\~просили справу\~розглянути у\~їх відсутність. Позивач позовні\~вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення та визначення місця проживання їх спільного сина разом з матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалюється рішення в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~зареєстрованому шлюбі\~з 19\~травня 2008\~року,\~від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітнього сина сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 04 вересня 2009 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого просить визначити разом з нею. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив, погодився на розлучення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. У сім`ї немає перспективи возз`єднання. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не заперечив. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дітей, тому є підстави для розірвання шлюбу. Місцем проживання неповнолітнього сина сторін суд визначає з матір`ю. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачкою при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 07 листопада 2014 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність спільних інтересів та порозуміння, різні погляди на права і обов`язки подружжя. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе. За час перебування у шлюбі спільних неповнолітніх дітей не мають, проте, в добровільному порядку розірвати шлюб через органи РАЦС, відповідач відмовляється. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач в заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2014 року. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач не змогли створити міцної сім`ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. До порозуміння сторони не прагнуть, у кожного сформувався свій погляд на життя та інтереси, а йти на поступки один одному подружжя не бажає. В письмовій заяві до суду позивач наполягала на розірванні шлюбу, вважаючи примирення і збереження їх сім`ї неможливим, проти чого відповідач, в свою чергу, не надав жодного заперечення та не прибув в судове засідання, що свідчить про погодження з позовними вимогами. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved