Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач з 28 грудня 1995 року до 18 вересня 2013 року перебували в шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, на даний час отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак, на даний час добровільно не забезпечує сина належним чином. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо обставин зазначених у позовній заяві, зокрема вказав, що син не проживає ні з позивачем, ні з відповідачем, оскільки проживає у Донецькій області. Щодо розміру аліментів на утримання сина зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з доходу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно довідки Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 140 від 28 січня 2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1\~ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Заперечуючи щодо обставин викладених у позові, відповідач у судовому засіданні зазначив, що дитина не проживає разом з позивачем, оскільки проживає у Донецькій області. Однак відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що неповнолітній син [PERSON] не проживає разом із позивачем. Натомість, згідно довідки Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 140 від 28 січня 2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З огляду на зазначене, недоведеність відповідачем обставин на які, він посилався як на підставу своїх заперечень, враховуючи, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини з доходу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved