Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1 / 2 частку нерухомого майна, що є спільним майном подружжя. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на 1 / 2 частину нерухомого майна-житлового будинку по [ADDRESS] . Спадщину за заповітом у рівних долях по 1 / 4 прийняли [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів позивач немає змоги здійснювати прав власника щодо частки у спірному будинку, а тому вирішила звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1983 року (а.с. 7). Згідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 15). Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 17.04.2019 задоволено позов [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1 / 4 частки кожному на житловий будинок по [ADDRESS] , який за життя належав померлому батьку [PERSON] (а.с. 14). Згідно повідомлення Баранівської державної нотаріальної контори видати свідоцтво на право на спадщину на житловий будинок після померлого [PERSON] на користь [PERSON] немає змоги через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 18). [PERSON] помер [INFO] в м. Баранівка Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с. 17) Відповідно до ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 року (який діяв на час виникнення та існування правовідносин подружжя щодо будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим\~майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.ст. 60,63 Сімейного кодексу України (який діє з 01.01.2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю належних та допустимих доказів підтверджується, що житловий будинок [ADDRESS] збудований подружжям [PERSON] та [PERSON] під час спільного проживання та за спільні гроші, а тому є їх спільною сумісною власністю. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~ст.\~22\~КпШС України,\~ст. ст. 60-74 СК України,\~

Outcome: approved