Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту прожтвання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] у період з вересня 2014 року по [INFO] . В обґрунтування заяви вказує на те, що [INFO] , у віці 80 років, померла [PERSON] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , про що 27.05.2020 року складено відповідний актовий запис №439, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Заповіту на випадок своєї смерті про призначення спадкоємців [PERSON] не залишила. У зв`язку з чим відкрилась спадщина за законом на спадкове майно у вигляді 43/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] , яка належить на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі: договору купівлі-продажу від 18.05.1982 року, посвідченого Другою Жданівською державною нотаріальною конторою за реєстром №2037, та рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 21.01.2009 року (справа №2-456/09), зареєстрованих в міському комунальному підприємстві «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 20.02.2009 року за реєстраційним номером №26509810 номер запису: 74713, в книзі: 90, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21946310. Вона, [PERSON] , проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з вересня 2014 року до 26.05.2020 року по [ADDRESS] , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. З цих підстав, як спадкоємець четвертої черги вона звернулась у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до Другої маріупольської державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62262320 від 29.10.2020 року про відкриття спадкової справи №131/2020 щодо майна спадкодавця [PERSON] . Єдиний спадкоємець першої черги за законом рідний син спадкодавця [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. В лютому 2021 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначене спадкове нерухоме майно. Однак листом нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори Старостенко Л.Г. від 10.02.2021 року за № 110/01-16 їй було роз`яснено, що для подальшої реалізації спадкових прав їй належить звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується тим, що спадкодавець [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із її (заявника) рідним дядьком [PERSON] , який помер у 1994 році. На протязі всього життя вона підтримувала родинні стосунки із сім`єю свого дядька, а після його смерті не перервала родинних стосунків із [PERSON] . Оскільки син останньої - [PERSON] проживав за межами України, а за станом здоров`я [PERSON] потребувала сторонньої допомоги та особистого догляду, з вересня 2014 року вона стала постійно проживати із нею у належній їй на праві власності частці житлового будинку по [ADDRESS] . З цього часу вони проживали однією сім`єю, оскільки мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, проявляли турботу один до одного, мали взаємні права та обов`язки. За весь період її проживання однією сім`ю із [PERSON] остання неодноразово перебувала у лікарнях з причин перенесення інсультів та вона доглядала за нею, купувала ліки, а коли остання померла, здійснила її поховання за особисті кошти. Таким чином фактично вона проживала із [PERSON] однією сім`єю з вересня 2014 року по день її смерті - [INFO] , тобто більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] не менш п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується актом про фактичне проживання, складеним 04.11.2020 року головою КСН «Черьомушки» Лаушкіною Т.В., на підставі опитування сусідів. Окрім вище наведених обставин, факт її проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини також буде підтверджено в суді свідченнями свідків. На підставі викладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду із даним позовом та просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] разом з нею на час її смерті. Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить заяву задовольнити з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що заперечень по суті не має, навпроти підтверджує факт проживання однією сім`єю між заявницею та померлою, та не заперечує проти задоволення заяви. Представник третьої особи - Другої Маріупольської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до акту про фактичне проживання №527 від 04.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] однією сім`єю та здійснювала за нею постійний догляд в період з вересня 2014 року по дату смерті останньої - [INFO] та здійснила її поховання. Що в свою чергу засвідчили [PERSON] та [PERSON] . Згідно з листом №110/01-16 від 10.02.2021 року виданого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою на ім`я [PERSON] останній відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем. Також в листі зазначено про наявність в спадковій справі заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до роз`яснень, що містяться в Інформаційному листі ВВСУ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» (далі - Інформаційний лист ВССУ), рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданими особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що заявницею надано необхідні докази на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час смерті, за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого дійшов висновку про задоволення її заяви.

Outcome: approved