overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом УПСЗН Оболонської в м. Києві державної адміністрації до [PERSON], третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення коштів. До початку розгляду справи по суті [PERSON] усно заявлено про відвід складу суду, в обґрунтування якої вона зазначає, що має сумнів щодо об'єктивності та неупередженості суду при розгляді справи по суті. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави заявленого відводу, суд вважає, що він задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим, підстав, передбачених ст.ст. 36, 38 ЦПК України для відводу судді та секретаря судового засідання, позивачкою наведено не було, а процесуальні дії судді не є підставою для його відводу. За таких обставин заявлений відвід є необґрунтованим. Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частину ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/2030/18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: [PERSON] про визнання кредитного договору та інших договорів що виходять із нього недійсними. Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. В зазначеній заяві було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка знаходиться в іпотеці ПАТ «Універсал Банк» та належить на праві власності позивачу. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу та знаходиться в іпотеці ПАТ «Універсал Банк», не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Окрім того, предмет іпотеки належить самому позивачу, і накладення арешту на вказану квартиру не узгоджується з приписами ч.1 ст. 150 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/4556/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення моральної шкоди. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб «Черрі», 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], належний відповідачу, оскільки [PERSON] не має офіційного доходу, тому є підстави вважати, що він буде ухилятись від виконання можливого рішення суду. В межах ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом розглядається судом без повідомлення учасників справи. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені. Окрім цього, позивачем не надано жодного доказу того, що транспортний засіб «Черрі», 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON] на праві власності, хоча вона посилається на цю обставину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/5165/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.09.2018 року у вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до розгляду на 25.10.2018 року на 12 год. 00 хв. 24.09.2018 року від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про повернення судового збору, сплаченого при подачі вказаного вище позову на суму 704,80 грн. у зв'язку із вирішенням спору у позасудовому порядку. Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). З матеріалів справи вбачається, що судом у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито провадження, справа призначена до розгляду, тому суд не вбачає підстав для повернення судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/5319/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії, а саме: тимчасово заборонити виїзд [PERSON] за межі України, оскільки є підстави вважати, що він буде ухилятись від виконання можливого рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст. 153 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом обмеження відповідача у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені, а обраний спосіб забезпечення позову не усуне можливу загрозу невиконання чи неналежного виконання можливого рішення суду. Окрім цього, обмеження у праві виїзду за кордон призведе до суттєвого обмеження прав та інтересів [PERSON], як громадянина України, що не допускається. З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за заявою органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про скасування рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та поновлення її цивільної дієздатності. До початку судового розгляду [PERSON] порушив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення судом касаційної інстанції його касаційної скарги на рішення судові рішення про визнання [PERSON] недієздатної. Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави порушеного клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Оскільки наведена в клопотання обставина не перешкоджає розгляду цієї справи, а також суду не надано доказів відкриття касаційного провадження за скаргою [PERSON], суд не вбачає підстав для задоволення його клопотання та зупинення провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за заявою органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про скасування рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та поновлення її цивільної дієздатності. До початку судового розгляду представник заінтересованих осіб порушив клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з неможливості її розгляду до вирішення адміністративного позову опікунів [PERSON] до органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування рішення, оформленого протоколом №6/15 від 30.07.2015 року за скаргою [PERSON] Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави порушеного клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Оскільки суду не надано доказів прийняття до провадження позову [PERSON] та [PERSON], суд не вбачає підстав для задоволення клопотання їх представника та зупинення провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2015року позов задоволено. У судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] заяву просила задовольнити, заочне рішення скасувати, призначити справу у загальному порядку, посилаючись на обставини, викладені у заяв. Представник АТ «Універсал Банк» - Приходько Л.А. проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на її безпідставність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотного значення для правильного вирішення справи. Враховуючи, що про час та місце розгляду судом справи відповідач повідомлялась належним чином в порядку передбаченому діючим на той час ЦПК України, докази, на які вона посилається не мають істотне значення для правильного вирішення справи та не вплинуть на наслідки її вирішення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для перегляду заочного рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із заявою про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі з підстав мирного врегулювання спору, вказала, що наслідки відмови від позову їй відомі та зрозумілі. Просила скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог та закриття провадження у справі з підстав мирного врегулювання спору, вказав, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі. Просив скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку. Учасники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Приписами ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом не встановлено, що дії позивача та відповідача суперечать їх інтересам чи порушують права інших осіб, суд вважає можливим задовольнити заяви про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.05.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, в рамках вжиття заходів забезпечення позову накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON]. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, в рамках вжиття заходів забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку по [ADDRESS], що належить [PERSON]. Зважаючи на правомірність поданих заяв про відмову від позову, в силу положень ч.9 ст. 158 ЦПК України, суд вважає за можливе скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. До початку розгляду справи по суті, представником позивачів [PERSON] одночасно подано заяви про залишення позову без розгляду та повернення судового збору в якій порушено клопотання про зменшення розміру позовних вимог. Вивчивши підстави порушених заяв, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розглядую. За таких обставин позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає залишенню без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. За змістом ч. 2 ст. 79 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюються законом. Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом та залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням). Враховуючи, що позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає залишенню без розгляду за заявою їх представника, суд дійшов висновку про те, що сплачений ними судовий збір поверненню не підлягає, оскільки за змістом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачі позбавлені можливості скористатись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 31 ЦПК України, на зменшення розміру позовних вимог, що дає право на повернення сплаченого ними судового збору, після ініціювання питання про залишення їх позову без розгляду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ЖБК «Юпітер» про визнання недійсним рішення загальних зборів. До початку розгляду справи від [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка на підставі довіреності дії в інтересах [PERSON], надійшла заява про відвід судді, з посиланням на наявність у них сумніву щодо об'єктивності та неупередженості головуючого у справі. Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши підстави заявленого відводу, суд вважає, що він задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим, підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України для відводу судді, заявницями наведено не було, а процесуальні дії та рішення судді не є підставою для його відводу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Оболонський районний відділ ДМС України у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення. До початку розгляду справи по суті [PERSON] порушено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення інших цивільних справ № 756/5756/15-ц, № 756/4068/15 в яких оскаржується незаконність процедури продажу спірної квартири, які перебувають в провадженні суду, посилаючись на неможливість продовження розгляду справи. У судове засідання відповідачі не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши підстави порушеного клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Оскільки [PERSON] в порушення вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України не надала суду жодного доказу перебування указаних справ в провадженні суду, а також доказів на підтвердження підстав та предмету цих позовів, що позбавляє можливості перевірити доводи відповідачки про неможливість розгляду справи до їх вирішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість порушеного клопотання та відсутність правових підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Outcome: dismissed