Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

У лютому 2018р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 19.10.1999 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні та вихованні. Шлюб між сторонами розірвано 25.09.2013 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає, а діти потребують особливої уваги, щоденних витрат на харчування, одяг, шкільне приладдя тощо. Окрім того, дочка [PERSON] має проблеми зі здоровям та потребує консультацій в обласній лікарні, а це також значні фінансові витрати. Позивачу одній важко отримувати дітей, оскільки заробітну плату, яку [PERSON] отримує, не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний і духовний розвиток чотирьох дітей. Як відомо позивачу, [PERSON] працює офіційно в ТОВ «Буддеталь» та має постійний дохід, а тому аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на кожну дитину буде достатнім і не суперечитиме їх інтересам. 11.02.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відмовився давати пояснення та покинув залу судового засідання. Відзив на позовну заяву, у визначені ухвалою від 11.02.2019 р. строки, не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.1999 року, який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.09.2013 року було розірвано (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 036918 та свідоцтвом про народження серії І-АМ №076816 (а.с.6,7). Згідно довідки, виданої виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №39 від 26.02.2018 року на утриманні [PERSON] знаходяться діти: дочка [PERSON], [INFO], яка навчається в Теплицькому ліцеї, та дочка [PERSON], [INFO], яка навчається у Гордіївській [PERSON] ст. Батько дітей, зі слів матері, участі у вихованні дітей не приймає (а.с.8). Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати власних дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Також, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. \~\~\~\~\~\~\~\~ Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що діти проживає з матір'ю та повністю перебувають на її утриманні та вихованні. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Позивач просить про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на кожну дитину. Відповідач свої пояснення не надав, оскільки покинув залу судового засідання. Відзив на позовну заяву ним також подано не було. Згідно позовної заяви відповідач [PERSON] працює офіційно. Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти у частці від його заробітку (доходу). Доказів того, що відповідач не має можливості утримувати дітей та те, що у нього на утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, що має значення для визначення розміру аліментів, суду надано не було. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання дітей щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), що передбачено вимогами ст. 183 СК України. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 27.02.2018року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON] досягла 19.07.2018 р. повноліття, тому аліменти на утримання двох дітей необхідно стягувати у розмірі 1/3 частини всіх видій заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 27.02.2018 року і до 19.07.2018 року. В подальшому необхідно стягувати з [PERSON] на утримання молодшої дочки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видій його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.07.2018 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Позивачем не доведено необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial