Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 25 березня 2011 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32000\~грн. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30\~вересня 2020 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 41691\~грн 40 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту 31789 грн 39\~коп., в т.ч. 00 грн 00 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту, 31789\~грн 39 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 00 грн 00\~коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 9902 грн 01\~коп. заборгованості за простроченими відсотками, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, при подачі позову надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з тих підстав, що вона не погоджується з розміром кредитної заборгованості та вважає її необґрунтованою. Також зауважила, що банк безпідставно в односторонньому порядку збільшував процентну ставку за користування кредитними коштами, про що її не було повідомлено належним чином. Заслухавши думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 березня 2011 року між АТ КБ\~«ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 18). Як зазначено у заяві-анкеті, відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 19, 20-44). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 30 вересня 2020 року становить 41691\~грн 40 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 31789\~грн 39\~коп., в т.ч. 00 грн 00 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту, 31789\~грн 39 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 00 грн 00 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 9902 грн 01\~коп. заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 7-15). Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з вимог статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вимог статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №\~342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Виходячи з матеріалів справи, у заяві позичальника від 25 березня 2011 року відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами із визначенням її розміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 9902 грн 01 коп., оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, отримуючи 25 березня 2011 року кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентної ставки та саме у зазначених в цих документах розмірах і порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. При цьому, суд звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (видачі відповідачу кредитної картки 25 березня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (23 листопада 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг за кредитною карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає наступне. Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, який складається з трьох частин, заборгованість за кредитом станом на 31 жовтня 2015 року становила 8778 грн 00 коп. (а.с. 7-8). Разом з тим, починаючи з 01 грудня 2015 року по 01 червня 2019 року банк безпідставно нараховував та погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (колонка № 4 розрахунку заборгованості за кредитним договором) (а.с. 9-13), що суперечить правовій природі процентів, які є платою за користування кредитом та не можуть бути включені в тіло кредиту. Крім того, ураховуючи обставини того, що укладений між сторонами кредитний договір не містить умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами, тому їх не можна розцінювати як складову частину укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять доказів про розмір погодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами. Таким чином, за обставин недоведеності позивачем умов договору про погоджений між сторонами розмір процентної ставки, позивач має право вимагати лише виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Однак, з наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що сума фактично отриманих відповідачем і використаних кредитних коштів становить 60\~765 грн 05 коп., в той час як сума фактично сплачених нею в рахунок повернення кредитних коштів склала 71\~928 грн 95 коп. За таких обставин, ураховуючи, що сума сплачених відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором коштів фактично перевищила суму отриманих нею і використаних за кредитним договором кредитних коштів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 31789\~грн 39 коп. Враховуючи вищезазначене, у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю. Оскільки в позові відмовлено, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу понесених судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed