Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що разом вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Іншим власником вказаного житла був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . У вказаній квартирі зареєстрований також їх син [PERSON] , відповідач по справі. За вказаною адресою відповідач не проживає більше п`яти років, не приїздить, не телефонує і речей власних в квартирі не має. За весь час квартира утримувалась за рахунок позивача, комунальні платежі сплачувались співвласниками, а реєстрація відповідача у вказаній квартирі впливає на вартість комунальних послуг. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за вищевказаною адресою. 08 лютого 2019 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19-20). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст.280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди сторони позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~321 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 18 лютого 1993 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) Полтавської міської ради народних депутатів №1288 від 05.02.1993 року, позивач [PERSON] (а.с.5) є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача, у вказаному свідоцтві співвласником зазначений також [PERSON] (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого міським ЗАГС м.Полтави від 05.06.1960 року, між [PERSON] та позивачем [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 01.08.2018 року, чоловік позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складений відповідний актовий запис №1103 (а.с.8). Згідно з копією довідки Житлово-експлуатаційної дільниці №3 від 31.05.2006 року вбачається, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] , крім того, у вказаній квартирі зареєстрований син [PERSON] (а.с.9). Так, із матеріалів справи слідує, що у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС у м.Полтаві 16.05.1979 року (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва, виданого 24.02.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після укладення якого чоловіку було присвоєно прізвище [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №225 (а.с.14). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в квартирі за вказаною адресою не проживає тривалий час, близько 10 років, та факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право власності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі його використовувати, у зв`язку з чим позивач звернувся за судовим захистом своїх прав. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] тривалий час не проживає у квартирі за вищевказаною адресою, не бере участі в утриманні житла та не користується ним, власних речей у квартирі не має. Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Це ж положення закріплено в\~ст.9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з актів обстеження факту не проживання особи за місцем реєстрації від 05.01.2018 року та від 20.10.2018 року відповідач [PERSON] в квартирі не проживає тривалий час, близько 10 років, комунальні платежі не сплачує, його речі в квартирі відсутні (а.с. 10, 11). Враховуючи, що відповідач не проживає у квартирі позивача понад строки, встановлені законодавством, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати представник позивача просив покласти на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved