overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Як підставу позову зазначила, що з 07.08.2001 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач працює майстром ГПУ «Шебелинкагазвидобування», отримує щомісячну заробітну плату, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, стягнення за виконавчими документами на користь третіх осіб з нього не здійснюються. Проте, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які потребують матеріальної допомоги батька. Вказує, що вона самостійно не здатна у повному обсязі забезпечити дітей усім необхідним. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у частці від його доходу у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. Позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на задоволенні позову. Відповідач визнав позов у повному обсязі і не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з 07.08.2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Із матеріалів справи вбачається, що сторони спільно не проживають. Відповідач працює майстром ГПУ «Шебелинкагазвидобування», має щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, проте матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які потребують матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися (аліменти на дитину), визначається судом. Враховуючи встановлене, судом вбачаються правові підстави для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,47 га, розташованої на території Манівецької сільської ради Красилівського району та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавцем та посвідченим секретарем виконкому Манівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області 11.05.2007. Спадщину вона прийняла, подавши відповідну заяву до державної нотаріальної контори. 21.03.2009 державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку. Оформити спадкове будинковолодіння нотаріально вона не має можливості так, як її мама [PERSON] не встигла за життя отримати свідоцтво про право власності на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.01.2014, а тому просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. У судове засідання позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Манівецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про те, що позовні вимоги визнає і справу просить розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить оголосити померлим її рідного брата [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS], з метою оформлення спадщини на квартиру, яка є їх спільною власністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що брат вів невизначений спосіб життя, ніде не працював, мав схильність до бродяжництва, жебрацтва, вживання алкогольних напоїв та більше десяти років тому залишив місце свого проживання і до цього часу його місцезнаходження невідомо. В зв'язку з його зникненням вона зверталась до Ніжинського МВ ГУ МВС України в Чернігівській області з відповідною заявою, але до цього часу його місце знаходження не встановлено. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги, надавши пояснення аналогічні змісту заяви. Заінтересована особа [PERSON] - мати заявниці та [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її син зловживав алкогольними напоями, вів бродяжницький спосіб життя, більше десяти років залишив місце свого проживання і до цього часу ніяких відомостей про нього немає. Вислухапвши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що заявниця є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про одруження. Згідно довідки Ніжинського КП «Служба єдиного замовника» від 17.02.2014 року, [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS]. Згідно довідки Ніжинського МВ ГУ МВС України у Чернігівській області від 29.01.2014 року № 2640, [PERSON] більше десяти років зник з місця проживання та до теперішнього часу не повернувся, місцезнаходження його невідомо, перебуває на обліку як безвісті зниклий. Факт відсутності [PERSON] за місцем свого проживання більше десяти років також підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Відповідно до ст. 46 ч.1 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З огляду на наведене та враховуючи спосіб життя [PERSON], його відсутність за місцем свого проживання більше десяти років, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною її доньку - [PERSON], [INFO], яка страждає на тяжке психічне захворювання та є інвалідом з дитинства, перша «А» група інвалідності встановлена з 18.01.2015 по 01.02.2018. В результаті хвороби донька не усвідомлює значення своїх дій, та не може керувати ними, уникає спілкування зі сторонніми людьми, погано говорить, не вміє читати, писати. Вона неодноразово перебувала на лікуванні у Науково-терапевтичному центрі по профілактиці і лікуванню психоневрологічної інвалідності, однак стан її здоров'я не покращується. У зв'язку з цим з 08.12.1999 [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря психіатра. Просить призначити її опікуном доньки. У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги заяви, підтвердила викладені у ній обставини. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування виконкому Мирославської у судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати за його відсутності, не заперечує проти призначення заявниці опікуном [PERSON] Дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що заявниця є матір'ю [PERSON], [INFO], донька проживає разом з нею ( а.с. 7, 19). [PERSON] являється інвалідом з дитинства, перша група «А» та перебуває на обліку у лікаря психіатра з 08.12.1999 року. ( а.с.8, 9). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 96-2015 від 19 березня 2015 року [PERSON] з дитинства страждає на важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) внаслідок органічного ураження головного мозку. Діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. З приводу даного захворювання з січня 2015 року визнана інвалідом ІА групи дитинства. В силу наявних у неї психічних порушень (недорозвитку процесів мислення, пам'яті, мови, інтелекту, емоційно-вольової сфери) неспроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зважаючи, що згідно висновку експерта [PERSON] не спроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати внаслідок психічного захворювання, суд вбачає підстави для визнання її недієздатною. Відповідно до статей 60 та 63 ЦК України у разі визнання особи недієздатною суд встановлює опіку над фізичною особою і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов'язки опікуна або піклувальника. Згідно подання органу опіки та піклування, виконком Мирославської сільської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON]. Суд не вбачає перешкод для призначення заявниці опікуном з огляду на позитивну характеристику заявниці та висновку ЛКК від 23.01.2015 ( а.с. 12,13). На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в свідоцтві про право власності на житло мама заявниці вказана, як [PERSON], а заявниця - [PERSON]. Даний факт заважає заявниці прийняти спадщину після смерті матері. В судове засідання заявниця не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що підтримує заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутність та вказує, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло, виданому Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення 27 серпня 2004 року, прізвище матері заявниці вказано [PERSON], а прізвище заявниці [PERSON]. Факт того, що заявниця є донькою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Ленінським райбюро ЗАГС м. Полтави 19 серпня 1961 року, згідно якого матір'ю [PERSON], [INFO], записана [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою та просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, та призначити їй опікуна. Зазначала, що [PERSON] її рідна племінниця та є інвалідом з дитинства ІІ групи в зв'язку з розумовою відсталістю, в зв'язку з чим не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та не може керувати своїми діями, потребує постійного стороннього догляду. Визнання недієздатною племінниці [PERSON], яка після смерті її батьків проживає у постійно у неї, пов'язано з досягненням нею повноліття та необхідно для встановлення над нею опіки. Від заявниці до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, з якої видно, що заявлені вимоги вона підтримує. Від заінтересованої особи також надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх єдності та сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] згідно наданих документів є інвалідом з дитинства, має другу групу інвалідності в зв'язку з розумовою відсталістю, та є рідною племінницею [PERSON] у якої проживає після смерті батьків. Відповідно до розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації від 28 жовтня 2008 року №944-р, та від 02 лютого 2011 року №46-р над [PERSON], як над неповнолітньої здійснювалася опіка [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], та в зв'язку зі смертю [PERSON] - заявницею [PERSON] Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №222 від 06 травня 2014 року, проведеної за ухвалою суду, [PERSON] страждає помірною розумовою відсталістю, є інвалідом ІІ-ї групи з дитинства безтерміново. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. Потребує накладення опіки. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, - суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В силу ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Світловодської райдержадміністрації подав до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над племінницею [PERSON]. На підставі викладеного, суд визнає заявлені вимоги обґрунтованими, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням в формі помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними, а тому підлягає визнанню недієздатною, в зв'язку з чим потребує накладення опіки, і її опікуном слід призначити [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

У лютому 2014 року, [PERSON] звернулася до суду зі вказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] з яким вона проживала однією сім'єю з 2003 р. і знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2013 р.. На момент його смерті вони були пенсіонерами. Розмір його пенсії складав 3515,20 грн., а її пенсія складала всього 994,00 грн.. Оскільки пенсія чоловіка була вищою, вона була на постійному його утриманні, тобто основним джерелом її існування був його дохід. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Управляння Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду с заявою про вирішення справи на розсуд суду, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON], з яким вона проживала на день його смерті за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 5, 8) Померлий отримував пенсію в розмірі 3515,20 грн., а заявник пенсію в розмірі 994,00 грн.. (а.с.6,7). Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утримані, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'і, які вважаються такими, що були на утримання померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв'язку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого чоловіка [PERSON], допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто у зв'язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 04 жовтня 1997 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 351. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. З січня 2014 року взагалі припинили будь-які сімейні відносини. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення вони не знаходили. Бажання надалі жити однією родиною, вони не мають. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і носить формальний характер. Спору про розподіл майна подружжя між ними не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилася. До розгляду справи подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. До розгляду справи подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. З січня 2014 року подружні відносини припинили, як єдина родина не існують. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Спору про розподіл майна подружжя не має. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 12 лютого 1999 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 51. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. З 2008 року взагалі припинили будь-які сімені відносини. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, витрачання коштів, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. По багатьом питанням стосовно сім'ї, спільної мови або компромісів, щодо їх вирішення вони не знаходили. Бажання надалі жити однією родиною, вони не мають. На даний період часу спору про розподіл майна подружжя між ними не має. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини буде вирішуватися в окремому порядку. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з нею. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і носить формальний характер. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. З 2008 року подружні відносини припинили, як єдина родина не існують. Основною причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства, втрата взаєморозуміння та поваги один до одного. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Спору про розподіл майна подружжя між сторонами на даний період часу не має. Питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини буде вирішуватися в окремому порядку. Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати разом з позивачкою. Позивачка вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved