Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини. Зазначив, що 28 січня 2004 року у с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області померла його прабабка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі, з житлового будинку по вул. З. Космодемянської, 83 у с. Рахни-Лісові, Шаргородського району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна за законом в порядку представлення. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті прабабки, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач тривалий час не міг встановити факт родинних відносин . Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті прабабки пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 32). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Рахнівсько-Лісовий сільський голова [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 28 січня 2004 року у с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ № 230969 (а.с. 6). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Рахнівсько-Лісовоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 8 листопада 2016 року № 68 на час відкриття спадщини з [PERSON] ніхто не проживав (а.с. 12). Спадкоємцем після смерті [PERSON] в порядку представлення є [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження позивача серії ІІ-АМ № 425888, копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 310549, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження серії АМА 323509, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу серії АМА 323510, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7-10). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2016 року у справі №152/1818/16-ц встановлено факт родинних відносин між заявником та померлою, а саме, що [PERSON] була прабабою [PERSON] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. З. Космодемянської, 83, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 5 листопада 1987 року, який видано Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Шаргородської районної Ради народних депутатів № 123 від 21 травня 1987 року (а.с. 13). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась (а.с. 23). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 2512/02-31 від 15 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті прабабки, оскільки позивач тривалий час не міг встановити факт родинних відносин між ним та прабабкою. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті прабабки, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне\~17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved