Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вищевказана цивільна справа. Позивач [PERSON] через свого представника подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 59003546 на виконання виконавчого напису від 26 квітня 2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., про стягнення з позивача заборгованості у загальному розмірі 25 281,00 грн та виконавчого збору у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки у межах виконавчого провадження вже накладено арешт на його земельну ділянку, яку приватний виконавець може в подальшому реалізувати. Виконавчий напис позивач вважає неправомірним, оскільки за його вчиненням кредитор звернувся з пропуском строків позовної давності. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що вказану заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити з огляду на таке. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. З кредитного договору від 17 квітня 2012 року вбачається, що позивач зобов`язувався повернути кредитну заборгованість до 16 квітня 2014 року включно. Проте стягувач за вказаним договором звернувся до нотаріуса у квітні 2019 року. У квітні 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 604, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 25281 грн. - загальна сума боргу, а також 8000 грн. з метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати. На виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем Кравцем В.В. відкрито виконавче провадження № 59003546. Враховуючи, що наведений вище виконавчий напис нотаріуса є предметом спору і в подальшому можливе визнання його судом таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову задовольнити.

Outcome: approved