Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Прайм-Девеломпмент» про визнання недійсним договору завдатку та відшкодування збитків, мотивуючи тим, що позивач 4 лютого 2013 року уклав з ТОВ «Сфера-Сіті» (правонаступником якого є ТОВ «Прайм-Девеломпмент») договір завдатку. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу завдаток у розмірі 58 000 грн. в рахунок укладення сторонами до 27 березня 2013 року попереднього договору щодо купівлі майнових прав на квартиру в об'єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS]. Позивач виконав зяті на себе зобов'язання та сплатив вказану суму завдатку. У зв'язку з не виконанням відповідачем зобов'язання щодо будівництва об'єкту нерухомості, позивач неодноразово звертався до нього зі заявами про повернення сплачених коштів. Враховуючи те, що договір завдатку не спрямований на настання реальних наслідків, позивач просив вказаний договір визнати недійсним та стягнути на його користь 109 344 грн., що складається зі сплачених коштів за договором завдатку та штрафних санкцій, а саме 3% річних та інфляційних втрат. Під час судового розгляду справі позивачем змінювались позовні вимоги. Просив стягнути з відповідача суму коштів у розмірі 163 993 грн. 56 коп., що складається з подвійної суми завдатку у розмірі 58 000 грн., 3% річних у розмірів 5 286 грн. 74 коп., інфляційних втрат у розмірі 42 706 грн. 82 коп. та 22 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що проявилась у душевних стражданнях позивача з приводу невиконання відповідачем умов договору (а.с. 55-57). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у його відсутність в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 4 лютого 2013 року позивач [PERSON] уклав з ТОВ «Сфера-Сіті» (правонаступником якого є ТОВ «Прайм-Девеломпмент») договір завдатку. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу завдаток у розмірі 58 000 грн. в рахунок укладення сторонами до 27 березня 2013 року попереднього договору щодо купівлі майнових прав на квартиру в об'єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Наслідки невиконання умов завдатку встановлені у ст. 571 ЦК України. Так, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Під час розгляду справ встановлено, що позивачем виконано умови договору завдатку та сплачено на рахунок ТОВ «Сфера-Сіті» 58 000 грн. (а.с. 11, 12). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, ухилився від укладення попереднього договору до 27 березня 2013 року купівлі майнових прав на квартиру в об'єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS]. Вказане стверджується заявою позивача про розірвання договору завдатку та повернення сплачених коштів, яка зареєстрована у ТОВ «Сфера-Сіті» 22 квітня 2013 року (а.с. 12). При цьому, підставою для подання такої заяви позивач зазначив, що йому із засобів масової інформації у середині березня 2013 року стало відомо, що ТОВ «Сфера-Сіті» не здійснює будівництво будинку, оскільки договір земельної ділянки, на якому планувалось будівництво багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] визнано недійсним. При цьому, ТОВ «Сфера-Сіті» погоджується на повернення сплачених коштів позивачем, але з причин розірвання договору зі сторони позивача (а.с. 15, 16). З урахуванням наведеного, визнання ТОВ «Сфера-Сіті» у листі від 13 червня 2013 року скасування декларації про початок будівельних робіт (а.с. 16), що призвело до неможливості ТОВ «Сфера-Сіті» виконати умови договору завдатку про укладення попереднього договору, суд погоджується з доводами позивача про те, що не укладення попередньо договору сталось з вини відповідача. Відповідно до п. 3.1. договору завдатку у разі не укладення договору у строк, зазначений у п. 1.1.1 договору зі сторони ТОВ «Сфера-Сіті» грошові кошти сплачені [PERSON] по цьому договору повертаються протягом 7 банківських днів з моменту отримання від [PERSON] письмової вимоги про повернення коштів. Тому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ «Сфера-Сіті» на користь [PERSON] 58 000 грн. сплаченого завдатку та 58 000 грн. додатково сплаченої суми у розмірі завдатку відповідно до ст. 571 ЦК України, а всього 116 000 грн. Відповідно до п. 3.3 договору застосування штрафних санкцій є правом сторін, а не їх обов'язком. Проте, які штрафні санкції у разі невиконання договору можуть бути застосовані до сторін умовами договору не визначено. Відповідно до ст. 571 ЦК України сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Поняття збитків визначено у ст. 22 ЦК України. Разом з тим, позивачем не ставиться питання про відшкодування збитків в порядку ст. 571 ЦК України. Натомість, позивач просить стягнути 3% річних та інфляційні за невиконання відповідачем грошового зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України. Враховуючи те, що за невиконання умов договору завдатку встановлена інша відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 571 ЦК України, то підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України немає. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Що стосується позовних вимог про стягнення коштів у відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки умовами договору завдатку не передбачено її відшкодування у разі порушення чи невиконання умов договору завдатку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 160 грн. пропорційно сумі задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial