Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

У первинно поданій позовній заяві позивач просила постановити рішення про визнання її власником розташованих по [ADDRESS] житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] її дядька [PERSON] . 20 січня 2021 року позивач в порядку ч.3 ст.49 ЦПК України в канцелярію суду подала позовну заяву у новій редакції зі зміненими підставами позову та просила визнати її власником 1/2 цього ж самого нерухомого майна за заповітом та іншу 1/2 частку за законом по праву представлення після смерті того ж спадкодавця. Вимоги обґрунтувала тим, що її дядько по материнській лінії [PERSON] за життя склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно їй та її матері [PERSON] порівну. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України, відсутні. Єдиним спадкоємцем по заповіту 1/2 майна [PERSON] являється вона. Її мати [PERSON] , як інший спадкоємець по заповіту, померла раніше свого брата [PERSON] , тому вибула із кола спадкоємців за заповітом. У зв`язку із цим право на спадкування іншої 1/2 частки спадкового майна [PERSON] здійснюється по закону. На день смерті [PERSON] спадкоємці першої черги за законом відсутні. Спадкоємцем другої черги була мати [PERSON] , яка померла раніше. Право на спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення має вона і її сестри [PERSON] та [PERSON] як діти його рідної сестри. [PERSON] та [PERSON] спадщину у встановленому законом порядку не прийняли і на неї не претендують, про що вказують у своїх заявах. Спадщину вона прийняла в порядку і строки, передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України, шляхом подання нотаріусу відповідної заяви. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , при цьому 1/2 спадкового майна спадкує за заповітом, а 1/2 за законом по праву представлення її матері [PERSON] .. Проте через відсутність реєстрації спадкового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами у державних органах у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус їй відмовив, тому реалізація її спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Технічним паспортом доводиться законність забудови спадкового будинку та відсутність у ньому самочинного будівництва. В підготовче засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Від Вишнівської сільської ради Любомльського району засобами електронного зв`язку надійшла заява про повне визнання позову та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву про визнання позову по суті спору і розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] про час і місце проведення підготовчого засідання була належним чином повідомлений, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти про вручення рекомендованого лист за трек-номером 4430102806084. Письмових пояснень щодо позову та заяв щодо процедури розгляду справи [PERSON] не подала. В заяві, доданій до позовної заяви у новій редакції зі зміненими підставами позову, зазначила про визнання позову по суті спору та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.1217, 1222, 1223, 1234, 1235, 1261, 1268, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог по суті спору. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати у виді судового збору слід покласти на відповідача. При цьому у зв`язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідача.

Outcome: approved