overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 липня 1998 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис №823. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народились син [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи в суді є повнолітнім, та сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 17 липня 1998 року між ним та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялась, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 1998 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис №823 (а. с. 4). Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] народились син [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи в суді є повнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони справи хоч і мешкають разом, проте шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Суд не вважає за можливе зберегти шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 104, 112 СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 листопада 2009 року між ним та відповідачем у справі [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1925. Від шлюбу з відповідачем у [PERSON] народилася донька [PERSON]., [INFO]. Позивач стверджував, що подружнє життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого подальше збереження сім'ї є неможливим. [PERSON] зазначив, що вони з [PERSON] не мешкають разом з квітня 2017 року, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд розірвати шлюб, укладений 27 листопада 2009 року між ним та [PERSON] Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб 10.10.2009 року. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Позивач вказує на те, що на даний час вони з відповідачкою не підтримують сімейних стосунків, так як несумісність їх характерів призвела до того, що їх сім»я припинила своє існування. Протягом останніх трьох років між ними постійно виникають непорозуміння з різних причин, які стають причиною постійних сварок та скандалів, вважав, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Адвокат та відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Шлюб між сторонами зареєстровано 10.10.2009 року Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 184. Позивач вказує на те, що сімейне життя із відповідачем не склалось. Шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, ч.1\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього кодексу, положення якої зазначають, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положенням ч. 2\~ст. 112 СК України\~визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, ст. ст.\~12,\~13,\~81,\~89,\~141,\~263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01 серпня 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 315. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги між ними, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 01 серпня 2016 року, Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 315. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], видане 01 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 315. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], видане 31 січня 2017 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 28. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги між ними, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, зазначивши про це в письмовій заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 12 червня 1999 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, про що зроблений актовий запис № 4. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги між ними, різних поглядів на сімейне життя. В сімї виникали сварки та скандали. Подружжя втратило кохання один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 12 червня 1999 року, Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 4. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 червня 1999 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 040308, видане 12 червня 1999 року Білківською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 4. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 151849, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 980. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння та поваги між ними, різних поглядів на сімейне життя. В сімї виникали сварки та скандали. Подружжя втратило кохання один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначив письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 листопада 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 487. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, втрати довіри, поваги та кохання. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають півтора роки, сім'ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 22 листопада 2008 року, виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 487 та стягнути з відповідача судові витрати. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 листопада 2008 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 073790, видане 22 листопада 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 487. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК № 138222, видане виконавчим комітетом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 18. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, втрати довіри, поваги та кохання. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, разом не проживають півтора роки. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, про що зазначив письмово в заяві. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 26 травня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 728. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. З ініціативи відповідача часто виникали сварки, свідком яких нерідко була дитина. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають, разом не проживають 1 місяць. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 26 травня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 728. Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 травня 2015 року [PERSON]та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 284514 , видане 26 травня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 728. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОК № 309890, видане Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 25 серпня 2015 року. Подружнє життя між ними виявилося неможливим, відсутності взаєморозуміння між ними, протилежних поглядів на шлюб та сім'ю. З ініціативи відповідача часто виникали сварки, свідком яких нерідко була дитина. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають, разом не проживають 1 місяць. Примирення ними не можливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до суду, який мотивує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2011 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який утримується нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі однієї третьої частини заробітку (доходу) відповідача, на утримання дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підтримала та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку. Заслухавши доводи позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2011 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року розірвали. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Дитина проживає з матірю чого не заперечує відповідач. Відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний та має змогу сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менш як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із заробітку (доходу). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів на одну дитину визначений законом, який становить одну четверту частину заробітку, і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дитини, її вік та матеріальне становище платника аліментів. Підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі однієї третьої частини заробітку відповідача позивач не довела, а суд таких не встановив. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 24 квітня 2010 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 36. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Сторони уклали шлюб 24 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, сторони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, їхня сімя існує лише формально. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved