Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 45 % зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків (а.с. 22). 22 листопада 2019 року позивач надала уточнену позовну заяву, у якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки - [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства, в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, на час непрацездатності останньої (а.с. 24-26). В обгрунтування заявлених вимог позивач послалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Їх донька є тяжко хворою дитиною, з самого дитинства має інвалідність та 6 листопада 2019 року [PERSON] була призначена перша «Б» група інвалідності. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року за заявою їх донька - [PERSON] визнана недієздатною та на цей час службою у справах дітей по Холодногірському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вирішується питання про призначення її опікуном доньки. Донька є непрацездатною. Ця обставина вимусила її навіть тимчасово звільнитися з роботи з жовтня 2019 року, вона має намір працевлаштуватися, але тяжкий стан здоров`я дитини позбавляє її можливості знайти таку роботу, заробіток від якої зможе задовольнити всі потреби їх доньки. Донька не тільки потребує постійного стороннього догляду, але і додаткових коштів на утримання, які пов`язані зі станом здоров`я (ліки, перебування на стаціонарному лікуванні, тощо). Відповідач за домовленістю надає кошти на утримання доньки у сумі 800 грн. Станом на сьогоднішній день вона пропонувала відповідачу збільшити суму необхідну на утримання доньки, однак відповідач не реагує на її пропозиції, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22 листопада 2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 27). 12 грудня 2019 року відповідач надав письмовий відзив по справі до Ленінського районного суду м. Харкова (а.с. 37-40). У відзиві відповідач просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Зазначив, що від шлюбу з позивачкою у них є донька [PERSON] , [INFO] . До досягнення нею повноліття, він добросовісно виплачував аліменти за рішенням суду та навідував дитину. З аналізу змісту ст. 198 СК України вбачається, що для виникнення обов`язків батька утримувати свою неповнолітню дитину необхідна наявність трьох умов: дитина є непрацездатною, дитина потребує матеріальної допомоги, батько має матеріальну можливість утримувати дитину. Їх донька має статус інваліда, отримує відповідну пенсію. Однак, розмір такої пенсії позивач не надала, тому позивачкою не доведено, що дитина потребує матеріальної допомоги, оскільки потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримку нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. На даний час, він не має можливості виплачувати аліменти у зв`язку з важким матеріальним становищем. Його посадовий оклад становить 4 173 грн., а заробітна плата після отримання соціального внеску та військового збору складає 3 317,54 грн. При цьому він має допомагати непрацездатним батькам, які потребують лікування та мають пенсії - сума у батька 1609,04 грн. і сума у матері 1703 грн. Допомогу, крім нього, надати нікому, оскільки його сестра є інвалідом другої групи і потребує допомоги. Відповідач зазначив також, що він приймає участь у забезпеченні дитини, купує необхідний одяг, робить подарунки. У відзиві просив звернути увагу на те, що позивач не має права на звернення до суду з даним позовом, оскільки її права чи інтереси не порушені та опікуном доньки вона не визнана, у зв`язку з чим [PERSON] не є належним позивачем в частині стягнення аліментів на користь повнолітньої доньки. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом з дитинства, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2019 року на час непрацездатності останньої. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки у розмірі 1 000 грн. щомісячно на час непрацездатності останньої. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 3560 (а.с. 12). Повнолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства та 6 листопада 2019 року медико-соціальна експертна комісія видала довідку серії 12 ААА № 975949, відповідно якої [PERSON] , [INFO] , була призначена перша «Б» група інвалідності та вона потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с. 16, 18). Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. Рішення набрало законної сили (а.с. 17). Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2019 року над недієздатною [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном її матір [PERSON] , [INFO] (а.с. 72-74). Кошти на утримання повнолітньої непрацездатної, недієздатної доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також ст. 182 СК України передбачно, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на посаді лаборанта у ННЦ «Інститут експериментальної і клінічної вет. медицини» та його сума доходу з липня 2019 року по грудень 2019 року з урахуванням утримання складає 19 905,22 грн., що підтверджується довідкою № 2 від 13.01.2020 (а.с. 62). Також встановлено, що відповідач має непрацездатних батьків-пенсіонерів - [PERSON] , який згідно довідки про доходи № 6337 9334 6436 6319 від 23.12.2019 за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 отримав пенсію у розмірі 9697,29 грн. (а.с. 64), а також мати [PERSON] , яка згідно довідки про доходи № 4187 4114 1461 6108 від 23.12.2019 за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 отримала пенсію у розмірі 10 064,83 грн. (а.с. 65). У судовому засіданні позивач зазначила, що з 12.10.2019 року вона не працює, оскільки донька потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Згідно довідки б/н від 04.11.2019, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Холодногірського району Харківської міської ради, [PERSON] призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» державну допомогу з 24.10.2019 по 30.11.2019 у розмірі 2346 грн. та з 01.12.2019 по 31.10.2021 у розмірі 2457 грн. (а.с. 75). Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, те, що відповідач після досягнення непрацездатною та недієздатною донькою-інваліда повноліття матеріальної допомоги на її утримання не надає, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров`я, інших дітей, непрацездатних дружини, дочки чи сина немає, однак має непрацездатних батьків, які перебувають на обліку в Київському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова в Харківській області та отримують пенсію за віком. Позивач не працює, оскільки доглядає повнолітню доньку [PERSON] , яка має інвалідність першої групи, потребує постійного стороннього нагляду та догляду, визнана судом недієздатною та над нею встановлена опіка. [PERSON] призначена державна соціальна допомога, інших доходів немає. Матеріальний стан позивача є незадовільним. Наведене свідчить про потребу позивача в наданні відповідачем їй матеріальної допомоги на утримання повнолітньої непрацездатної, недієздатної доньки, розмір якої позивачем встановлений у сумі 1000 грн. щомісячно. З даним розміром аліментів відповідач у судовому засіданні погодився та не заперечував проти їх виплати. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача до сплати на користь позивача на утримання непрацездатної доньки матеріальної допомоги щомісяця у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15 листопада 2019 року на час непрацездатності доньки. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved