Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги, які були збільшені в ході розгляду справи, позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № CL 58659 від 24.06.2008 р. (далі - договір), укладеного між позивачем та відповідачем договору, остання отримала кредит в сумі 37800,00 грн., зі сплатою відсотків та строк встановлених договором та додатковою угодою до нього. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 68715,88 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 31622,81 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 32 806,61 грн., заборгованості по підвищених відсотках - 4286,46 грн., та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, а у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суду пояснив, що, відповідно до умов додаткової угоди від 26.02.2009 р., строк користування кредитом за договором встановлюється до 25.05.2017 р. Крім того, позивачем надано невірний розрахунок заборгованості відповідача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що відповідно до умов кредитного договору та додаткової угоди, укладених між позивачем та відповідачем, остання отримала кредит в сумі 37800,00 грн., строком до 25.05.2017 р. зі сплатою 30,00 % річних за користування кредитом, а з 25.03.2009 р. - 25,00 % та з 25.03.2010 р. - 30,00 %. Крім того, умовами кредитного договору визначено додатково підвищену відсоткову ставку у розмірі 90 % яка сплачується у разі прострочення платежу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримала від позивача кошти в сумі 37800,00 грн. (а.с.12-13). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку (пеню), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно із розрахунком, заборгованість відповідача за договором становить 68715,88 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 31622,81 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 32 806,61 грн., заборгованості по підвищених відсотках - 4286,46 грн. (а.с.75-77). Відповідно роз'яснення до розрахунку заборгованості відповідача, в період з 24.06.2008 р. по 25.07.2008 р. відповідач своєчасно сплачувала платежі, а 25.08.2008 р. своєчасно не внесла платіж по кредиту, а тому їй було нараховано підвищені відсотки, надалі нарахування підвищених відсотків відбувалось за аналогією (а.с.83-84). Пунктами 9.1., 9.3. договору визначено, що кредитор може достроково витребувати погашення всієї суми кредиту у разі прострочення позичальником сплати щомісячного платежу або його частини та/або сплати інших грошових зобов'язань, строком більше 90 календарних днів та більше. Після направлення повідомлення кредитора про визнання терміну повернення кредиту таким, що настав, сукупна заборгованість позичальника, в тому числі непогашений залишок, кредиту та нараховані проценти, комісійні, податки та інші нарахування, вважаються простроченими та підлягають поверненню у терміни вказані у повідомленні. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що вимога до відповідача від 23.02.2012 р. про сплату всієї суми заборгованості була направлена 25.02.2012 р. Даючи юридичну оцінку доказам та поясненням представника позивача, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором № CL 58659 від 24.06.2008 р. року належним чином не виконувала, а отже зобов'язана повернути позивачу борг по кредитному договору в розмірі 68715,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 687,16 грн. (а.с.2,80).

Outcome: approved