Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», [PERSON], про визнання договору про надання споживчого кредиту від 19 серпня 2008 року та договору іпотеки від 19 серпня 2008 року недійсними. В обґрунтування вимог вказала, що спірні договори з Банком вона не підписувала і не укладала, грошові кошти від Банку не одержувала. В судовому засіданні позивачка зазначила, що з 2005 року є клієнтом ПАТ «УкрСиббанк» (далі по тексту - Банк), неодноразово у Світловодському відділенні №411 Банку отримувала кредити, де познайомилася з начальником вказаного відділення Банку [PERSON], та з якою у них склалися дружні і довірливі стосунки. У серпні 2008 року [PERSON] з метою запозичення 10000 грн., умовила її укласти з Банком кредитний договір для отримання кредиту, як запевняла її [PERSON] в сумі 10000 грн., та яка обіцяла повернути кредит за два роки. Довіряючи [PERSON] вона передала їй копії свого паспорту та ідентифікаційного коду для оформлення кредитного договору на вказану суму 10000 грн. Договір про надання Банком їй споживчого кредиту від 19 серпня 2008 року та будь-які інші документи пов'язані з оформленням кредиту вона не підписувала, і [PERSON] її з документами не знайомила. Грошові кошти по кредитному договору від Банку вона не отримувала. У лютому 2010 року на прохання [PERSON] у Кіровоградському відділенні «УкрСиббанку» вона підписала договір про реструктуризацію кредитного договору, проте документи на руки від [PERSON] та Банку вона не отримувала. Восени 2011 року на її запитання про стан погашення кредиту, оформленого на її ім'я, [PERSON] відповіла, що кредит не повністю погашений, та почала уникати розмов та зустрічей. Від інспектора з кредитування вона дізналася, що між нею - [PERSON] та Банком укладено кредитний договір, але не на 10000 грн., а на кредит в розмірі 24000 доларів США. Дізнавшись про вказане на її вимогу [PERSON] надала їй розписку, що зобов'язується повернути 24000 доларів США. Також, в зв'язку з вказаним у травні 2012 року вона звернулася до суду з позовом до Банку про визнання кредитного договору недійсним. Також, за її заявою Світловодською прокуратурою 21 липня 2012 року відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ч.4 ст.191 КК України. Договору іпотеки вона також не укладала, та не підписувала, про його існування дізналася лише на початку 2013 року одержавши поштою копію витягу з Державного реєстру іпотек. Пояснила, що не вносила оплату Банку на погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Представник позивача в судовому засіданні посилаючись на те, що [PERSON] кредитний договір та договір іпотеки не укладала, не підписувала, грошові кошти від Банку не одержувала, просив визнати спірні договори недійсними. Відповідачка [PERSON] в судове засідання для надання особистих пояснень не з'явилася, через свого представника надала заперечення проти позовних вимог в яких просила відмовити в позові. Зазначала, що у серпні 2008 року до очолюваного нею Світловодського відділення «УкрСиббанку» звернулася [PERSON] із заявою про надання споживчого кредиту в сумі 24 000 доларів США, та надала необхідний пакет документів. 19 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено кредитну угоду та [PERSON] отримала в касі Банку кошти в сумі 24000 доларів США. У вересні 2008 року [PERSON] добровільно надала їй в борг 24000 доларів США, пояснивши, що кошти отримані в кредит. Вона взяла від [PERSON] в борг вказані кошти та зобов'язалася самостійно повертати цей кредит та всі передбачені кредитним договором відсотки, а також написала розписку про те, що отримала від [PERSON] в борг вищевказану суму. Розписка долучена до матеріалів кримінального провадження. Підписавши 25 лютого 2010 року додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту від 19 серпня 2008 року з питання реструктуризації кредитного боргу [PERSON] визнала свою заборгованість перед Банком в сумі 24000 доларів США. Вказуючи, що [PERSON] самостійно уклала спірний кредитний договір, отримала в Банку кредитні кошти у вказаній сумі, та пропустила трирічний строк позовної давності, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що для задоволення позовних вимог відсутні підстави, так як кредитний договір та договір іпотеки з Банком уклала [PERSON], а [PERSON] лише запозичила у [PERSON] одержані в кредит кошти. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» в судовому засіданні 06 серпня 2014 року позов не визнав, зазначив, що вимоги [PERSON] є безпідставними так як вона уклала кредитний договір і договір іпотеки, а також додаткову кредитну угоду. Відповідач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі-Банк) про час і місце судового засідання повідомлялося судом у встановленому порядку неодноразово, проте представник відповідача до суду не з'явився, заперечень проти позову не надав. При цьому, Банк направив до суду лише клопотання про заміну сторони у справі його правонаступником ТОВ «Кей-колект» та зазначав, що 26 квітня 2012 року між Банком та ТОВ «Кей-колект» було укладено Договір факторингу №3 за умовами якого всі права та обов'язки за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11385260000 від 19 серпня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON], перейшли від АТ «УкрСибанк» до ТОВ «Кей-колект». В судовому засіданні досліджені такі докази: - Копія договору про надання споживчого кредиту №11385260000 від 19 серпня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON] щодо надання кредиту в сумі 24000 доларів США, зі строком його повернення до 19 серпня 2015 року, та платою за користування кредитними коштами в розмірі 15 відсотків річних. Зі змісту вказаного договору видно, що виконання зобов'язання [PERSON] за договором забезпечується заставою приміщення магазину, загальною площею 87,9 кв. метрів, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та є власністю [PERSON] - Копія договору іпотеки нерухомого майна від 19 серпня 2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і [PERSON], щодо забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №11385260000 від 19 серпня 2008 року. Договір іпотеки зареєстровано в реєстрі №1953 приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] заперечувала підписання нею вказаних договорів. - Копія заявки-анкети позивальника на отримання кредиту від 13 серпня 2008 року, оглянувши яку [PERSON] зазначила, що вказана анкета заповнена не нею а іншою особою, в тексті анкети містяться дані, які не відповідають дійсності, а саме: неправильно зазначено прізвище її чоловіка - [PERSON], а треба [PERSON]; неправильно зазначено дівоче прізвище, ім'я та по батькові її матері - [PERSON], а треба [PERSON]; неправильно зазначено її загальний стаж роботи 11 років, а треба було 8-9 років; зазначено, що кредит отримується на придбання б/у авто, що є абсурдним, заявка як і спірні договори не містить її підпису, а підписана іншою особою. - Копія додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту від 19 серпня 2008 року, зі змісту якої видно, що згідно Додаткової угоди №1 від 25 лютого 2010 року сторони домовилися, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватися як номер Договору, зазначений при його укладенні, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку. Також, позичальник зобов'язується протягом семи календарних днів надати довідку про підтвердження поточного фінансового стану, та докласти всіх необхідних зусиль, здійснити всі необхідні дії та укласти або забезпечити укладення відповідних договорів про внесення змін та/або додаткових угод до усіх договорів забезпечення, які були та/або будуть укладені у забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором щодо надання згоди осіб, які передали забезпечення за Договором, на зміну зобов'язання, обумовлену підписанням цієї Додаткової угоди. - Постанова Світловодського міжрайонного прокурора від 21 липня 2012 року про порушення кримінальної справи відносно [PERSON] щодо заволодіння коштами ПАТ «УкрСиббанку» в сумі 24 000 доларів США шляхом оформлення кредиту на свою знайому [PERSON] - Довідка слідчого СВ Світловаодського МВ УМВС Шаповала В.В. про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.4 ст.191 КК України щодо заволодіння грошовими коштами у серпні 2008 року начальником відділення №411 ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] в сумі 24000 доларів США шляхом оформлення кредитного договору через знайому [PERSON], що також підтверджується копією витягу з ЄРДР. У вказаному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілою. - Копія витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, з якої видно, що на нежиле приміщення в [ADDRESS], яке належить [PERSON] зареєстровано обтяження на підставі договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 19 серпня 2008 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 28 грудня 2012 року о 06 годині 30 хвилин. - Копія рукописної розписки такого змісту: «Я, [PERSON] должна [PERSON] сумму в размере 24000 (двадцять четыре тысячи долларов США). Обязуюсь вернуть в полном объеме 19.11.2011 подпись [PERSON]». - Копія договору факторингу №3 від 26 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення прав вимог, та Виписка з Додатку №1 (перелік Прав вимоги за кредитами) до Договору факторингу№3 від 26 квітня 2008 року, проте, що ПАТ «УкрСиббанк» продано право вимоги за Кредитним договором №11385260000 від 19 серпня 2008 року ([PERSON]) ТОВ «Кей-Колект». Заперечуючи укладення спірних Кредитного договору та договору іпотеки від 19 серпня 2008 року позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні наполягали на призначенні судово-почеркознавчої експертизи для доведення того, що вказані договори підписані не [PERSON] З метою проведення експертизи позивач та її представник, а також представник відповідачки [PERSON] в зв'язку з неявкою в судове засідання представника ТОВ «Кей-колект», який у судовому засіданні 06 серпня 2014 року зобов'язався надати оригінали спірних договорів для проведення почеркознавчої експертизи в судове засідання 12 серпня 2014 року, заявили клопотання про витребування від ТОВ «Кей-колект» оригінали спірних договорів від 19 серпня 2008 року. Ухвалою суду від 12 серпня 2014 року для забезпечення проведення судової почеркознавчої експертизи спірних договорів витребувано від відповідача ТОВ «Кей-колект» оригінали Договору про надання споживчого кредиту №11385260000 від 19 серпня 2008 року та Договору іпотеки нерухомого майна від 19 серпня 2008 року, укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], а також інші документи, які могли б містити почерк та підпис позивачки [PERSON] Зобов'язано ТОВ «Кей-колект» витребувані документи направити до суду до 27 серпня 2014 року. Як свідчать поштові повідомлення відповідачі ТОВ «Кей-колект» та ПАТ «УкрСиббанк» одержали ухвалу суду від 12 серпня 2014 року про витребування доказів 18 та 19 серпня 2014 року (а.с.130,132), проте витребуваних доказів - оригіналів спірних договорів та своїх представників до суду не направили, в зв'язку з чим 27 серпня 2014 року в судовому засіданні продовжена перерва до 22 вересня 2014 року для повторного витребування зазначених доказів. Повторно одержавши 09 вересня 2014 року копію ухвали суду про витребування доказів, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.139), ТОВ «Кей-колект» не надало до суду витребувані оригінали спірних договорів, проте клопотало про перенесення розгляду справи (а.с.140), в зв'язку з чим в судовому засіданні продовжено перерву до 16 жовтня 2014 року. Одержавши 02 жовтня 2014 року копію ухвали суду про витребування доказів, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.152), ТОВ «Кей-колект» не направило до суду витребувані оригінали спірних договорів для проведення почеркознавчої експертизи, проте клопотало про перенесення розгляду справи (а.с.153), в зв'язку з чим в судовому засіданні продовжено перерву до 25 листопада 2014 року. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 16 жовтня 2014 року застосовано заходи процесуального примусу до ТОВ «Кей-колект» у виді тимчасового вилучення доказів - оригіналів спірних договорів та інших документів з кредитної справи, для дослідження судом та призначення і проведення судово-почеркознавчої експертизи. В призначене на 25 листопада 2014 року судове засідання представник відповідача ТОВ «Кей-колект» черговий раз не з'явився, витребувані докази не надав, направив заяву про перенесення судового засідання на іншу дату (а.с.172). Як видно з постанови державного виконавця ВДВС Подільського райуправління юстиції м. Києва під час виконання ухвали суду від 16 жовтня 2014 року ТОВ «Кей-колект» за відомою адресою знаходження - не знайдено, в зв'язку з чим виконавче провадження закрито (а.с.191). Одержавши 10 грудня 2014 року судову повістку з копією ухвали суду про витребування доказів, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.205), ТОВ «Кей-колект» черговий раз не направило до суду витребувані оригінали спірних договорів для проведення почеркознавчої експертизи, явку свого представника у судове засідання, призначене на 18 грудня 2014 року не забезпечило, причини невиконання вимог суду та неявки представника до суду не повідомило. Заперечуючи укладення нею договору іпотеки від 19 серпня 2008 року позивачка [PERSON] в підтвердження, що вона спірний договір не підписувала, заявила клопотання про допит як свідка нотаріуса [PERSON], якою посвідчено спірний договір іпотеки та зареєстровано в реєстрі заборона на відчуження іпотечного майна (а.с.177). З наданої на запит суду (а.с.187) відповіді від 05 грудня 2014 року приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу [PERSON], який заміщає приватного нотаріуса [PERSON] на час перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, суд повідомлено, що 19 серпня 2008 року за реєстром №1953 договір іпотеки між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] не посвідчувався і заборона відчуження за реєстром №1954 на вбудоване нежитлове приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яке належить [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] не накладалася. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, її представника та представників відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON], і ТОВ «Кей-колект» - Кузнєцова О.В., дослідивши надані докази, встановивши обставини справи та відповідні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з таких підстав. Так, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні позивачка [PERSON] категорично заперечувала проти того, що 19 серпня 2008 року між нею і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено зазначені кредитний договір та договір іпотеки, посилаючись на те, що вона передала свій паспорт своїй знайомій - начальнику Світловодського відділення №411 «УкрСиббанку» [PERSON] на прохання останньої для оформлення кредитного договору на суму 10000 грн. Особисто вона договір про надання споживчого кредиту та договір іпотеки з ПАТ «УкрСиббанк» не укладала, їх не підписувала, грошові кошти в касі банку не одержувала, і про суму кредитного договору - 24000 доларів США дізналася лише восени 2011 року, після чого звернулася до суду та до Світловодської міжрайонної прокуратури. Надані позивачкою пояснення, з посиланнями на вище досліджені докази, дають суду підстави визнати, що 19 серпня 2008 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», від імені якого діяла начальник Світловодського відділення №411 Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») [PERSON], укладено договір №11385260000 про надання [PERSON] споживчого кредиту в сумі 24000 доларів США, зі строком його повернення до 19 серпня 2015 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 15 відсотків річних. При цьому, від імені позичальника [PERSON], будучи в довірливих з нею стосунках, проте зловживаючи її довірою та ввівши останню в оману щодо суми кредитного договору, вказаний кредитний договір підписала також начальник Світловодського відділення №411 Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») [PERSON], яка і отримала від очолюваного нею відділення Банку кредитні кошти в сумі 24000 доларів США для особистого використання. Вказаний факт доводить і надана [PERSON] розписка про те, що вона зобов'язується повернути [PERSON] борг в сумі 24000 доларів США у строк до 19 листопада 2011 року. Відповідачка [PERSON] ухилившись від особистої участі в судовому засіданні не спростувала викладені [PERSON] доводи. При цьому, суд враховує, що [PERSON] надаючи вказану розписку [PERSON] тим самим визнала, що вона особисто погашала частково перед Банком кредитну заборгованість, залишок якої становить, як видно з довідки слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження стосовно [PERSON], 19992,72 доларів США (а.с.43,145,162). У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором [PERSON], діючи одноособово від імені Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та від імені [PERSON], оформила та підписала договір іпотеки нерухомого майна від 19 серпня 2008 року, згідно якого позичальник, вона ж іпотекодавець - [PERSON] нібито передає, а Банк приймає в іпотеку вбудоване нежитлове приміщення житлового будинку загальною площею 87,9 кв. метрів, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яке є власністю [PERSON] Вказаний договір іпотеки посвідчено нібито приватним нотаріусом [PERSON] Проте, судом з достовірністю встановлено, що приватним нотаріусом [PERSON] зазначений договір іпотеки не посвідчувався, обтяження в реєстр іпотек не вносилося, що доводить обґрунтованість доводів [PERSON] про те, що вона не підписувала і вказаний договір іпотеки. Доводи [PERSON] про те, що вона не підписувала спірні договори від 19 серпня 2008 року підтверджують у своїй єдності та сукупності і інші матеріали справи. Так, з метою перевірки доводів позивача шляхом призначення судово-почеркознавчої експертизи, судом вживалися заходи для підготовки і проведення експертизи, неодноразово направлялися відповідачу ТОВ «Кей-колект», який є правонаступником ПАТ «УкрСиббанку» ухвала суду від 12 серпня 2014 року про витребування оригіналів спірних договорів, вживалися заходи процесуального примусу. Суд враховує, що висновки судово-почеркознавчої експертизи необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Відповідачі, як ПАТ «УкрСиббанк» так і його правонаступник ТОВ «Кей-колект» про витребування оригіналів спірних договорів були обізнані, проте на неодноразові вимоги не надали суду для проведення судово-почеркознавчої експертизи названі оригінали договорів, також до суду своїх представників для спростування позовних вимог не направили. При таких обставинах суд робить висновок про ухилення від участі в експертизі відповідача ТОВ «Кей-колект», в розпорядженні якого знаходяться докази - оригінали спірних договір, і які підлягали безпосередньому експертному дослідженню. Суд у відповідності до вимог статті 11 ЦПК України попереджав сторони про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, проте, відповідачі так і не надали в судовому засіданні жодного доказу для спростування доводів позивачки. Отже, у відповідності до положень ч.1 ст.146 ЦПК України неможливість проведення судово-почеркознавчої експертизи через ухилення відповідача ТОВ «Кей-колект» від подання до суду оригіналів оспорюваних правочинів для призначення та проведення експертами експертизи, дає суду підстави визнати факт, що оспорювані кредитний договір та договір іпотеки від 19 серпня 2008 року [PERSON] особисто не підписувала. Вказаний факт доводиться також такими обставинами, як ухилення відповідачки [PERSON] від надання суду особистих пояснень про обставини укладення оспорюваних договорів, наявність розписки [PERSON] про її обов'язок повернути [PERSON] 24 000 доларів США, розслідування кримінального провадження щодо [PERSON], відомості приватного нотаріуса [PERSON] про те, що нотаріусом не посвідчувався спірний договору іпотеки від 19 серпня 2008 року між АІКБ «УкрСиббанк» та [PERSON] Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення суду має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Досліджені судом докази підтверджують факт не укладання особисто [PERSON] спірних договорів з Банком, та враховуючи, що без забезпечення відповідачем доказів для проведення судово-почеркознавчої експертизи провести таку експертизу неможливо, а доказів, які б підтверджували, що спірні договори підписані [PERSON] та спростовували б пояснення [PERSON] відповідачами суду не надано, суд приходить до висновку про можливість визнання факту, що спірні договори споживчого кредиту та іпотеки від 19 серпня 2008 року [PERSON] не підписувала, отже не укладала їх, і грошові кошти від Банку не отримувала. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) правочину вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу. У статті 203 ЦК України наведені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема такою вимогою є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Оцінивши належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка кредитний договір та договір іпотеки не підписувала, то відповідно не було її внутрішньої волі на укладення цих договорів, що є підставою для визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект», [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню по 81 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved