Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман - К», по якому просила: -стягнути з ТОВ «Флагман - К» (код ЄДРПОУ - 36155412), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Старорізнична, 28, на користь [PERSON] (ідентифікаційний код - [NUMBER]) 4 187,39 грн., що набуто без достатньої правової підстави. Стягнути з ТОВ «Флагман - К» (код ЄДРПОУ - 36155412), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Старорізнична, 28, на користь [PERSON] (ідентифікаційний код - [NUMBER]) судові витрати у розмірі 3 704,8 грн., з яких судовий збір складає 704,8 грн., витрати на професійну правничу допомогу складають 3 000 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 січня 2014 року за заявою ТОВ «Флагман - К» стягнуто з [PERSON] суму боргу за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 30 976,51 грн. та судові витрати в розмірі 154,88 грн за судовим наказом. [PERSON] звернулася із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014 року судовий наказ від 06 січня 2014 року, виданий за заявою ТОВ «Флагман - К», яким стягнуто з [PERSON] суму боргу за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 30 976,51 грн. та судові витрати в розмірі 154,88 грн., скасований. У квітні 2017 року під час отримання позивачем документів було встановлено, що з її пенсії стягуються кошти за постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свидерської М.Г.. Так, 12 листопада 2014 року була винесена постанова №В-5/1717 (на підставі судового наказу від 28 лютого 2014 року N9523/38/14) про стягнення з пенсії [PERSON] коштів на погашення заборгованості.Тобто, виконавче провадження було відкрито після скасування судового наказу без відома та повідомлення [PERSON], яка не знала та не могла знати про існування судового наказу, постанови ДВС про стягнення з неї коштів. [PERSON] є людиною похилого віку, хворою, пенсію отримують на картку її родичи. Тому, вона не знала, що з її пенсії відраховують кошти на користь ТОВ «Флагман - К». Тим більше, з її пенсії проводяться відрахування зовсім по іншим питанням. Виходить, що ТОВ «Флагман - К» надав до виконавчої служби завідомо недостовірні документи для отримання коштів [PERSON], що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 січня 2014 року за заявою ТОВ «Флагман - К» стягнуто з [PERSON] суму боргу за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 30 976,51 грн. та судові витрати в розмірі 154,88 грн за судовим наказом. [PERSON] звернулася із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014 року судовий наказ від 06 січня 2014 року, виданий за заявою ТОВ «Флагман - К», яким стягнуто з [PERSON] суму боргу за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 30 976,51 грн. та судові витрати в розмірі 154,88 грн., скасований. У квітні 2017 року [PERSON] переводила свою пенсію з пенсійного фонду Суворовського району м. Одеси до пенсійного фонду Приморському району м. Одеси в зв'язку зі зміною місця проживання. Під час отримання документів було встановлено, що з її пенсії стягуються кошти за постановою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свидерської М.Г. Так, 12 листопада 2014 року винесена постанова №В-5/1717 (на підставі судового наказу від 28 лютого 2014 року N9523/38/14) про стягнення з пенсії [PERSON] коштів на погашення заборгованості. Тобто, виконавче провадження було відкрито після скасування судового наказу без відома та повідомлення [PERSON], яка не знала та не могла знати про існування судового наказу, постанови ДВС про стягнення з неї коштів. [PERSON] є людиною похилого віку, хворою, пенсію отримують на картку її родичи. Тому, вона не знала, що з її пенсії відраховують кошти на користь ТОВ «Флагман - К», у зв'язку з чим, [PERSON] звернулася до державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свидерської М.Г. із заявою про повернення грошових коштів. У липні 2017 року поштою [PERSON] отримала лист державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свидерської М.Г. від 28 травня 2017 року №15856, згідно з яким, ТОВ «Флагман - К» запропоновано повернути кошти [PERSON] До теперішнього часу кошти позивачу не повернуті. Згідно зіст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином судом встановлено, що відповідач набув грошові кошти позивача в сумі 4 187,39 грн. без достатньої правової підстави. А відтак, зобов'язаний повернути їх позивачу. Щодо вимог позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман - К» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн., суд зазначає наступне. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано упункті 2частини третьої статті 79,статтях 84,88,89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У матеріалах справи наявна квитанція № 0001753 від лютого 2018 року на суму 3000,00 гривень. Між тим, з даних документів суд не вбачає, що кошти в сумі 3000,00 грн. були сплачені позивачем за правову допомогу, надану саме в рамках даної цивільної справи. Також, суд не вбачає з чого виходив представник позивача, визначаючи саме такий розмір вартості його послуг. У матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, обґрунтований розрахунок витрат на правову допомогу, у зв'язку із чим суд вважає дані вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимогст. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК Українипередбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: partial