Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Глушко Ліана\~Володимирівна,про встановлення факту володіння та визнання права власності в порядку спадкування та приватизації. Посилаючись у позові на те, що [INFO] помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина, з урахуванням часток інших спадкоємців, зазначених ним в позові, просив: - встановити факт володіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності квартирою [ADDRESS] у розмірі по 1/3 частині кожним. - визнати за [PERSON] право власності в порядку приватизації на 1/3 частину, а також в порядку спадкування за законом на 1/3 частину зазначеної вище квартири; - визнати за [PERSON] право власності в порядку приватизації на 1/3 частину зазначеної вище квартири. В судове засідання позивачі не з'явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у якій вона позов підтримала і просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання уповноважених представників не направив, повідомлявся належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають сина [PERSON] [PERSON] помер [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей 10 березня 2016 року зроблено відповідний актовий запис № 4089, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 березня 2016 року (а.с. 20). Відповідно до заповіту від 20 січня 2011 року [PERSON] на випадок його смерті заповів все майно, де б воно і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день моєї смерті буде йому належати та на що, він законом, буде мати право, заповів своїй дружині [PERSON], [INFO] (а.с. 14). 01 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. із заявою про прийняття спадщини і заведена спадкова справа №19/2016 після померлого [PERSON], однак, їй було відмовлено з підстав того, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло співвласником спірної квартири є [PERSON], який є батьком померлого. Отже вказана особа звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в межах 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, визначеного ч. 1 ст.1270 ЦК України. Однак, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 20 лютого 2007 року, [PERSON], [INFO], уроженець міста Новочеркаськ Ростовської області, помер [INFO] в місті Москва (а.с. 19). Таким чином судом достовірно встановлено, що [PERSON] на момент приватизації спірної квартири помер, а отже не міг і не мав стати співвласником квартири. Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Згідно зі ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При цьому як зазначалось вище [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч.3 ст.61 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначено у ст.57 СК України, до якого, зокрема належить: 1)- майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3)майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення) внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну (ч.5 ст.1266 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved