Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

У лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і мають від даного шлюбу неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею /позивачкою/ та знаходиться на її утриманні. Крім того, їх спільна з відповідачем донька, починаючи з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року навчається на денній формі навчання у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства на підставі Договору від 31 серпня 2017 року, укладеного між [PERSON] в інтересах дочки [PERSON] та директором вказаного навчального закладу, загальна вартість навчання становить 43\~400 грн. Відповідач сплатив лише за перший семестр навчання дочки і надалі оплачувати навчання відмовляється, не підтримує з дочкою ніяких відносин, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не спілкується з нею, фінансової допомоги не надає. Оскільки відповідач ухиляється від утримання доньки, згоди з останнім щодо розміру аліментів не досягнуто, станом на сьогоднішній вона /позивачка/ не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за іншою малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], і іншого доходу, окрім соціальних виплат на дитину, вона не має, їй самій важко матеріально забезпечувати їх з відповідачем спільну дитину, то просила стягнути з [PERSON] на її /позивачки/ користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи від дня звернення з даним позовом до суду, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно, суду пояснив, що сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі він не має змоги, оскільки на даний час він ніде не працює, 29 серпня 2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] /після шлюбу [PERSON]/ Є.В. і 21 лютого 2018 року у них народилася дочка [PERSON], а відтак на його /відповідача/ утриманні перебувають на даний час непрацездатна дружина [PERSON], неповнолітній син останньої [PERSON], [INFO], та їх з [PERSON] спільна малолітня донька [PERSON]. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року навчається на денній формі навчання, за спеціальністю «Право» у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства на підставі договору № 43-ПВ д/9 від 31 серпня 2017 року, що підтверджується матеріалами справи /а.с.7-10/ та визнається сторонами. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання їх спільної з позивачкою дитини та частково визнав позов, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., що становить майже ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /1860 грн. :2/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 7 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, що він /[PERSON]Ю./ заперечує, на даний час він ніде не працює і на його утриманні перебуває інша малолітня дитина донька [PERSON], [INFO], та непрацездатна дружина [PERSON] /а.с.23-35/, то в іншій частині в позові суд вбачає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: partial