Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 29 вересня 2006 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова 20 грудня 2016 року. Від шлюбу 23 січня 2007 року народилася донька [PERSON]. Дитина мешкає з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач мешкає окремо, іноді зявляється до дитини, але матеріальної допомоги не надає, обмежуючись несуттєвими подарунками. У добровільному порядку й належним чином брати участь у матеріальному забезпеченні дитини відповідач наміру не має. Їй одній дуже важко забезпечити дитині належні умови існування. Зазначила також, що їй відомо, що відповідач офіційно ніде не працевлаштований, але володіє технічними спеціальностями та працює в сфері будівництва, де заробітні плати досить високі і складають не менше 10 000 гривень. Інших дітей у відповідача не має. Донька додатково займається англійською мовою, відвідує гурток танців. Крім того, донька часто хворіє простудними захворюваннями, через що вони постійно звертаються до лікарів та купують ліки, тому вважає, що достатньою та обєктивною сумою для розміру аліментів буде 2 000 гривень щомісяця. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити частково в сумі 800 грн. Пояснив, що відповідач офіційно не працевлаштований, оскільки не може знайти постійну та добре оплачувану роботу. Відповідач має нерегулярний сезонний дохід. Так, у весняно-літній період та осінній період він неофіційно працював на будівельних роботах, а в період з листопада 2016 року по даний час він взагалі не працює, оскільки будівельні роботи заморожені, та на теперішній час він знаходиться на утриманні своїх батьків. Представник зазначив також, що відповідач постійно зустрічається з донькою, цікавиться її долею та в силу своїх фінансових можливостей надає їй матеріальну допомогу самостійно та з допомогою батьків, що свідчить про те, що він приймає участь у вихованні та утриманні доньки. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав письмові заперечення на позов, у яких просив позовні вимоги задовольнити частково, виходячи зі встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Суд, вислухавши пояснення і доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлене наступне. 20 грудня 2016 року рішенням Ленінського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 2). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 076614, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції 13.02.2007 року, актовий запис № 540 (а.с. 3). У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується копією висновку від 10 лютого 2017 року (а.с. 5). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані забезпечувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобовязання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або в твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, встановлений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути з часом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоровя будь-кого з них. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, такий що змінюється доход, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Як вбачається зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно довідки про доходи № 13 від 14.03.2017 року встановлено, що [PERSON] працює лікарем терапевтом в ТОВ НВП «Страж-Інвест». Загальна сума доходу за період з січня 2016 року по грудень 2016 року включно склала 17 438 грн. 80 коп, а за період з січня 2017 року по лютий 2017 року склала 3200 грн. (а.с. 23-24). З пояснень представника відповідача було встановлено, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний сезонний дохід на будівельних роботах, та надав дані про середню номінальну заробітну плату за видами економічної діяльності у 2017 році, згідно яких середня заробітна плата у сфері будівництва становить 6\~624 грн., а не 10\~000 грн. як про це у позові зазначає позивач. Згідно Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року складає 1689 грн. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі ? від середньої заробітної плати у сфері будівництва, а саме: 6624*0,25 (1/4) = 1\~656 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 640 грн. Відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial