Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «ФідоБанк» (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором № 953 від 08 лютого 2008 року. Свій позов обґрунтовує тим, що 08.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «СЕБ Банк» (далі ВАТСЕБ Банк, а також Банк), правонаступником прав та обовязків якого є позивач ПАТ «ФідоБанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №953, за умовами якого Банк надав відповідачу 1 кредит в іноземній валюті в розмірі 85000,00 доларів США, із строком користування до 07.02.2028 року, із плаваючою відсотковою ставкою (розрахована як сума значення LIBOR та фіксованого відсотку, який складає 4,6% річних). Також 08.02.2008 року ВАТ «СЕБ Банк» і [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до умов якого остання зобовязалася відповідати перед Банком за належне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник. Банк свої зобовязання за вказаним вище кредитним договором виконав повністю, надав відповідачу 1 кредит у визначеній договором сумі. У порушення умов договору Позичальник своїх зобовязань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 01.02.2017 року заборгованість відповідача 1 за кредитним договором складає 64350,23 доларів США, що станом на 01.02.2017 року, згідно офіційного курсу Національного Банку України еквівалентно 1742574,31 грн. та пеня в розмірі 10688, 07 грн.. Виходячи з наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так, судом встановлено, 08.02.2008 року між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФідоБанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 953, згідно умов якого, Банк надає Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 85000,00 доларів США, строком остаточного повернення до 07.02.2028 року, зі сплатою плаваючої відсоткової ставки, яка розраховується як сума значення LIBOR та фіксованого відсотку, який складає 4,6% річних, для придбання нерухомого майна, а саме квартири № 38, що розташована в будинку № 3 по Русанівському бульварі в м. Київ. (п. 2 розділу 1 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 розділу № 2 кредитного договору Позичальник зобовязувався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом. Як вбачається з матеріалів справи 04.02.2009 року, між банком та відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 953 від 08.02.2008 року, згідно якої внесено зміни до п. 2 розділу 1 та п. 2.8. Кредитного договору. Відповідно до яких сторонами було змінено: графу «Поточний/Картковий рахунок» п. 2 Розділу 1 Кредитного договору на «Поточний рахунок Позичальника»; графу «Поточний рахунок Позичальника» п. 2 Розділу 1 Кредитного договору на «Рахунок « 26200008044168, що відкритий Позичальником у Банку для обслуговування кредитної заборгованості»; графу «Договір банківського рахунку» п. 2 Розділу 1 Кредитного договору на «Договір « 2620008044168/840 від 24.11.2008 року банківського рахунку для обслуговування кредитної заборгованості в іноземній валюті»; п. 2.8. Кредитного договору щодо дострокового повернення Кредиту за ініціативою Позичальника. Як встановлено судом, позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином про, що свідчить Виписка по особовому рахунку за 08.02.2008 рік ф.281 про видачу [PERSON] грошових коштів готівкою згідно кредитного договору № 953 від 08.02.2008. (а.с.16). Однак, [PERSON]Є, після отримання кредитних коштів своїх зобов'язання визначені кредитним договором не виконує, порушивши умови погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між тим, як встановлено судом в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору між позивачем та відповідачем 2 [PERSON] було укладено Договір поруки № 953. За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За умовами п. п. 1.1, 1.2 договору поруки остання зобовязалася відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником його зобовязань за зазначеним кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань. Поручитель і Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники. Як передбачено пунктом 5.2.2. Кредитного договору, Банк вразі неналежного виконання умов Договору має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та виконання Боргових зобовязань у порядку, передбаченому п. 2.9. цього Договору. Як вбачається з матеріалів справи позивач направляв на поштову адресу відповідача 1 та відповідача 2 вимоги про дострокове погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, однак в установлений строк їх не було виконано. (а.с.37-40). У звязку з порушенням умов Кредитного договору станом на 01.02.2017 року внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобовязань, останній має перед ПАТ «ФідоБанк» заборгованість на загальну суму 64350,23 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1742574,31 грн., та заборгованість за пенею у розмірі 10688,07 грн.. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ФідоБанк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а тому враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за вказаним договором у розмірі 64350, 23 доларів США, що еквівалентно 1742574,31 грн. та пеню в розмірі 10688 ,07 грн.. Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 26298 грн. 94 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 400216953 від 10.03.2017 року. (а.с. 61). На підставі викладеного вище,

Outcome: approved