Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 23 лютого 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №214. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. На протязі останніх років шлюбні відносини між сторонами існують лише формально та фактично припинені з 24.02.2016 року. Позивачка співмешкає з іншим чоловіком [PERSON] , та в них [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] , але так як вона перебуває в шлюбі, відповідача записали батьком дитини. Позивач просила шлюб розірвати з причин неможливості подальшого перебування у шлюбних відносинах. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, відповідно до наданої заяви просили розглядати справу за їх відсутності. Просять позов задовольнити та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце, дату, час розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2016 року який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №214 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.6). Подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим, сторони втратили почуття любові друг до друга, погіршились взаємовідношення, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між сторонами існують лише формально та фактично припинені з 24.02.2016 року. Дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і дружини та збереження даної родини суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, суд, враховуючи стійке волевиявлення сторін направлене на розірвання шлюбу та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Спір про майно відсутній. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved