Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У листопаді 2020року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Володимирівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку ,у\~в якому вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31 січня 2002 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0.15 Га належної дарувателеві [PERSON] (яка [INFO] померла), на праві приватної власності у відповідності з Держактом серії МК № 1604 виданого 07.10.1997 року Володимирівською сільською радою, та зареєстрований там же за № 77 в Книзі записів Держактів. Вказаний договір викладений на бланку серії АЕ1 № 783677 та зареєстрований в реєстрі за№ 325 приватним нотаріусом Рожко О.О. 31.01.2002 року. Зважаючи на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а тому [PERSON] просила визнати її власником земельної ділянки, кадастровий номер 4823681400:25:025:0001 площею 0,1495 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позов позивача підтримав та просив суд його задовольнитити. Представник відповідача Володимирівської сільської ради\~ в судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі позивачки та представників сторін, оскільки матеріали справи містять усю інформацію, необхідну для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов висновку про можливість застосування передбачених\~ст.\~206\~ЦПК України \~наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема, судом встановлено, що 31 січня 2002 року [PERSON] (даруватель) і [PERSON] (обдарована) уклали договір дарування жилого будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 0.15 Га належної дарувателеві на праві приватної власності у відповідності з Держактом серії МК № 1604 виданого 07.10.1997 року Володимирівською сільською радою, та зареєстрований там же за № 77 в Книзі записів Держактів. Вказаний договір викладений на бланку серії АЕ1 № 783677 та зареєстрований в реєстрі за№ 325 приватним нотаріусом Рожко О.О. 31.01.2002 року. Згідно Державного акту серії МК № \~ \~ \~ \~1604 виданого 07.10.1997 року Володимирівською сільською радою та зареєстрованого там же за № 77 за [PERSON] , тобто попереднім власником, (яка [INFO] ), мешкала в [ADDRESS] , що їй передано у власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,15 Га на території с. Володимирівка Володимирівської сільської ради. Згідно реєстраційного посвідчення Казанківського БТІ-житловий будинок розташований у [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договорі дарування від 31.01.2002 року № 325 та записано в реєстрову книгу № 131 січня 2002 року. [PERSON] померла [INFO] , згідно довідки Володимирівської сільської ради вих.№ 850-02-16-01 від 07.09.2020 року, та похована на кладовищі в с.Володимирівна Казанківського району Миколаївської області. Згідно розпорядження Володимирівської сільської ради № 9-Р від 16.02.2016 року «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал- соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки»» - у с. Володимирівка вулицю Радянську перейменовано на вулицю Центральна. Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 4802851592016 від 08.12.2016 року - земельна ділянка кадастровий номер 4823681400:25:025:0001 за адресою [ADDRESS] , площею 0,1495 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві власності зареєстрована за [PERSON] . Наявність права власності земельної ділянки кадастровий номер 4823681400:25:025:0001 площею 0,1495 га [PERSON] , яка померла [INFO] , розташованої за адресою [ADDRESS] , підтверджено згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4802851592016 від 08.12.2016 року. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 09 квітня 1998 року Казанківським РВУМВС України в Миколаївській області [PERSON] народилася [INFO] с. Володимирівка Казанківського району Миколаївської області. Право власності позивача на будинок за адресою [ADDRESS] , підтверджено договором дарування жилого будинку від 31 січня 2002 року серії АЕІ № 783677 , який зареєстрований в реєстрі за № 325 приватним нотаріусом Рожко О.О. 31.01.2002 року, а також згідно реєстраційного посвідчення Казанківського БТІ внесеним в реєстрову книгу під № 1 від 31 січня 2002 року. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер 4823681400:25:025:0001 площею 0,1495 га, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , та значиться за нею відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4802851592016 від 08.12.2016 року і призначеній для його обслуговування, однак, позивач набув права власності лише на будинок, а оформити право власності не має можливості у зв`язку зі смертю власниці земельної ділянки кадастровий номер 4823681400:25:025:0001 [PERSON] .. Відповідно до\~ст. 30 ЗК України 1990 року\~(чинного на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених\~статтею 67 цього Кодексу\~і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Разом з тим, згідно п.п. ґ п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~(далі\~постанова Пленуму) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати\~ст. 30 ЗК\~до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. При вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з`ясовувати, зокрема, чому це питання не було визначено в договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження (п. 18-1 постанови Пленуму). Судом встановлено, що на час виникнення спірних відносин законом було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами від відчужувача до набувача автоматично переходило і право власності або право користування земельною ділянкою, наданою відчужувачу для будівництва та обслуговування цього майна, без укладення окремого договору відносно ділянки.\~Можливість укладення між відчужувачем і набувачем окремого договору щодо права набувача на земельну ділянку на час розгляду справи втрачена. Реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням свідчить саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, який існував до його відчуження. З огляду на викладене, у зв`язку з набуттям позивачем [PERSON] на законний підставах житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS] , до останньої, разом з правом власності на житловий будинок, перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими, а її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання її власником спірного майна.

Outcome: approved