overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 19 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] .Проте подружнє життя сторін не склалося, у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, збереження їх шлюбу неможливе. Тому просить розірвати їх з відповідачем шлюб, зареєстрований 19 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 14. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала до суду заяву , в якій просить справу розглянути по суті у її відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує у розгляді справи в заочному провадженні, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище- [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча завчасно повідомлявся про час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем у них різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. З урахуванням установлених обставин суд не знаходить підстав для надання сторонам строку на примирення, а подальше перебування їх у шлюбі суперечать інтересам кожного. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над нею опіки. 08.07.2016 року до суду надійшло подання Органу опіки та піклування Виконавчого комітету ХМР про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], та призначення опікуном [PERSON], [INFO] Заявник [PERSON] заявила про можливість судового розгляду за її відсутністю, позовні вимоги підтримала повністю. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.03.2016 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова була призначена стаціонарна судова-психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 357 від 10.05.2016 року [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірного розумового відхилення, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 19-21). Заявниця, а також Орган опіки та піклування ВК ХМР просили встановити опікуном для [PERSON], [INFO] [PERSON], яка є її матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 465853 від 20.07.1989 року (а.с. 6). Довідкою до акту огляду МСЕК (серія ХАР-06 № 033309) встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи з дитинства, та є непрацездатною (а.с. 7). Таким чином, з матеріалів справи слідує, що [PERSON], [INFO], є недієздатною та потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно частині 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. 08.07.2016 року до суду надійшло подання Органу опіки та піклування Виконавчого комітету ХМР про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], та призначення опікуном [PERSON], [INFO] (а.с. 23-24). Відповідно до\~ст.63 ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними,\~\~можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Оскільки заявником та третьою особою суду доведені обставини про необхідність встановлення опіки над донькою [PERSON], [INFO], та визначена доцільність призначення [PERSON], [INFO], її опікуном, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, визнати недієздатною [PERSON], [INFO], та встановити опіку над недієздатною [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON] її опікуном. На підставі ст.ст.\~39,\~60,\~63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над нею опіки. Заявник [PERSON] та представник третьої особи - Відділу опіки і піклування Московського району ХМР просили задовольнити заяву. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.03.2016 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова була призначена стаціонарна судова-психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 305 від 18.04.2016 року [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірного розумового відхилення, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 50-53). Заявниця просила встановити опікуном для [PERSON], [INFO] [PERSON], яка є її матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 072502 від 21 травня 1998 року (а.с. 3). Випискою з амбулаторної картки [PERSON] зроблено висновок про те, що остання потребує в постійному догляді (а.с. 7). Таким чином, з матеріалів справи слідує, що [PERSON], [INFO], є недієздатною та потребує встановлення над нею опіки. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України , над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно вимог ст.60 ЦК України , суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . На час розгляду цивільної справи , на адресу суду подань органу опіки та піклування про призначення над [PERSON] , [INFO] опікуна не надходило. Як вбачається з вимог ст .ст. 65,66 ЦК України , до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника , опіки або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування .Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення , не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. На підставі ст.ст.\~39,\~60,\~63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку і призначити її [PERSON] її опікуном посилаючись на те, що її дочка [PERSON] є інвалідом першої Б групи з дитинства, внаслідок психічного захворювання, вона не може самостійно піклуватися про себе та потребує постійного догляду, не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила задовольнити її заяву. В судове засіданні заявниця не з'явилася, надала заяву, якій просила розглядати справу у її відсутність, вимоги викладені у заяві, підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Орган Опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно висновку № 301 судової психіатричної експертизи [PERSON], [INFO], страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості /F 71.0/, внаслідок якого вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати їмі. Згідно ст. 39 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати недієздатною і над нею слід встановити опіку на підставі ч.1 ст. 41 ЦК України. Як слідує із вимог ст. ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обовязки та визнаними судом недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання його недієздатним і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із подання № 2678/02.02.01-22/09/14/15 від 21.12.2015 року та з витягу протоколу № 9 від 16.12.2015 засідання Опікунської ради виконавчого комітету Миколаївської міської ради, заявник рекомендований як кандидатура опікуна над [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду с позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту приналежності право установчого документу та визнання права власності в порядку прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON], [INFO], уродженка м. Тулун, Іркутської області. Після її смерті відкрилося право на спадкове майно, тобто на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцем є тільки вона, її рідна дочка. В зв'язку з тим, що були розбіжності у прізвищі, її прізвище [PERSON], а матері [PERSON], рішенням Тернівського районного суду від 07.10.2015 року було встановлено факт родинних відносин між нею та померлою [PERSON] Коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на квартиру [ADDRESS] м [PERSON] виявилися розбіжності, в договорі міни від 17.05.1994 року та в технічної документації на квартиру. В договорі міни від 17.05.1994 р. в п. 1 розмір загальної площі квартири [ADDRESS] складає 54,20 кв.м., а в технічної документації загальна площа вказана 45,2 кв.м. Ці обставини підтверджуються технічним паспортом від 24.11.2015 року. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, договору міни від 17.05.1994 року, [PERSON], померлої [INFO] року та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м. після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] року, в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду с заявою про підтримку позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася , звернувся с заявою про визнання позову та розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач - виконком Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу позов визнав, відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Правовідносини між сторонами регулюються ст.. ст. 256, 370 ЦК України , згідно яких суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до ст.. 1261 ЦК України суд встановлює право власності за спадкоємцями. На підставі ст.ст.370,1262,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що з 16 вересня 2000 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м Харкова, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 417. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім'ї надалі просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справ не надав. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 16 вересня 2000 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м Харкова, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 417 (а.с.4). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з квітня 2014 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», та дозволити надалі іменуватися ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON]М, звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та надвірних споруд, вказуючи, що головою двору по вул. Молодіжна, 42 в с. Велика Зелена Чемеровецького району Хмельницької області був [PERSON]А, який помер 06.07.2014 року і після його смерті у фактичне управління та володіння майном вступив він позивач. В даний час виникла необхідність у визнанні права власності на домоволодіння, однак через те, що дане приміщення не було зареєстроване сільською радою і не визнано права власності на житловий будинок (відсутнє свідоцтво про право власності), позивач не може оформити необхідні документи про право власності, а тому був змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач зявився, подану позовну заяву підтримує і просить її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання зявився, позов визнає. Відповідач [PERSON], в судове засідання зявиался проти задоволення позову не заперечує. Судом обєктивно встановлено, що головою двору по вул. Молодіжна, 42 в с. Велика Зелена, Чемеровецького району Хмельницької області був [PERSON], який помер 07.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 237324 від 09.07.2014 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2015 року [PERSON], є спадкоємцем земельної ділянки за кадастровим номером 6825289400:10:003:0032, площею 1,0001 га надану для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради Чемеровецького району, та яка належала померлому [PERSON]. Також, судом було встановлено, що приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу № 270 від 23.02.2016 року відмовлено [PERSON], в оформленні спадщини у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, про що свідчить повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності нажитловий будинок з господарськими спорудами, в порядку спадкування по вул.Молодіжна,42, в с. Велика Зелена Чемеровецького району Хмельницької області. Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавцями і народжені живими після відкриття спадщини. В силу статті 1223 ч.2 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.05.2012 року. (а.с. 4) Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Заявники звернулись до суду з позовом, в якому просять розірвати шлюб нім ними, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбне життя у них не склалося, через різні погляди на сімейне життя та побут. Встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, спору про майно не мають. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 18.02.2016 року заявниками було укладено нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дитини та договір про сплату аліментів на утримання дитини. (а.с. 5,6) Сторони в судове засідання не з'явились, проте надали суду заяви з проханням слухати справу у їх відсутність та задовольнити заяву у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, про поновлення шлюбу після його розірвання, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно з частиною 3 ст. 109 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи виконання заявниками вимог ст. 109 СК України, а також те, що це дійсна воля подружжя, права жодної із сторін, включаючи неповнолітніх дітей не будуть порушені, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася та не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

У лютому 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] Позивачка у позові зазначає, що з 08 вересня 1999 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2015 року [PERSON] навчається на першому курсі в державному навчальному закладі «Національний гірничий університет». Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Тому, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останнім 23-х років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] на час навчання у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення дитиною навчання. Відповідач [PERSON] з уточненими позовними вимогами згоден у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 08 вересня 1999 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Дніпрорудненською міською радою Запорізької області 04 березня 1998 року (а.с.2). З 01 вересня 2015 року [PERSON] навчається на першому курсі Гірничого факультету в державному вищому навчальному закладі «Національний гірничий університет» за державним замовленням, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №14/02-2270 від 03 лютого 2016 року, виданою відділом кадрів «Національного гірничого університету» (а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою №379 від 02 лютого 2016 року, виданою Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісяця до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2019 року, стягнення почати з 26 лютого 2016 року. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved