Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

У провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує, тим, що з 2000 року сторони проживали разом у цивільному шлюбі від якого у них народився спільний син - [PERSON], [INFO], так як позивач на той час офіційно перебувала у іншому шлюбі, то син був зареєстрований на її прізвище. 05 серпня 2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації був зроблений актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу у сторін народився другий спільний син - [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями, через що між сторонами почалися побутові конфлікти, які переходили у скандали, під час яких відповідач ображав та принижував її. Сварки негативно впливають також і на дітей, які вже бояться батька. Примирення та подальше життя із збереженням сім'ї між ними неможливе. Суперечки про розподіл майна між сторонами немає. Також між позивачем та відповідачем досягнута угода щодо місця проживання синів, які після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню, тому як судом встановлено, що позивач та відповідач з 2000 року проживали разом у цивільному шлюбі від якого у них народився спільний син - [PERSON], [INFO], так як позивач на той час офіційно перебувала у іншому шлюбі, то син був зареєстрований на її прізвище. 05 серпня 2006 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації був зроблений актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу у сторін народився другий спільний син - [PERSON], [INFO], сторони тривалий час шлюбних відносин не підтримують і спільно не проживають, перестали розуміти один одного. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Діти після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. 28 квітня 2015 року відповідачем у судовому засіданні надійшло клопотання про надання строку для примирення, оскільки відповідач вважав, що їх сім'ю можливо зберегти. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015р. подружжю [PERSON] та [PERSON] було надано строк для примирення один місяць та провадження по справі зупинено, але сторони не примирились. Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2015 року провадження по справі було відновлено. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з причин зловживання відповідачем алкогольними напоями, різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved