overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначила те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімейні цінності, що призводить до постійних конфліктів та сварок. Відповідач не працює, не забезпечує сім'ю матеріально. Між ними втрачено почуття любові та поваги, відсутнє взаєморозуміння, шлюбні стосунки припинені, біля місяця сторони проживають окремо. Вважає подальше збереження сім'ї неможливим, просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 жовтня 2011 року, що вбачається з актового запису про шлюб Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 13 від 08.10.2011 року. Після реєстрації шлюбу «[PERSON]» змінила прізвище на «[PERSON]». З актового запису про народження Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області № 19 від 20.11.2012 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. За таких обставин, враховуючи доводи позивачки та позицію відповідача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

У лютому 2016 року, [PERSON] звернулася до суду зі вказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] р. помер її чоловік [PERSON]. На день смерті, її чоловік проживав постійно з нею однією сім'єю. Розмір його пенсії складав 3716 грн. на місяць. На момент смерті чоловіка, вона пенсійного віку ще не досягла, і працювала, але розмір його пенсії був більший ніж її заробітна плата. Оскільки пенсія чоловіка була вищою, ніж її заробітна плата, вона була на постійному його утриманні, тобто основним джерелом її існування був його дохід. Заявник у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України про час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду с заявою про розгляд справи у відсутність її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року помер чоловік заявника - [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2012 р. (а.с. 19, 20). Померлий отримував пенсію в розмірі 3689,44 грн., а заявник отримувала пенсію в розмірі 949 грн. на час звернення до суду. (а.с. 4, 18). Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утримані, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'і, які вважаються такими, що були на утримання померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. У зв'язку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого чоловіка [PERSON], допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто у зв'язку з його смертю вона втратила джерело засобів до існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України встановлений мінімальний розмір аліментів, який на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини, де зазначає, що 16 квітня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківській області був зроблений актовий запис № 68. [INFO] року народився син - [PERSON]. Шлюб між сторонами не розірваний, але з листопада 2015 року вони мешкають окремо. Вказує, що вона не працює, тому що знаходиться доглядає за дитиною. Матеріальну допомогу добровільно відповідач не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною віку 3-х років. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 16 квітня 2013 року. (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Син мешкає з позивачем. (а.с.7). У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавити матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідачем подано до суду заяву про визнання позову, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на її користь коштів на утримання в розмірі 1/6 частини доходу відповідача є обґрунтованими. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не піклується про дитину, від її народження самоусунувся від виховання, донькою не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання та розвиток не надає, не спілкується з дитиною взагалі. Він зловживає алкогольними напоями. У зв?язку з наведеним позивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] . свої вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Представник третьої особи Сундук Л.І. . підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Стаття 150 СК України встановлює обов?язок батьків піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток, батьки повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов?язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.( ст.155 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] [INFO]. Згідно довідки від 15 лютого 2016 року №35 [PERSON] зареєстрована та проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також з'ясовано, що відповідач [PERSON] у шлюбі з позивачкою не перебував, з вересня 2014 року з нею та дитиною не проживає, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на її утримання не надає, притягувався до кримінальної відповідальності. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09 лютого 2016 року надано висновок про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON] у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків. За таких обставин, перевіривши зібрані в справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 17 жовтня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №48. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у стосунках відсутнє порозуміння та повага, шлюб носить формальний характер, постійно виникають сварки та непорозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2014 року. Миритися не бажає, просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. У разі неявки відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, про причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сімї, сторони миритися не бажають. Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що за час подружнього життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, проявилась різність їхніх характерів, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2015 року, й подальше збереження їх шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач просила розглянути справу за її відсутністю, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1302, дітей від шлюбу сторони не мають. Як зазначає позивач, за час подружнього життя з'ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, проявилась різність їхніх характерів, в зв'язку з чим вони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини з липня 2015 року, й подальше збереження їх шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Також позивач заперечує проти надання їй судом будь-яких строків для примирення з відповідачем, про що вона зазначила у своїй адресованій суду письмовій заяві. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] . звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з початку 2015 року їх сімейні відносини погіршилися, в зв'язку з чим в період з вересня по листопад 2015 року вони припиняли спільне проживання та ведення спільного господарства, але потім намагалися помиритися та проживали спільно, а в січні 2016 року знову припинили шлюбно-сімейні відносини і спільне проживання. Також позивач вказує, що між нею і відповідачем втрачено почуття любові, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження їх сім'ї неможливі. Позивач просила розглянути справу за її відсутності і задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказав, що проти задоволення позову позивача не заперечує, та що їх дитина залишається проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1193; у сторін це перший шлюб; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, з початку 2015 року сімейні відносини з відповідачем погіршилися, в зв'язку з чим в період з вересня по листопад 2015 року вони припиняли спільне проживання і ведення спільного господарства, але потім намагалися помиритися та проживали спільно, а в січні 2016 року знову припинили шлюбно-сімейні відносини і спільне проживання, й станом на теперішній час між ними втрачено почуття любові, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження їх сім'ї неможливі. Крім того, в своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строки для примирення їм не потрібні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 06 червня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 93. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Протягом подружнього життя відносини між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач уже понад 3 місяці з позивачем не мешкає. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 червня 2009 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків понад 3 місяці, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 10 липня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в Чорнухинській селищній раді Перевальського району Луганської області, актовий запис № 16. Свідоцтво про одруження [NUMBER]. З 2011 року мешкають окремо. Сімейне життя погіршилось, між сторонами стали виникати постійні сварки та непорозуміння. З 2011 року позивачка мешкає в м. Ізюмі Харківської області. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачем. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини. На примирення з відповідачем не погоджується. Позивачка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 липня 2009 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Дитина мешкає разом з позивачкою. (а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2011 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем 17 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 423. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося. Позивачка просить шлюб розірвати. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 листопада 2007 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з вересня 2015 року, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сім'ї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved