Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

У позовній заяві вказано, що 19.09.1992 року сторони по справі уклали шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому з квітня 2017 р. шлюбних стосунків не підтримують. [PERSON] мешкає окремо. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Донька є студенткою 4-го курсу медичного коледжу Запорізького державного медичного університету, денної форми навчання, відділення «Сестринська справа» (1-го рівня акредитації) на контрактній основі з терміном навчання по 30.06.2018 року. [PERSON] добровільної допомоги на утримання доньки не надає, обіцяв продовжувати сплачувати за навчання, адже договір № 216 від 14.08.2014 р., укладений на його імя, але не сплачує. Відповідно до п. 4 договору вартість освітньої послуги за 4 курс складає 8148,00 грн., яку відповідач відмовляється сплачувати, тому одну частину даної вартості [PERSON] взяла на себе. Крім того, всі витрати на оплату освітніх послуг, одяг, взуття, харчування, пересування, всі необхідні приладдя для навчання та кишенькові гроші здійснюються тільки позивачкою. Її доходів не достатньо, щоб задовольнити всі потреби доньки, яка продовжує навчання та не має змоги отримувати власні доходи. У звязку з чим в них склалося вкрай скрутне матеріальне становище. Між сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги їх донці, яка продовжує навчання. [PERSON] вважає, що відповідач в змозі надавати донці матеріальну допомогу на період навчання, адже на сьогодні він працевлаштований, працює підземним зварювальником у ПзІІ у формі ПрАТ «ЗЗРК», шахта «Експлуатаційна», має постійний дохід у вигляді заробітної плати. Тому, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання, на період її навчання у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, з дня подання позову до закінчення терміну навчання 30.06.2018 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що вона з [PERSON] разом не проживають, але він виплачує добровільно аліменти на утримання двох дітей у розмірі 33 %. Оскільки, вона отримала аліменти за січень 2018 року, тому просить стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки з 01.02.2018 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав і суду пояснив, що він дійсно добровільно виплачує аліменти двом дітям у розмірі 33 % з березня 2017 р., так як написав заяву за місцем роботи, але, якщо позивачка бажає отримувати аліменти на утримання повнолітньої доньки за рішенням суду не заперечує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 090995, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької обл., 12 грудня 2000 р., актовий запис № 33 (а.с. 4). [PERSON] навчається на ІV-му курсі медичного коледжу Запорізького державного медичного університету, денної форми навчання за контрактом, термін навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, про що свідчить довідка Запорізького державного медичного університету № 281 від 05.09.2017 р. (а.с. 10). Згідно копії договору про навчання № 216 від 14.08.2014 року, укладеного між медичним коледжем Запорізького державного медичного університету та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 32598 грн., вартість освітньої послуги за один навчальний рік складає 8\~148 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до квитанцій № 0.0.701572072.1 від 07.02.2017 р. і № 0.0.700366809.1 від 05.02.2017 р. [PERSON] та [PERSON] сплатили за навчання у Запорізький державний медичний університет Медичний коледж (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та, у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи, що позивачка у судовому засіданні уточнила час, з якого просить стягувати аліменти на доньку, тобто з 01.02.2018 р., так як вона вже отримала аліменти на двох дітей за січень 2018 р., суд вважає можливим, стягувати аліменти з 01.02.2018 р., а не з дня предявлення позову. На підставі викладеного, а також, враховуючи матеріальне становище відповідача (він працює та має стабільну заробітну плату), суд вважає, що розмір аліментів на повнолітню доньку в ? частині всіх видів доходів відповідача буде достатнім для забезпечення продовження її навчання. Відповідно до ст. 430\~ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст.ст. 4,5 ЗУ «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved