Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 квітня 2009 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти не сплачує та має заборгованість. Вказуючи на законодавче збільшення мінімального розміру аліментів відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та на приписи норм права, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182 СК України, позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки та стягувати такі у твердій грошовій сумі в розмірі 2 100 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовну вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дочки, позивач вказала на те, що відповідач проживає окремо, аліментів з 2009 року на сплачує, вихованням дитини та її доглядом не займається, не спілкується з донькою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає для дитини доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. У зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області 24 січня 2019 року [PERSON] оголошено в розшук. На переконання позивача, вказані обставини вказують на умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відповідно до приписів ст. 164 СК України. Позивач зазначила, що відповідач має реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки, але не вчиняє відповідних дій. Не заперечував останній і щодо позбавлення його батьківських прав у заяві, наданій ним службі у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, оскільки наміру налагоджувати відносини з дочкою не має. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року підготовче провадження по вказаній справі закрито та таку призначено до судового розгляду по суті. Згідно ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 лютого 2020 року прийнято відмову від позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області в частині зміни способу стягнення аліментів, провадження у справі в цій частині закрито. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити, вказавши на обставини, зазначені у позові, проти винесення заочного рішення не заперечували. Водночас позивач надала заяву про відмову від позову частині вимоги до відповідача про зміни способу стягнення аліментів. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. [PERSON] зазначила, що на засідання комісії служби у справах дітей щодо розгляду питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , останній не з`явився, при спілкуванні у телефонному режимі не виявляв зацікавленості щодо дитини, не просив надати йому шанс для налагодження стосунків між ним та його донькою, при цьому не заперечував щодо позбавлення його батьківський прав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини стверджуються даними рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 квітня 2009 року (арк. спр. 9), свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 травня 2009 року (арк. спр. 10), свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2006 року (арк. спр. 8). Про те, що [PERSON] неналежним чином виконує свої обов`язки та не цікавиться життям та навчанням дочки [PERSON] вказують дані довідки КНП Нетішинської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 07 жовтня 2019 року за №822, згідно якої [PERSON] разом із донькою [PERSON] до лікуючого лікаря не звертався, станом здоров`я не цікавився (арк. спр.16); довідок Нетішинської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів Нетішинської міської ради від 03 жовтня 2019 року за №243 та Нетішинського навчально-виховного комплексу «Загальньоосвітня школа І-ІІ ступенів та ліцей» Нетішинської міської ради від 03 жовтня 2019 року №234, згідно яких батько [PERSON] не відвідував батьківських зборів, успіхами у навчанні та іншими питаннями перебування дитини, не цікавився (арк. спр. 18, 19), характеристики [PERSON] , згідно якої батько [PERSON] за час навчання в Нетішинському НВК жодного разу не з`явився у школі, не цікавився її вихованням та навчанням (арк. спр. 20), довідки керівника студії східного танцю «Лантана», згідно якої батько [PERSON] в період навчання доньки з 2017 року справами своєї дитини не цікавився, жодного разу заходи з її участю не відвідував (арк. спр.21); довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, згідно якої боржнику [PERSON] нараховано заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 30 вересня 2019 року складала 96 340 гривень 65 копійок (арк. спр. 15). 24 січня 2019 року за поданням старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Патерухи І.В. оголошено розшук боржника [PERSON] , що стверджується даними ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 січня 2019 року (арк. спр. 14). Як убачається з даних довідки про склад сім`ї від 02 жовтня 2019 року за №8019 (арк. спр. 17) та акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 01 листопада 2019 року (арк. спр. 23), [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] за адерсою: [ADDRESS] . Для виховання та розвитку дитини за її місцем проживання створені усі необхідні умови. 06 листопада 2019 року органом опіки та піклування Нетішинської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим, позивач звернулася до суду за захистом її порушеного права з вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу позбавлення батьківських прав, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 13 Сімейного кодексу України (далі СК України). У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин - неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню і утриманню малолітньої дитини, оскільки останній не піклується про стан її здоров`я, не надає дитині достатньої батьківської турботи та матеріального забезпечення, суд визнає поведінку [PERSON] ухиленням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , що згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд приймає аргументи позивача, що наведені останньою як на підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми. Останні у суду не викликають сумніву, оскільки об`єктивно також підтверджуються поясненнями представника служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Водночас, судом не встановлено об`єктивних причин, які б унеможливлювали піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, її навчання, підготовку до самостійного життя, спілкування з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. За вказаних обставин суд, погоджуючись з висновком органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 06 листопада 2019 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, вважає необхідним вдатись до такого способу захисту інтересів дитини і її батька - [PERSON] позбавити батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про позбавлення батьківських суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 150, 164, 165 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивач у поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 768 гривень 40 копійок судового збору.

Outcome: approved