Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство « Всеукраїнський акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.М. звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення частини заборгованості по відсоткам за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року в розмірі 108213грн. 85 коп. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору і позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишено без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України (в редакції закону від 2004 року) та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с.20). 11 січня 2019 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.М. надало до Дзержинського районного суду м. Харкова уточнену позовну заяву про стягнення з [PERSON] частини заборгованості по відсоткам за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року в розмірі 108213грн. 85 коп. та платіжне доручення № 41510 від 11.01.2019 про сплату позивачем судового збору в сумі 1762 грн. (а.с. 28-41). Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2019 року вищевказану цивільну справу передано в порядку ч.1 ст. 31 ЦПК України за підсудністю до Чугуївського міського суду Харківської області, і надійшла до останнього 15.03.2019 року(а.с. 43-46). Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 березня 2019 року відкрито провадження у вищевказаній справі. Позовна заява ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.М. мотивована тим, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого подалі став ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] 17 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 115/07, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 209500 доларів США зі строком користування кредитними коштами по 17 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних. Відповідно до п.1.5 договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати щомісячних процентів за його користування, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник уклав з банком іпотечний договір. Відповідно до п.4.5 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість, банк вимушений був звернутися до суду. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2010 року (справа № 2-8483/10) позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено і на користь останнього з [PERSON] була стягнута заборгованість станом на 20.01.2009 року за кредитним договором в розмірі 1 858 093,06 грн., що складається: кредит -205 347,72 дол. США; проценти - 27632,22 дол. США; штраф - 96 196,21 грн. та судові витрати в сумі 1730 грн. Однак, не зважаючи на прийняте рішення, станом на сьогодні зобов`язання позичальником залишається невиконаним. Станом на 07.03.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором складає 13 906 055,79 грн. Позивач просив стягнути частину заборгованості по процентам, що виникли з 21.01.2009 (відповідно до рішення суду від 03.11.2010) по 10.04.2009 в сумі 4106,95 доларів США (31 739,17 дол. США - 27 632,22 дол. США ), що в перерахунку на національну грошову одиницю України ( курс НБУ 26.348957 за 1 долар США станом на дату розрахунку 07.03.2018) складає 108 213,85 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача. 26 червня 2019 року відповідачем [PERSON] подана до суду заява про застосування до виниклих правовідносин наслідків спливу строків позовної давності, перебіг якого почався з 14.11.2010 року ( набрання чинності рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2010 року) та відмови у задоволенні уточненого позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». 23 вересня 2019 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла заява Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» (далі - АТ «КРИСТАЛБАНК») про залучення останнього у справі як правонаступника позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» та заміни сторони по справі- ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника АТ «КРИСТАЛБАНК» у зв`язку з тим, що 04.07.2019 року між зазначеними юридичними особами був укладений договір про відступлення прав вимоги № 24436, відповідно до якого АТ «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги, в тому числі й за кредитним договором № 115/07 від 17 грудня 2007 року , укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого подалі став ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2019 року АТ «КРИСТАЛБАНК» залучено до участі у справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.М. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк». 6 лютого 2020 року АТ «КРИСТАЛБАНК» в порядку вимог ст.ст.43,49 ЦПК України подало заяву про уточнення позовних вимог, копію якої направило відповідачу [PERSON] . Уточнені позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 04.02.2020 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить 205 347,72 доларів США, тобто залишилася та ж сама, як і при поданні позовної заяви ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.М. Відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України три проценти річних на цю суму заборгованості за тілом кредиту за період з 06.06.2019 р. по 03.02.2020 р. складає 4101,33 дол. США, які у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання [PERSON] повинен сплатити в іноземній валюті, оскільки позика надавалася відповідачу у валюті США. У зв`язку із зазначеним представник АТ «КРИСТАЛБАНК» просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» три відсотки річних на суму боргу (тіла) за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року станом на 04.02.2020 року у сумі 4 101,33 дол. США за період з 06.06.2019 р. по 03.02.2020 року, а також судові витрати. Подалі представник АТ «КРИСТАЛБАНК» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився повторно, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, відзив на уточнену позовну заяву правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк» - АТ «КРИСТАЛБАНК» не надав. Враховуючи зазначене та ту обставину, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України розглянути справу в порядку заочного провадження. Перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого подалі став ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 115/07, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 209500 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 17 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, з цільовим використанням кредитних коштів на купівлю нежитлових приміщень офісного типу загальною площею 221,5 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (пункти 1-2 договору). Відповідно до п.1.5 договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати щомісячних процентів за його користування, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник уклав з банком іпотечний договір, предметом якого є нежитлові приміщення офісного типу загальною площею 221,5 кв.м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , Згідно п.4.5 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Відповідно до умов договору його сторони обумовили, що усі платежі для повернення кредиту та процентів за його користування повинні здійснюватися позичальником у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, і у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість, ВАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Харківської філії ВАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 856 363,06 грн. станом на 20.01.2009 року, що складається: з кредиту -205 347,72 дол. США; процентів - 27632,22 дол. США; штрафу - 96 196,21 грн., та судових витрат в сумі 1730 грн. . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2010 року (справа № 2-8483/10) позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено і на користь останнього з [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 858 093,06 грн. Вказане рішення набрало законної сили та не скасовано та не змінено в установленому законом порядку (а.с. 15-16). Сторонами не надано достовірних доказів про те, що вказане рішення суду й на час розгляду цієї справи є виконаним відповідачем [PERSON] в добровільному або примусовому порядку. У зв`язку із чим правонаступником кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - АТ «КРИСТАЛБАНК» заявлені уточнені позовні вимоги до [PERSON] про стягнення в порядку вимог ст. 625 ЦПК України 3% річних від простроченої суми за період з 06.06.2019 по 03.02.2020 в розмірі 4101,33 дол. США 33 цента. Як свідчить тлумачення статті 526, 599, 611 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року (справа № 127/15672/16-ц, провадження № 14-254цс19) до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених в статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Таким чином, помилковим є висновок колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду про те, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, спливає через три роки після дати набрання законної сили судовим рішенням про стягнення кредитної заборгованості. У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що між сторонами у цій справі виникло грошове зобов`язання, тому дія частини другої статті 625 ЦК України поширюється на ці відносини. Оскільки правопорушення є триваючим, і рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.11.2010 року не виконане відповідачем [PERSON] , звернення позивача АТ «КРИСТАЛБАНК» із позовом до суду підлягає задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню три проценти річних за ст.625 ЦК України за період з 06.06.2019 р. по 03.02.2020 року на суму боргу (тіла) за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року станом на 04.02.2020 року у сумі 4 101,33 дол. США (205 347,72 дол. США тіла кредиту х 3,00% : 100% : 365 днів х 243 дн. прострочення = 4101,33 дол. США). У частині другій статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач АТ «КРИСТАЛБАНК» скористався своїх правом заявити позовні вимоги лише в частині стягнення трьох процентів річних за ст.625 ЦК України за період з 06.06.2019 р. по 03.02.2020 року на суму боргу (тіла) за кредитним договором № 115/07 від 17.12.2007 року. З огляду на викладене заява відповідача [PERSON] про відмову у задоволенні позову про стягнення з нього коштів за кредитним договором у зв`язку зі спливом позовної давності, задоволена бути не може. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1762 грн. (а.с.28) підлягають стягненню з віфдповідача [PERSON] на користь АТ «КРИСТАЛБАНК».

Outcome: approved