Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 7,7210 га кадастровий номер: 512398420:01:001:0175 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка виділена в натурі з передачею межових знаків на зберігання, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ( за межами населеного пункту), яка належала [PERSON] , померлому [INFO] . Вимоги мотивував тим, що [INFO] його батько - [PERSON] . При житті батько [PERSON] , як член сільськогосподарського підприємства ВАТ «Петроєвдокіївський» Роздільнянського району Одеської області, на підставі рішення Роздільнянської РДА Одеської області від 27 березня 2002 року № 110/А-02 отримав сертифікат, про право на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Петроєвдокіївський», розміром 10,90га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), вартістю 67414грн. 60коп. В передбаченому законом порядку, при житті батько замовив технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Новоукраїнська сільська рада, Рздільнянський район, Одеської області (за межами населеного пункту). 07.02.2019 року земельній ділянці площею 7,7210га, було присвоєно кадастровий номер: 512398420:01:001:0175 та складений її кадастровий план. В жовтні 2019 року батькові земельна ділянка площею 7,7210 га, кадастровий номер: 512398420:01:001:0175 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була виділена в натурі з передачею межових знаків на зберігання. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина за заповітом на ім`я позивача до складу якої увійшла і земельна ділянка площею 7,7210 га, кадастровий номер: 512398420:01:001:0175 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ( за межами населеного пункту), яку він прийняв в передбачений законом шестимісячний строк шляхом звернення до приватного нотаріуса з відповідною заявою. На підставі його заяви була заведена спадкова справа №36/2019. Приватним нотаріусом Патраманською Л.М., позивачу було \~ відмовлено у видачі свідоцтва про його право на спадщину, у зв`язку з тим, що розпорядження Роздільнянської РДА Одеської області № 100 про передачу земельної ділянки кадастровий номер: 512398420:01:001:0175, яка знаходиться за адресою: Новоукраїнська сільська рада Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), площею 7,7210 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у власність батька позивача прийняте 26.02.2019 року, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та рекомендували звернутися до суду. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 25.02.2020 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.04.2020 року за клопотанням представника позивача [PERSON] до участі у справі були залучені в якості співвідповідачів: [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.05.2020 року за клопотанням представника позивача [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів була залучена Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що батько позивача [PERSON] [PERSON] отримав при житті сертифікат про право на земельну частку(пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Петроєвдокіївський», розміром 10,90га умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), на яку замовив технічну документацію із землеустрою, для встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер та складено її кадастровий план. 24.10.2018 року батько позивача помер. Розпорядження Роздільнянської РДА Одеської області про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] було прийняте 26.02.2019 року після його смерті. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні думку свого представника підтримав, наполягав на задоволенні своїх позовних вимогпозов підтримали і просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, позовні вимоги [PERSON] визнали повністю та просили слухати справу у їх відсутність, про що надали суду відповідні заяви.(а.с.43). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. (а.с.50) Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку\~про задоволення позовних вимог\~за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Петро Євдокіївка, Роздільнянського району Одеської області. В графі «Батьки» мається запис: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 27.04.1990 року РАГС Роздільнянського району Одеської [ADDRESS] ). Позивач [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 12.09.2007 року.(а.с.26). Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя \~ [PERSON] \~склав заповіт \~від 15.08.2018 року,\~ посвідчений секретарем виконкомом\~ Новоукраїнської сільської\~ ради Роздільнянського\~ району Одеської\~області та\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№6,\~згідно якого\~заповів позивачу [PERSON] \~усе його майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право. (а.с.21). [INFO] року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.02.2019 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №153 (а.с.22). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на ім`я позивача [PERSON] до складу якої входить окрім іншого і спірна земельна ділянка. Спадщину позивач [PERSON] прийняв в передбачений законом шестимісячний строк подавши приватному нотаріусу Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманській Л.М. відповідну заяву про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа, щодо майна [PERSON] , померлого15. [INFO] . Однак, у видачі свідоцтва на його право на спадщину приватний нотаріус Патраманська Л.М. йому відмовила в зв`язку з тим, що розпорядження Роздільнянської РДА Одеської області № 100 про передачу земельної спірної ділянки у власність його батька [PERSON] , прийняте 26.02.2019 року, тобто після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та рекомендувала для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку звернутися до суду.(а.с.30). З огляду спадкової справи № 36/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] також було встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини своєчасно. Окрім нього з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. При житті батько позивача [PERSON] , як член сільськогосподарського підприємства ВАТ «Петроєвдокіївський» Роздільнянського району Одеської області на підставі рішення Роздільнянської РДА Одеської області від 27 березня 2002 року № 110/А-02 отримав сертифікат про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ «Петроєвдокіївський» розміром 10,90га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), вартістю 67414,60грн. ( а.с.10). Також, в передбаченому законом порядку, [PERSON] почав передбачену законом процедуру оформлення прав власності на вказане майно та замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Одеська область, Роздільнянський район Новоукраїнська сільська рада (за межами населеного пункту).(а.с.12-14). 07.02.2019 року вказаній спірній земельній ділянці площею 7,7210га, присвоєно кадастровий номер: 5123984200:01:001:0175 та був складений її кадастровий план.(а.с.15-19). 24.10.2018 року [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер: 5123984200:01:001:0175, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район Новоукраїнська сільська рада (за межами населеного пункту) площею 7,7210га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділена в натурі з передачею межових знаків на зберігання. Згідно Розпорядження Роздільнянської райдержадміністрації № 100/А-2019 від 26.02.2019 року була затверджена технічна документація із землеустрою та передано у власність [PERSON] земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,7210 га ріллі кадастровий номер 5123984200:01:001:0175, яка розташована за межами населеного пункту на території Роздільнянський район Новоукраїнська сільська рада (а.с. 20). Однак при житті [PERSON] не встиг отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку. Правовідносини з приводу спадщини регулюються відповідними нормами книги 6\~ЦК України. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.\~\~ В силу перелічених правових норм, позивач є спадкоємцем за заповітом, який скористався своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця. Разом з цим його право порушено, оскільки він позбавлений можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє всіма необхідними законними підставами для цього, оскільки за час свого життя спадкодавець не зареєстрував набуте ним права на земельну ділянку розміром 7,7210 га. Таким чином, судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів, що спадкодавець [PERSON] набув право на право власності по заповіту на спіну земельну ділянку. З огляду на зазначене, позивач згідно вимог чинного законодавства успадкував\~\~дане право, яке підлягає захисту в судовому порядку.\~\~ Згідно\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3\~ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2\~ст. 373 ЦК України\~передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] . У відповідності до положень ст.ст.13,\~81,\~83 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно\~ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно\~ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] у зв`язку зі смертю, не встиг за життя зареєструвати своє право власності на спірну земельну ділянку, надану йому як члену КСП, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради, за межами населеного пункту, оформлення якої за життя розпочав, але не встиг завершити, та отримати правовстановлюючий документ за життя, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, рішення про передачу у власність [PERSON] вказаної земельної ділянки РДА прийняла вже після його смерті, тобто процедура оформлення фактично була завершена, тому позивач, який прийняв спадщину після смерті свого батька набув у порядку спадкування за заповітом право власності в порядку спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на момент його смерті. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved