Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вказала, що відповідно до норм діючого законодавства вона звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із тим, що вона не надала правовстановлюючий документ на дану квартиру. Посилаючись на те, що були порушені її права на спадкування за законом, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом після смерті свого батька, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірну квартиру. Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників. [PERSON] та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу квартири (а.с. 14). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с. 7), після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 25 листопада 2013 року позивачка, звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 43). Першою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 40-96). 27 березня 2014 року нотаріальна контора надала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій - у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв'язку із тим, що не надано правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на квартиру спадкодавця (а.с. 72). Як пояснила у судовому засіданні представник позивача, після смерті спадкодавця є ще один спадкоємець - [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] у строки встановлені ЦК України не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи позивач належить до спадкоємців за законом. Як вбачається з копії спадкової справи [PERSON] звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала у спірній квартирі разом з померлим, що підтверджується тим, що нею сплачується плата за комунальні послуги. Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 03 серпня 1995 року № 17-1922. (а.с. 62, 14) Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру у порядку спадкування після померлого [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved