Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

У листопаді 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 17 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2008111792. Відповідно до умов даного договору банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 15600 гривень на строк до 17 лютого 2017 року. Відповідачем порушено умови договору в частині повернення кредиту. Відповідно до п. 1.5.4., 1.5.5. кредитного договору в разі порушення позичальником строків бо суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 22278 гривень 67 копійок, що складається з: -17047 гривень 81 копійки - залишок заборгованості за кредитом; -01 гривні 18 копійок - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; -5229 гривень 68 копійок - комісія за РО. Відповідно до договору факторингу від 22 грудня 2014 року № 22/12/14/1-1, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2008111792 від 17 лютого 2014 року. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2008111792. Відповідно до умов даного договору банк надав [PERSON] споживчий кредит у розмірі 15600 гривень на строк до 17 лютого 2017 року, що підтверджується наданою суду копією договору (а.с. 7-9). Відповідно до договору факторингу від 22 грудня 2014 року № 22/12/14/1-1, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № 2008111792 від 17 лютого 2014 року (а.с. 19-22). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладених договорів не виконує. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитних договорів, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитні договори сторонами укладені в письмовій формі, зазначено їх розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по кредитним договорам обумовлена договорами і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 22278 гривень 67 копійок, що складається з: -17047 гривень 81 копійки - залишок заборгованості за кредитом; -01 гривні 18 копійок - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; -5229 гривень 68 копійок - комісія за РО. Розрахунок суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 18). З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved