Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

У поданій заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право на спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], як спадкоємцями третьої черги за законом разом та нарівні із спадкоємцем третьої черги [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, зокрема житловий будинок по [ADDRESS] Спадкоємців [PERSON] за законом першої та другої черги немає, а третьої є його тітка [PERSON] Позивачі є двоюрідними племінниками [PERSON] та є спадкоємцями п'ятої черги. Спадщину після смерті [PERSON] вони прийняли своєчасно, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви, однак реалізувати своє право на спадщину не можуть через наявність спадкоємця третьої черги. За життя у період з 2015-2016 роках [PERSON] лікувався, переніс операцію на спині та через важкість стану здоров'я потребував сторонньої допомоги, яку вони йому надавали, допомагаючи по господарству, у побуті, сплачували комунальні послуги, займалися похованням. Оскільки вони тривалий час опікувалися спадкодавцем, матеріально його забезпечували та надавали іншу допомогу, то мають право на спадкування разом із спадкоємцем третьої черги [PERSON] У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач та його представник позов не визнали, обґрунтовуючи тим, що спадкодавець [PERSON] не перебував у безпорадному стані. Останній хоча й хворів, проте міг самостійно забезпечувати умови свого проживання, був офіційно працевлаштований до дня смерті, отримував заробітну плату, пенсію та його матеріальне утримання позивачами не доведено. Просять у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків та дослідивши подані ними докази у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Установлено,що позивачі [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними племінниками [PERSON], який помер [INFO], по батьковій лінії, а [PERSON] - тіткою спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами та не заперечується сторонами. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема, на житловий будинок по [ADDRESS] Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1263 ЦК України відповідач [PERSON] спадкує майно [PERSON] у третю чергу за законом, яка у передбачений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, подавши 18 січня 2017 року до Здолбунівської районної нотаріальної контори відповідну заяву, що підтверджується матеріалами спадкової справи №7/2017.. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести відповідно до ст.12, 81 ЦПК України обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Застосування наведеної вище норми права з урахуванням вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості є вичерпним, а відсутність хоча б однієї із них зумовлює застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного ст.1258 ЦК України. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом і для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що [PERSON] не перебував у безпорадному стані та в силу своїх фізичних можливостей виконував роботу по господарству, готував собі їжу та ходив на роботу. Свідки [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] показання вказаних вище свідків не спростували та підтвердили обставини надання позивачами спадкодавцю [PERSON] допомоги по господарству з виконання роботи, яку він не міг фізично виконувати. Згідно довідки ПАТ «Українська залізниця» №66/к від 23 жовтня 2017 року [PERSON], який за пенсійним посвідченням з червня 2015 року був інвалідом 3 групи загального захворювання, з 07 лютого 2007 року по [INFO] працював у Виробничому підрозділі «Рівненська дистанція електропостачання» і займав посаду електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту й автоматики (посада атестована для інваліда), що підтверджується записами у його трудовій книжці серії АК №136291, що свідчить про отримання ним відповідного доходу. Оглянуті у судовому засіданні медичні карти стаціонарного хворого №1075, 2690, 2365, 3590 Рівненської міської лікарні №2 та №№11682, 13651, 1748 Клінічної лікарні ДТГО «Львівська залізниця підтверджують лише наявність у спадкодавця захворювання, що призвели до порушень функцій хребта та ходи через ураження корінців поперекового відділу хребта, остеохондроз поперекового відділу, які не дають підстав вважати, що [PERSON] через хворобу перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду і допомоги. Також, позивачами належних та допустимих у розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України доказів того, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги та матеріальної допомоги і таку допомогу йому надавали позивачем протягом тривалого часу не надано, а сплата комунальних послуг, отримання залишку заробітної плати та допомоги з місця його роботи після смерті та оплата витрат на поховання не є належними на доведення обставин, які підлягають доказуванню. А відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, вимоги позивачів про визнання за ними право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємцями третьої черги за законом разом та нарівні із спадкоємцем третьої черги [PERSON] є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed