Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON]., [INFO], яка проживає з відповідачем. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 16.02.2016 року з неї стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]., [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я, а саме наявності у позивача захворювання на цукровий діабет 1 типу, інвалідності 3 групи загального захворювання, розмір аліментів, який на теперішній час стягується з неї, призводить її в скрутне матеріальне становище. Крім того, позивач зазначила, що вона вагітна та потребує додаткових коштів і позбавлена можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. З огляду на зазначене, позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки до 1/10 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а також вказувала про зміну її сімейного стану та надала суду свідоцтво про народження сина [PERSON], [INFO] і підтвердження про перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що зміна сімейного стану позивача не впливає на її можливість сплачувати аліменти у визначеному судовим рішенням розмірі. Крім того, вказував, що [PERSON] має інші види доходів окрім офіційного працевлаштування. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №831 - розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболоснькгго районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1905. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [INFO] у позивача народився син [PERSON] про що свідчить свідоцтво про народження видане Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1702. Відповідно до наказу ТОВ «Ніко Істлайн Мегаполіс» від 18.07.2018 року №0718/В-1, вбачається, що [PERSON] з 30.07.2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст цих норм однією із самостійних правових підстав для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів є зміна сімейного стану платника аліментів, що призведе до виникнення у нього обов'язку з утримання інших членів його сім'ї. Таким чином, на кожного з утриманців платника аліментів має припадати однакова частка від його доходу з метою забезпечення кожному з них рівних майнових умов та можливостей щодо розвитку, а також задоволення побутових потреб. Крім того, згідно довідки до акта огляду МСЕК №128989 виданого МОЗ, [PERSON] має захворювання на цукровий діабет 1 типу, що відноситься до 3 групи інвалідності по загальному захворюванню, а також вказує, що у зв'язку з цим потребує постійного лікування, проте, при винесенні рішення про присудження аліментів Оболонським районним судом від 16.02.2016 року враховано наявність у позивача вище вказаного захворювання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що з моменту стягнення за рішенням суду з [PERSON] аліментів на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі 1/4 від її доходу суттєво змінився її сімейний стан внаслідок чого у неї виник обов'язок з утримання малолітньої дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність зменшення розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання доньки [PERSON] до 1/6 частини заробітку платника. Разом з цим, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню із визначенням мінімального розміру стягнутих аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином судом враховано зміни до законодавства, що відповідають змісту ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року чинній на час вирішення справи та враховано зміну відсотку прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є збільшенням у порівнянні з розміром вказаним у рішенні суду від 16.02.2016 року. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшуючи розмір аліментів до 1/6 частини , суд враховує інтереси двох дітей позивача, матір'ю яких вона є, вважає, що діти повинні бути в однакових умовах. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: partial