Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» (надалі «Позивач») звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення, в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра Банк» 1\~037\~067, 33 грн. заборгованості за кредитним договором № 844/2008 від 07 квітня 2008 року. В подальшому представник позивача зменшив позовні вимоги і просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 1\~021 365,57 Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 844/2008 від 07 квітня 2008 року, які забезпечувалися порукою [PERSON], у неї утворилася прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 1\~037\~067,33 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника Позивача, пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 07 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 844/2008, згідно якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 195\~320 долю США з порядком повернення кредиту, передбаченим п.1.4 кредитного договору, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 07 квітня 2028 року та щомісячною сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 13,59 % річних. 28 липня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 844/2008 від 07 квітня 2008 року в якому, сторони досягли домовленості змінити використання зобовязань за Кредитним договором на національну грошову одиницю, гривню. Банк належним чином виконав зобовязання по видачі кредиту, однак відповідачем порушено умови договору п.п 2.2.64.3,11.1 додаткового договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 844/2008 від 28 липня 2014 року. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтею 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. При цьому, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як зазначив представник Позивача, незважаючи на взяті на себе за Кредитним договором № 844/2008 від 07 квітня 2008 року зобов'язання, Відповідач не виконувала їх належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за кредитним договором. Доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості за Кредитним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за вказаним договором належним чином, в повному обсязі та у встановлені строки. Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 844/2008 становить 1\~021 365,57 грн. яка складається з: 41844.10 грн. прострочені відсотки; 20\~594.10 грн. - прострочене тіло кредиту; 17\~234.06 грн. пеня. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання. Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 ЦК України). 07 квітня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] (Поручитель) укладено Договір поруки, а 28 липня 2014 року укладено додатковий договір поруки відповідно до пункту 1.1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] усіх її зобовязань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору №844/2008 від 07 квітня 2008 року та Додатковим договором 28 липня 2014 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевказані положення закону та договорів, а також факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань за Кредитним договором, Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення в солідарному порядку із відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 1\~021\~365.57 грн. Відтак, проаналізувавши матеріали справи, положення Кредитного договору №844/2008 від 07 квітня 2008 року, додаткового договору від 28 липня 2014 року про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору № 844/2008 від 07 квітня 2008 року , договору поруки від 07 квітня 2008 року, додатковий договір від 28 липня 2014 року про внесення змін та доповнень №2 до договору поруки від 07 квітня 2008 року, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за Кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки наявність такої заборгованості підтверджується належними доказами. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 11, 16, 20, 509, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 598-609, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved