Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лабутіна Юлія Юріївна про стягнення коштів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабутіною Ю.Ю., відповідно до умов якого позивач та відповідач зобов'язувалися у майбутньому в строк не пізніше 18.00 год. 15.02.2016 року у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лабутіної Ю.Ю. укласти договір купівлі - продажу квартир [ADDRESS] у нотаріальній формі на умовах встановлених цим договором. В підтвердження наміру придбати вищевказану квартиру та з метою забезпечення оформлення основного договору позивач передав відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 52000,00 грн, що є еквівалентом 2000,00 доларів США. 15.02.2016 року позивач та відповідач прибули до офісу приватного нотаріуса для укладення основного договору, проте, позивачем було виявлено, що інформація з технічного паспорту не відповідає фактичному плануванню квартири, зокрема, в технічному паспорті не відображено перепланування у вигляді зміни конфігурації несучої стіни, а саме, одне з вікон закладене цеглою. Відповідач не заперечував факту наявності перепланування не відображеного в технічному паспорті, у зв'язку з чим позивачем була подана відповідачу нотаріально посвідчена заява про порушення останнім п. 4 попереднього договору, що є підставою відповідальності відповідача по поверненню суми забезпечувального платежу та сплати штрафу у розмірі забезпечувального платежу згідно п.4 попереднього договору. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аванс у сумі 52000,00 грн., штраф в розмірі 52000,00 грн. та судові витрати. Відповідач оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, представника не направив, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надіслав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду лист з проханням розглядати справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором (ст.. 635 ч.1 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лабутіною Ю.Ю., відповідно до умов якого позивач та відповідач зобов'язувалися у майбутньому в строк не пізніше 18.00 год. 15.02.2016 року у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лабутіної Ю.Ю. укласти договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] у нотаріальній формі на умовах встановлених цим договором. В підтвердження наміру придбати вищевказану квартиру та з метою забезпечення оформлення основного договору позивачем було передано відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 52000,00 грн., що є еквівалентом 2000,00 доларів США. При цьому сторони в п. 2 попереднього договору встановили, що передбачений у цьому пункті забезпечувальний платіж не є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання, які передбачені ст.. 546 КЦ України, тобто, не є неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком, а також встановили щодо цього забезпечувального платежу відповідні наслідки, які настануть у випадку невиконання умов цього попереднього договору та які передбачені п. 4, п. 4.1 цього договору. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання (ст.. 546 ЦК України). Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч.2 ст. 570 ЦК України). Відповідно до п. 4 попереднього договору, відповідач, окрім іншого, зобов'язувався підготувати, зібрати та подати нотаріусу всі документи необхідні для укладання основного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання своїх обов'язків за цим договором, повернути позивачу суму забезпечувального платежу та додатково сплатити штраф у розмірі забезпечувального платежу. Як зазначив позивач, ним було виявлено, що інформація з технічного паспорту не відповідає фактичному плануванню квартири, зокрема, в технічному паспорті не відображено перепланування у вигляді зміни конфігурації несучої стіни, а саме, одне з вікон закладене цеглою, а відповідач не заперечував факту наявності перепланування не відображеного в технічному паспорті, у зв'язку з чим позивачем була подана відповідачу нотаріально посвідчена заява про порушення останнім п. 4 попереднього договору. Крім цього позивачем 15.02.2016 року на адресу відповідача був надісланий лист щодо порушення умов попереднього договору та повернення забезпечувального платежу і сплати штрафу загальною сумою 104000,00 грн. Проте, відповідачем кошти повернуті не були. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи пояснення та надані у справі докази, суд вважає, що основний договір не було укладено у строк встановлений попереднім договором, а відповідач допустив неналежне виконання умов попереднього договору, а тому згідно п. 4 попереднього договору зобов'язаний сплатити позивачу суму забезпечувального платежу в розмірі 52000,00 грн. та штраф у розмірі забезпечувального платежу в сумі 52000,00 грн., що разом складає 104000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1040,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved