Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] року померла його баба - [PERSON], яка постійно до смерті мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за своє життя склала заповіт, яким усе належне їй майно розпорядилася передати після її смерті її онукові, тобто позивачу по справі [PERSON], дане спадкове розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким не оспорено. Іншим спадкоємцем першої черги по закону є її син - [PERSON], який своєю заявою посвідченою секретарем Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області відмовився від своєї частини у спадщині на його користь. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачу відмовили через те, що за свого життя його баба не оформила та не зареєструвала в органах БТІ право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за заповітом після смерті своєї баби [PERSON], позивач просив суд визнати за ним право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте ним в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в своїй письмовій заяві позов визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його присутності. Приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу, Сумської області [PERSON] в суд не з'явилася, але в письмовій заяві не заперечувала проти позову, просила справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено факт смерті [INFO] року [PERSON] в с. Берестівка Липоводолинського району Сумської області, яка була бабою [PERSON] у віці 85 років (а.с. 5). Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 31 березня 2010 року, реєстровий № 46 (даний заповіт не змінювався і не скасовувався). Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], який в своїй заяві, посвідченій секретарем Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області в межах шестимісячного терміну після смерті спадкодавця, відмовився від своєї частини в спадщині на користь позивача по справі (а.с.6,7,15). Згідно з довідкою виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 26 листопада 2013 року № 769 та даних погосподарської книги, домоволодіння [ADDRESS], обліковувалось за померлою [PERSON] (а.с.13,16-17). З довідки виконавчого комітету Берестівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 853 від 23 грудня 2013 року вбачається, що рішенням загальних зборів колишнього колгоспу «Прапор Леніна» власнику будинку [PERSON] виділялась земельна ділянка під забудову в [ADDRESS]. (а.с.14). З державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON], вбачається що на підставі рішення виконавчого комітету Берестівської сільської ради від 07 грудня 2009 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1071 гектарів, яка розташована на території [ADDRESS] з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12). З довідки Приватного нотаріуса Липоволодинського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] № 61/01-16 від 11 березня 2014 року вбачається, що після смерті [INFO] року [PERSON] 04 грудня 2013 року приватним нотаріусом Липоводолинського нотаріального округу [PERSON] заведена спадкова справа за заявою онука [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Берестівською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 31 березня 2010 року за реєстровим № 46. 04 грудня 2013 року спадкоємець першої черги за законом - син померлої [PERSON], непрацездатний за віком, відмовився від обов'язкової частки у спадщині (а.с.26). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, домогосподарство [ADDRESS], складається з житлового будинку, прибудови, літньої кухні, веранди, п'ятьох сараїв, погребу, вбиральні та огорожі, усе це нерухоме майно зведено до 1992 року та без порушень будівельних норм. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с.8,9-11). Спірне домогосподарство не чинить перешкод власникам інших домогосподарств і сільській раді (а.с. 38). Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с. 6,15,26). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене за життя його спадкодавцем домоволодіння, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем прав померлої гр. [PERSON], а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті [INFO] року - [PERSON].

Outcome: approved