Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

У листопаді 2018 року \~Комунальна установа «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в порядку регресу. В позові зазначив, що моральна шкода виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 18.04.2015 року, а саме [PERSON], який на той момент перебував у трудових відносинах із позивачем, керуючи автомобілем швидкої медичної допомоги та здійснюючи рух по трамвайній колії проїжджої частини пр. Леніна, не зменшивши швидкість руху та не переконавшись у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не надав дорогу пішоходу [PERSON] (доньці [PERSON]І.), а продовжив рух, в результаті чого допустив наїзд на пішохода. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що причинили її смерть. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.02.2017 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя в частині призначеного покарання змінено шляхом його помякшення та в частині розвязання цивільного позову [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди скасовано та матеріали провадження в цій частині направлено до суду першої інстанції на судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. 05.06.2018 року з Комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200000 грн. на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року, справа № 333/846/17. Під час завдання шкоди відповідач [PERSON] перебував у трудових стосунках із позивачем,де працював на посаді водія автотранспорту. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача 200000 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу, а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3000 грн. Представник позивача, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2015 року водій [PERSON] керуючи автомобілем швидкої медичної допомоги та здійснюючи рух по трамвайній колії проїжджої частини пр. Леніна, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, не зменшив швидкість руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода [PERSON]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, що спричинили її смерть. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.02.2017 року [PERSON] вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016 року в частині призначеного покарання змінено, в частині цивільного позову [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди скасовано та направлено в цій частині до суду першої інстанції на судовий розгляд в порядку цивільного судочинства (а.с. 17-23). \~ Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2017 року з Комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради стягнуто на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200000 грн. ( а.с.14-16). Дану суму було списано з рахунку позивача у повному обсязі 05.06.2018 року відповідно до меморіального ордеру № 144498551 від 04.06.2019 року (а.с. 8), виписки по рахунку позивача від 05.06.2018 року (а.с.9), повідомленням від Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області від 06.06.2018 року за № 03-28/270-1053 (а.с. 10). Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно до\~ч.1,2,3\~ст.\~130\~КЗпП України,\~визначено що\~працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну підприємству,\~установі,\~організації внаслідок\~порушення покладених\~на них\~трудових обов'язків. При\~покладенні матеріальної\~відповідальності права\~і законні\~інтереси працівників\~гарантуються шляхом\~встановлення відповідальності\~тільки за\~пряму дійсну\~шкоду,\~лише в\~межах і\~порядку,\~передбачених законодавством,\~і за\~умови,\~коли така\~шкода заподіяна\~підприємству,\~установі,\~організації винними\~протиправними діями\~(бездіяльністю)\~працівника.\~Ця відповідальність,\~як правило,\~обмежується певною\~частиною заробітку\~працівника і\~не повинна\~перевищувати повного\~розміру заподіяної\~шкоди,\~за винятком\~випадків,\~передбачених законодавством. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Оскільки, згідно до вищевказаної ухвали апеляційного суду Запорізької області було встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода є результатом порушення правил дорожнього руху з боку відповідача, то позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача 200000 грн. у якості матеріальної шкоди в порядку регресу, а також стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3000 грн. При вищевикладеному, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги Комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір. Тому, стягненню з відповідача [PERSON] на користь Комунальної установи «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради підлягають понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved