Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У лютому 2018 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], відповідачі) про позбавлення їх батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], призначення позивача опікуном дітей та стягнення аліментів на їх утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON] і, відповідно, бабою його дітей [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідачів діти залишились проживати з матір'ю, а батько сплачував аліменти на їх утримання. З 2012 р. онук [PERSON] став проживати з бабою, в подальшому пішов до дошкільного навчального закладу, а потім - до школи. У 2017 р. на підставі рішення органу опіки та піклування онуку [PERSON] також було передано бабі. Мати дітей [PERSON] отримує на дітей аліменти, але використовує кошти не за призначенням, дітьми не цікавиться. Ні вона, ні батько, взагалі не беруть участі у вихованні дітей, не забезпечують їх матеріально, не дбають про їх фізичний і духовний розвиток. Тривалий час позивач разом з чоловіком надає дітям усю необхідну турботу та піклування, створює належні умови для їх повноцінного життя та розвитку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачі не проявляють до дочки та сина батьківської турботи, не забезпечують їх матеріально і з огляду на спосіб їх життя не здатні належним чином піклуватися про дітей. Діти не хочуть жити з матір'ю і бажають проживати лише з нею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнали вимоги позову про позбавлення їх батьківських прав, призначення позивача опікуном дітей та стягнення з них аліментів на їх утримання. Як пояснила в суді [PERSON], в силу певних життєвих обставин наразі вона не у змозі забезпечити дітям належні умови проживання, виховання та навчання, а тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, встановлення над дітьми опіки, призначення позивача їх опікуном та стягнення аліментів. 30.12.2017 [PERSON] надав нотаріально-посвідчену заяву-згоду на позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки над дітьми та призначення його матері опікуном дітей (а.с. 4). В судовому засіданні [PERSON] вказану заяву підтримав та пояснив, що не має змоги приймати повноцінну участь у вихованні та утриманні дітей, у зв'язку з чим не заперечує проти задоволення позову його матері. Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування надала до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та внесла подання про призначення позивача опікуном дітей (а.с. 50-51, 52-53). Від Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. 19.03.2005 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 5). [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] (а.с. 10, 9). На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2010 шлюб відповідачів розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися з матір'ю і проживали за адресою: [ADDRESS]. З 2012 р. [PERSON] став проживати в родині рідної баби по лінії батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 18.11.2016 [PERSON] була зарахована до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі акту про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а.с. 13). У 2017 р. за рішенням органу опіку та піклування [PERSON] було передано бабі [PERSON], з якого вона з того часу постійно проживає. При обстеженні органом опіки та піклування житлово-побутових умов проживання дітей було встановлено, що діти мешкають у чотирикімнатній відремонтованій квартирі з усіма побутовими зручностями, сучасними меблями та побутовою технікою. Діти проживають в окремих кімнатах, кімнати охайні, облаштовані куточками для навчання, необхідними меблями, телевізорами та комп'ютерами. Згідно характеристик, наданих гімназією № 237 Дарницького району м. Києва, [PERSON] та [PERSON] є учнями 7-Б та 3-Б класів відповідно, і зарекомендували себе як старанні, здібні, активні, комунікабельні та працелюбні учні. За інформацією медичної установи, яка обслуговує дітей - комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» (амбулаторія № 2), на прийом до лікаря їх завжди приводить баба [PERSON] Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачі в суді фактично визнали, що своїх батьківських обов'язків вони не виконують, життям дітей не цікавляться, участі у їх вихованні та утриманні не приймають, не піклуються про їх здоров'я, фізичний духовний та моральний розвиток, а всю необхідну турботу, піклування та матеріальне забезпечення [PERSON] та [PERSON] надає баба [PERSON] За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже зважаючи на те, що відповідачі визнали позов і таке визнання не суперечить закону, відповідає внутрішньому переконанню суду, яке базується на оцінці сукупності досліджених доказів, та не порушує права, свободи чи інтереси дітей, які тривалий час проживають і бажають проживати у родині позивача, суд вбачає підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Статтею 58 ЦК України визначено, що над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка. Суд встановлює опіку піклування над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 3 статті 60 ЦК України). З огляду на те, що батько та мати малолітніх дітей позбавляються батьківських прав, [PERSON] та [PERSON] набувають статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. Обставин, які перешкоджають [PERSON] виконувати обов'язки опікуна своїх онуків, не встановлено. Відповідно до положень частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України), а відтак вимогу про стягнення аліментів у зазначеному розмірі суд вважає цілком обґрунтованою і задовольняє її. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідачів в рівних частках судовий збір, сплачений за вимоги про позбавлення батьківських прав і призначення опікуна. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому за цю вимогу суд стягує з відповідачів судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved