Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання договору частково припиненим та визнання права на оренду частини земельної ділянки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач [PERSON] уклала 30.09.1979 з відповідачем [PERSON] у Вчорайшенській сільській раді Ружинського району Житомирської області шлюб. 11.07.1989 цей шлюб сторони розірвали в Києво-Святошинському відділі РАГС Київської області за актовим записом № 21. 31.12.1991 року позивач та відповідач [PERSON] знову уклали шлюб у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області за актовим записом № 421. У подальшому сторони знову розірвали шлюб у відділі РАЦС Києво- Святошинського РУЮ у Київській області за актовим записом № 684 від 07.12.2007. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2006, яке набрало законної сили, було визнано за [PERSON] право власності на гараж під літерою «А», сарай під літерою «Б» та вбиральню під літерою «В», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 16.06.2006 року було проведено державну реєстрацію права власності на вказані будівлі за відповідачем [PERSON] , що підтверджується роздруківкою інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101067333 від 21.10.2017. Крім цього, заочним рішенням Києво-Святошииського районного суду Київської області від 19.06.2008, яке набрала законної сили 30.06.3008, у поєднанні з ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2017 та 30.06.2017 про виправлення описок було в порядку поділу спільного сумісного майна визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частину гаражного приміщення, 1/2 частину сараю «Б» та 1/2 частину убиральні «В» за адресою: [ADDRESS] . 09.08.2017 року було проведено державну реєстрацію права власності на зазначені 1/2 частини будівель за позивачем. Разом з тим, 18.01.2006 між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка перебуває в комунальній власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , котрий було посвідчено державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Пані кар В.М. за реєстровим № 2-73. 19.09.2017 року позивач звернулась до виконавчого органу відповідача Боярської міської ради з проханням внести зміни до вище зазначеного договору оренди земельної ділянки, включивши її як орендаря 1/2 частини цієї землі. Проте, листом від 18.10.2017 виконавчий комітет відмовив позивачу у цьому, мотивуючи свою відмову тим, що на розгляді у Києво-Святошинському районному суді перебуває цивільна справа за позовом Боярської міської ради до [PERSON] про розірвання вказаного договору найму (оренди) земельної ділянки, а тому недоцільно вирішувати питання щодо внесення до цього правовику змін до моменту прийняття остаточного рішення у справі. Тому позивач звернулася до суду та просила визнати припиненим договір найму (оренди) земельної ділянки, укладений 18.01.2006 між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області та [PERSON] та посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. за реєстровим № 2-73, в частині оренди 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка перебуває в комунальній власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частини прав та обов`язків [PERSON] , як орендаря цієї земельної ділянки. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право оренди на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка перебуває в комунальній власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , за договором найму (оренди) земельної ділянки, укладеним 18.01.2006 між Боярською міською радою Києво- Святошинського району Київської області та [PERSON] та посвідченим державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. за реєстровим № 2- 73. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , 1/2 частину прав та обов`язків орендаря за договором найму (оренди) земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка перебуває в комунальній власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , укладеним 18.01.2006 між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області та [PERSON] та посвідченим державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. за реєстровим № 2-73. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.02. 2018 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання договору частково припиненим та визнання права на оренду частини земельної ділянки та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивач позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області просив вирішити спір відповідно до вимог закону. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 31.12.1991 року між [PERSON] та [PERSON] знову уклали шлюб у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області за актовим записом № 421. 07.12.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у відділі РАЦС Києво-Святошинського РУЮ у Київській області, актовий запис № 684. 18.01.2006 між Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер [NUMBER] , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель, яка перебуває в комунальній власності та розташована за адресою: [ADDRESS] , котрий було посвідчено державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Пані кар В.М. за реєстровим № 2-73. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2006, було визнано за [PERSON] право власності на гараж під літерою «А», сарай під літерою «Б» та вбиральню під літерою «В», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 16.06.2006 року було проведено державну реєстрацію права власності на вказані будівлі за відповідачем [PERSON] , що підтверджується роздруківкою інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101067333 від 21.10.2017, доданою до даної позовної заяви. Заочним рішенням Києво-Святошииського районного суду Київської області від 19.06.2008, яке набрала законної сили 30.06.3008, у поєднанні з ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2017 та 30.06.2017 про виправлення описок було в порядку поділу спільного сумісного майна визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частину гаражного приміщення, 1/2 частину сараю «Б» та 1/2 частину убиральні «В» за адресою: [ADDRESS] . 09.08.2017 року було проведено державну реєстрацію права власності на зазначені 1/2 частини будівель за позивачем. 19.09.2017 року позивач звернулась до виконавчого органу відповідача Боярської міської ради з проханням внести зміни до вище зазначеного договору оренди земельної ділянки, включивши її як орендаря 1/2 частини цієї землі. Листом від 18.10.2017 виконавчий комітет відмовив позивачу у внесенні змін до договору, мотивуючи свою відмову тим, що на розгляді у Києво-Святошинському районному суді перебуває цивільна справа за позовом Боярської міської ради до [PERSON] про розірвання вказаного договору найму (оренди) земельної ділянки, а тому недоцільно вирішувати питання щодо внесення до цього правовику змін до моменту прийняття остаточного рішення у справі. Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні позову Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , про розірвання договору найму (оренди) земельної ділянки, зобов`язання привести земельну ділянку у попередній стан шляхом звільнення її від самовільно встановлених будівель і споруд, та повернення земельної ділянки. 23.01.2019 року Київським апеляційним судом було винесено Постанову, якою Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове яким Боярській міській раді Києво - Святошинського району Київської області відмовлено у задоволенні позову. Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин, відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та здійснюються на сесіях цих рад шляхом прийняття рішень. Також, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом Тобто, розгляд та вирішення питання щодо визнання за [PERSON] права оренди на 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частини прав та обов`язків орендаря за договором найму (оренди) площею 0,0775 га за адресою: [ADDRESS] належить виключно до повноважень сесії Боярської міської ради та вирішується виключно на пленарних засіданнях сесії. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed