Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначала, що 13.06.2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького МУЮ, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №492. Після реєстрації шлюбу позивач залишила своє дівоче прізвище, а відповідач, в свою чергу, взяв прізвище позивача. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. У зв'язку з тим, що відповідач на підґрунті безпідставних ревнощів постійно створював сварки та суперечки, у жовтні 2014 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинились. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначала, що перебуваючи у нетверезому стані, під час сварок відповідач погрожував їй фізичною розправою, робив спроби сокирою відкрити двері в будинок, де вона перебувала, у зв'язку з чим, остання була вимушена звертатись до правоохоронних органів. Також зазначила, що вона неодноразово робила різні спроби, щодо збереження їхньої родини, але все виявилось безрезультатним, що й робить неможливим їх сумісне подружнє життя та призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Посилаючись на те, що збереження шлюбу неможливе й недоречне, просила суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] У судовому засідання позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис №492. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу через фактичне припинення шлюбних відносин з жовтня 2014 року. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки спільне життя суперечить її інтересам. Згідно п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved