Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

У листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач є її батьком, який після розірвання шлюбу з матір`ю, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2009 року сплачував на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2009 року і до її повноліття. [INFO] позивачці виповнилося 18 років і вона з 01.09.2019 року навчається на денному відділенні факультету адвокатури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на організацію проживання в іншому місті , на проїзд з дому до місця навчання та інше. Відповідач офіційно працює, отримує постійний стрільний дохід, при цьому інших дітей та осіб, яких від зобов`язаний утримувати в нього не має, а відтак в нього є матеріальна можливість сплачувати аліменти на навчання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з вказаним позовом до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. 03.03.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому той не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, але лише в розмірі 1/8 частини усіх його заробітків, обґрунтовуючи це тим, що у позові не зазначено вартість щомісячних витрат, що мало б довести визначений позивачкою розмір аліментів 1/4 частини доходу, а також що ця частка дорівнює половині необхідних витрат, оскільки іншу половину повинна нести мати позивачки; також у позові не зазначено період закінчення навчання; факт навчання повнолітньої доньки у навчальному закладі сам по собі не може бути підставою для призначення аліментів, а має бути визначена потреба у них повнолітньої дитини та її розмір, що треба довести необхідним чином; у позові не конкретизовано, яку суму в місяць витрачає донька саме пов`язану з начальним процесом, щоб мати можливість належним чином порівняти ці витрати з наявним матеріальним станом матері та батька, а також визначитись із потребою повнолітньої дитини від відповідача на період навчання. 23.03.2020 року від представника позивачки адвоката Колодія А.О. надійшла відповідь на відзив, де вказується, що зазначені відповідачем у відзиві обставини не відносяться до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відповідно до статті 182 СК України. З настанням повноліття позивачки майновий стан її батька не змінився: він продовжує працювати, не має осіб, яких необхідно утримувати (діти, батьки), а відтак ним не доведено обставини, які підтверджують сплачувати аліменти у в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. В судове засіданні позивачка та її представник не з`явились. Адвокат Колодій А.О. подав заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив прийняти рішення з врахуванням обставин, викладених у відзиві. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 20.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, свідоцтвом про зміну імені, серії [NUMBER] , виданим 06.12.2017 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2009 року [PERSON] сплачував аліменти на утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2009 року і до повноліття доньки. Вказане підтверджується копією виконавчого листа № 2-1267/09, виданого 02.02.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя та не заперечувалось відповідачем. Позивачка є студенткою 1-го курсу денного відділення факультету адвокатури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою навчального закладу №1043 від 16.09.2019 року, Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 02-20064-2019, виданої 28.10.2019 року Департаментом реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради. Відповідач [PERSON] працює електрогазозварником машинного цеху на філії «Дніпровська ГЕС» ПрАТ «Укргідроенерго», що підтверджується Довідкою №76 від 16.10.2019 року. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. З пояснень позивачки, проти яких не заперечував відповідач, останній не має на утриманні непрацездатних осіб (батьків-інвалідів, неповнолітніх дітей), майновий та сімейний стан з часу початку стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки не змінився, а тому [PERSON] має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, який має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Враховуючи викладене і ті обставини, що аліменти стягуються на повнолітню дитину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки частково, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду, а саме з 30.11.2018 року і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial