Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вимогою про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття останньої з реєстраційного обліку. Як підставу позову зазначили, вони є власниками житлового приміщення - квартири, яка розташована по [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказують, що окрім [PERSON] зареєстрована його донька [PERSON]. [PERSON] знявся з реєстраційного обліку 26.12.2012 року, але його донька [PERSON] на даний час продовжує бути зареєстрованою у вищезазначеній квартирі. Зазначають, що вона протягом останніх п'яти років фактично у квартирі не проживає, оскільки виїхала до м. Харкова, де працює та проживає на даний час. Враховуючи порушення їх прав, та відсутність можливості розпорядится належним їм житлом, просять визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована по [ADDRESS] шляхом зняття її з реєстраці за вищевказаною адресою. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позов та наполягав на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи у засобах масової інформації газеті «Слобідський край» № 35 від 24.03.2015 року. Зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У відповідності до вимог ст.ст. 316, 328 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачі є власниками житлового приміщення - квартири, яка розташована по [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 30021094, № 30019108 від 26.11.2014 року. [PERSON] є власником 2/3 частини квартири, [PERSON] - власником 1/3 частини квартири (а.с. 9-12). Згідно будинкій книзі за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, в тому числі, [PERSON]./а.с. 13-19/. Як вбчається з актів обстежень від 20 грудня 2013 року, 3 березня 2014 року та 24 грудня 2014 року, складених депутатом Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області, [PERSON] у спірній квартирі не проживає (а.с. 20-22). У відповідності до ст. 405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. На даний час реєстрація відповідача у квартирі позивачів фактично позбавляє можливості власників користуватися та розпоряджатися нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved