Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути із відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 29 649 грн 78 коп., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування позову зазначено про те, що 31 липня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 58_0166, на умовах якого позивач надав, а відповідач отримав кошти в сумі 50 000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 30 липня 2023 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом в розмірі 56 % річних, зі сплатою комісійної винагороди за надання кредиту в розмірі 2 500,00 грн. протягом одного банківського дня з моменту підписання даного договору. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 5 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з серпня 2018 року. Позивач виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість, яка станом на 8 грудня 2020 року становить 29 649 грн 78 коп., яка складається із: 26700 грн 09 коп. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 2867 грн 18 коп. - проценти за користування кредитом; 41 грн 78 коп. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 220 грн. 16 коп. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 261 грн 94 коп. - суми сплаченої пені, 11 грн 61 коп. - 3% річних від простроченої суми по кредиту; 33 грн 09 коп. - 3 % річних від простроченої суми по процентах; 37 грн 81 коп. - сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування. Ухвалою від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача двічі направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які відповідач отримала 19 березня 2021 року. Однак будучи належним чином повідомленою про роозгяд справи, відповідач у встановлений судом строк не подала заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 31 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 58_0166, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в розмірі 50 000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30 липня 2023 року зі сплатою 56 % річних. Кредит надано на споживчі цілі. (а. с. 9-13). Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 8 грудня 2021 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 29 649 грн 78 коп., яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 26700 грн 09 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 2867 грн 18 коп.; 41 грн 78 коп. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 220 грн. 16 коп. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 261 грн 94 коп. - суми сплаченої пені, 3% річних від простроченої суми по кредиту у розмірі 11 грн 61 коп.; 3 % річних від простроченої суми по процентах у розмірі 33 грн 09 коп.; суми втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування у розмірі 37 грн 81 коп. (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем взагалі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved