Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача переплачену суми допомоги в розмірі 4011,46 грн. та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач отримав довідку внутрішньо переміщеної особи 27.12.2014 року № 6328004774 та оформив, як уповноважений член сім`ї, щомісячну адресну допомогу для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, до складу якої увійшла його донька - [PERSON] . На момент подання заяви на призначення щомісячної допомоги відповідач зазначив, що є особою, яка працевлаштована у ООО «Системи прогресивної очистки» з вересня 2014 року. Рішенням від 23.02.2015 Управління призначило допомогу на період з 29.12.2014 по 27.02.2015 у розмірі 884 грн., з 28.02.2015 по 28.04.2015 у розмірі 663 грн., а на період з 29.04.2015 по 28.06.2015 у розмірі 442 грн. Однак, в результаті проведеної перевірки встановлено, стало відомо , що відповідач у грудні 2014 не сплатив ЄСВ, що може свідчити про той факт, що він офіційно не був працевлаштований на момент подання заяви на призначення грошової компенсації, що в свою чергу призвело до неправильного призначення розміру грошової допомоги. Управлінням 18.07.2016 року було вручено особисто в руки відповідачу повідомлення про припинення надання грошової компенсації, та було запропоновано повернути переплачену суму допомоги у розмірі 1090,27 грн. до 18.08.2016 року. У зазначений термін відповідачем не було сплачено зазначену суму переплати. У наданій трудовій книжці відповідача зазначено, що відповідач 31.03.2015 року був звільнений з зазначеного підприємства за власним бажанням, тобто, у період отримання грошової допомоги як працевлаштована особа з 01.04.2015 року по 28.06.2015 року, більше того, з 03.09.2012 року був прийняти на роботу до ТОВ «Компанія СПО» на посаду двірника, тобто [PERSON] взагалі не є переміщеною особою. Відповідач у 2012 році вже проживав у м. Харків і його переміщення взагалі ніяк не пов`язане зі збройним конфліктом на сході України. Після встановлення даного факту, Управлінням 15.12.2016 року було складено акт про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державної соціальної допомоги, яким встановлено період переплати, а саме з 29.12.2014 по 28.06.2015 у розмірі 4011,46 грн. Відповідачу було відправлено повідомлення про припинення надання соціальної допомоги та запропоновано добровільно сплати кошти в термін до 16.01.2017 року, а також, попереджено, що у разі відмови та неперерахування коштів у зазначені терміни, вони будуть стягнуті Управлінням у судовому порядку. Ухвалою суду від 10.12.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом сторін по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що [PERSON] не є внутрішньо переміщеною особою, а його донька під таке визначення підпадає. Оскільки грошова допомога видається на сім`ю, а в даному випадку представником сім`ї є [PERSON] , то всі гроші перераховувались на його користь. Суму в розмірі 884,00 грн. за період з 29.12.2015 по 27.02.2015 року належала до виплати [PERSON] , однак фактично її отримав [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що ним були подані до позивача всі необхідні документи, якщо вони не відповідали вимогам, то позивач міг йому відмовити у нарахуванні допомоги. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та перебувала на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою УПСЗН від 27.12.2014 року № 6328004774. Також на облік взята донька відповідача - [PERSON] , що підтверджується довідкою від 27.12.2014 року № 6328004779. Відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами) «Про облік внутрішньо переміщених осіб» довідка внутрішньо переміщеної особи є документом, який видається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції. За період з 29.12.2014 року по 28.06.2015 року відповідачу призначалась та виплачувалась відповідна допомога, що підтверджується відповідними рішеннями УПСЗН в Комінтернівському районі м. Харкова. Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно довідки ТОВ «НПО «Ю Би Си- Промо» № 28 від 18.04.2016 року зазначено, що [PERSON] працює у зазначеній організації з 11.04.2016 року на посаді підсобного працівника. Згідно Акту проведення перевірки УПСЗН Адміністрації Слобідського району ХМР від 15.12.2016 року № 110, встановлено що [PERSON] надав неповну інформацію, внаслідок чого йому було надмірно виплачені кошти в сумі 4011,46 грн. протягом періоду з 29.12.2014 року по 28.06.2015 року . Отже, відповідач необґрунтовано отримував адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки з 03.09.2012 року він був працевлаштований та проживав у м. Харкові, тому не є внутрішньої переміщеною особою. Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» затверджений порядок , відповідно до якого «Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану». Відповідно до абз. 2, 3 п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови від добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Листом позивача від 16.12.2016 року, відповідача було повідомлено про припинення виплати соціальної допомоги на підставі висновків проведених відділом державних соціальних інспекторів, та зобов`язання повернути переплачену суму допомоги в розмірі 4011,46 грн. в строк до 16.01.2017 року, однак вказане повідомлення відповідачем проігноровано. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 1жовтня 2014року №505«Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Порядок № 505). Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505 вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3ст. 13 ЦПК України). Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). На підставі акту проведення перевірки позивачем було встановлено, що [PERSON] не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки з 2012 року він проживав у м. Харкові і його переміщення ніяк не пов`язане зі збройним конфліктом на сході України, то цей факт привів до неправильного призначення розміру грошової допомоги, розмір якої має бути стягнений з відповідача. Також судом встановлено, що донька відповідача - [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та мала право на отримання грошової допомоги, оскільки допомога призначалась на сім`ю, а відповідач був уповноважений на отримання допомоги та надана допомога за період з 29.12.2014 по 27.02.2015 року у розмірі 884,00 грн. надана правомірно та на законних підставах, то в цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Таким чином суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума надмірно переплаченої суми у розмірі 3127,46 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1496,45 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial