Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила зобов`язати Відповідачів усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні коридором загального користування на шостому поверсі другого під`їзду в будинку [ADDRESS] , шляхом демонтування збудованої стіни за власний рахунок; стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір та 10\~000 гривень судові витрати пов`язані із надання професійної правничої допомоги. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] [ADDRESS] перебуває на балансі ТОВ «УЮТ-2011». Мешканці квартири [ADDRESS] , в коридорі загального користування шостого поверху другого під`їзду побудували цегляну перегородку, встановили металеві двері та власний замок, чим створили окреме ізольоване приміщення для власного користування, позбавивши її можливості здійснення нагляду за інженерними та загально будинковими мережами, а також і інших співвласників права користування приміщеннями загального користування , оскільки доступ до них був перекритий внаслідок самовільного встановлення дверей. Зазначає, що зверталася до ТОВ «УЮТ-2011» з приводу побудови вищевказаної комірчини, та вона отримала відповідь про те, що проектною документацією дана конструкція не передбачена та рекомендовано звернутися до компетентного органу або до суду за захистом своїх прав. Крім того, вона зверталася до відділу запобігання надзвичайними ситуаціями Криворізького міського управління Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області. Згідно наданої відповіді вбачається, що провести позапланову перевірку самочинно збудованого господарчого приміщення у коридорі 6 поверху мешканцем квартири [ADDRESS] немає можливості у зв`язку з необхідністю проникнення до самочинно збудованого приміщення, що допускається тільки за вмотивованим рішенням суду. Також відповідно до відповіді виконкому Покровської районної у місті ради, ТОВ «УЮТ-2011» встановлено, що комірчина була самовільно збудована на міжповерховому майданчику шостого поверху більше десяти років, 17.09.2019 мешканцю квартири №76 майстром дільниці ТОВ «УЮТ-2011» було вручено попередження (припис) про необхідність демонтажу комірчини у зв`язку із тим, що дана конструкція не передбачена проектною документацією. Враховуючи, що переговори щодо демонтажу вказаної комірчини завершилися безрезультатно вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. 25 лютого 2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю. У поясненням зазначили, що завданнями відділу є здійснення відповідно до законодавства державного архітектурно-будівельного контролю; виконання дозвільних і реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих будинках приміщень визначені Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005. Просили розглядати справу без участі представника та ухвалити законне рішення на розсуд суду. 28 лютого 2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи ТОВ «УЮТ-2011» у яких зазначили, що 10.06.2019 представниками ТОВ «УЮТ-2011» було здійснено обстеження за адресою [ADDRESS] та виявлена комірчина на міжповерховому майданчику 6-го поверху, у зв`язку з тим, що дана конструкція не передбачена проектною документацією, ТОВ «УЮТ-2011» направлено припис від 17.09.2019 за №2108. На теперішній час письмової відповіді до копій документів на розміщення комірчини від власника квартири [ADDRESS] не надходило. Просили розглянути справу у відсутність їх представника та ухвалити законне рішення на розсуд суду. 03 березня 2020 року на адресу суду надійшов від представника відповідача [PERSON] адвоката Сова С.М. відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 05.05.2016 року. У відповіді ТОВ «УЮТ-2011», яка надана Позивачем, зазначається, що комірчина була самовільно збудована на міжповерховому майданчику шостого поверху більше десяти років, а тому [PERSON] не є належним відповідачем у даній справі. Крім того, вказує, що у під`їзді 2 будинку [ADDRESS] подібні комірчини збудовані з другого по дев`ятий поверх. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Пістрюга В.В. звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат Сова С.М. звернулася до суду із заявою в якій просила розглянути справу у її відсутність, просила відмовити у задоволені позову, з підстав викладених у відзиві. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2013 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1018562 від 06.03.2013, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.7,8-9). [PERSON] 18.03.2019 звернулася до ТОВ «УЮТ-2011» із заявою в якій просила прийняти міри щодо незаконного встановлення споруди на площадці 6-го поверху у 2-му під`їзді по [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] демонтувати вказану споруду, а також порушити справу щодо притягнення до відповідальності [PERSON] за порушення пожежної безпеки (а.с.10). ТОВ «УЮТ-2011» на вищевказане звернення повідомило, що майстром дільниці ТОВ «УЮТ-2011» було проведено роз`яснювальну роботу з мешканцем квартир 76 та вручено попередження про необхідність демонтажу комірчини у зв`язку з тим, що дана конструкція не передбачена проектною документацією даного будинку. А також роз`яснено, що [PERSON] як споживач має право звернутися зі скаргою до відповідного компетентного органу, що надає дозволи на переобладнання та перепланування жилих приміщень, або до суду за захистом своїх прав (а.с.11). [PERSON] 18.03.2019 звернулася до відділу ЗНС КМУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області із заявою в якій просила прийняти міри щодо незаконного встановлення споруди на площадці 6-го поверху у 2-му під`їзді по [ADDRESS] та зобов`язати [PERSON] демонтувати вказану споруду, а також порушити справу щодо притягнення до відповідальності [PERSON] за порушення пожежної безпеки (а.с.12). ДСНС України ГУДСУ з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області Криворізьке міське управління на вищевказане звернення повідомило, що у зверненні відсутні відомості щодо суб`єкта господарювання відносно якого пропонується провести позапланову перевірку та не вказано яку саме спричинено шкоду [PERSON] правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю. Також повідомлено, що питання незаконного будівництва та контролю за дотримання нормативних вимог під час будівництва регламентується статтями 6 та 41 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та не відноситься до повноважень ВЗНС КМУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.13). [PERSON] 09.04.2019 повторно звернулася до відділу ЗНС КМУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області із заявою в якій просила провести позапланову перевірку відповідно до чинного законодавства суб`єкта господарювання ТОВ «УЮТ-2011» щодо незаконного встановлення споруди на площадці 6-го поверху у 2-му під`їзді по [ADDRESS] (а.с.14). ДСНС України ГУДСУ з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області Криворізьке міське управління на вищевказане звернення від 09.04.2019 повідомило, що для перевірки питань викладених у заяві необхідно проникнути до самочинно збудованого приміщення, яке належить мешканцю квартир [ADDRESS] , але відповідно до вимог ст.. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Крім того, питання незаконного (самочинного) будівництва, контролю за дотриманням нормативних вимог під час будівництва та перевірки проектної документації регламентується статтями 6 та 41 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та не відноситься до повноважень ВЗНС КМУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.15). [PERSON] 29.08.2019 звернулася до начальника відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради із заявою в якій просила провести перевірку відповідності розміщення в коридорі загального користування шостого поверху другого під`їзду будинку [ADDRESS] цегляної перегородки законодавству , державним стандартам, нормам і правилам, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, а також місцевим правилам забудови населених пунктів; винести відповідне рішення, а також винести припис про усунення порушень вимог законодавства з визначенням строку для добровільного виконання припису (а.с.21). 17.09.2019 ТОВ «УЮТ-2011» винесено припис мешканцю будинку [ADDRESS] , повідомлено про необхідність приведення власнику квартири 76 приміщення загального користування , де знаходиться перегородка до попереднього стану. У 10-денний строк після отримання даного припису власнику вищевказаної квартири зобов`язаний за власний рахунок демонтувати перегородку. В іншому випадку спірні питання Власники мають право вирішити в судовому порядку (а.с.23). Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №58713741 від 07.05.2016 (а.с.99-100). Так, частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать:1) визнання права;2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов`язку в натурі;6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення;8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. ЦК та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій прав спеціальні способи захисту прав. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~\~в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК\~України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог представник відповідача адвокат Сова С.М. просить відмовити у задоволенні позову, оскільки крім іншого, позивачем не доведено та не надано доказів здійснення перешкод відповідачами у користуванні та розпорядженні коридором загального користування на шостому поверсі другого під`їзду в будинку [ADDRESS] . У відповідності до п.5 ч.1 ст. ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. \~ \~ \~ \~Отже, в розумінні ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Позивач та Відповідач 1 є співвласниками багатоквартирного будинку. \~ \~ \~ \~Як передбачено ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку » співвласники\~мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.\~16,\~386,\~391\~ЦК України. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч.1\~ст.16\~ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Позивачем не було надано доказів, які підтверджували конкретні обставини порушення його прав, коли Позивачу було обмежено чи позбавлено у доступі до здійснення нагляду за інженерними та загальнобудинковими мережами. Також позивачем не надано схем влаштування внутрішньобудинкових мереж водопостачання, каналізації, центрального опалення, тепло, газо-, електропостачання доступ до яких яму обмежено. \~ \~ \~ \~Крім того на відсутність порушених прав позивача зазначено у відповіді від Криворізького міського управління ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 25.03.2019 року зазначається «…та не вказано яку саме спричинену шкоду [PERSON] правам, законним інтересам життю чи здоров`ю… »» \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачем не надано, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення правил пожежної безпеки Відповідачами. У відповіді Криворізького міського управління ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 25.03.2019 року, Позивачу було відмовлено у здійсненні перевірки за відсутністю підстав та шкоди правам Позивача. Відповіддю Криворізького міського управління ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області від 12.04.2019 року Позивачу повторно було відмовлено у здійсненні перевірки на підставі відсутності повноважень. Відповідями від ТОВ «УЮТ-2011» від 21.06.2019 та 26.09.2019 року, зазначається: «комірчина знаходиться в задовільному санітарному стані, легкозаймистих та пожежонебезпечних речовин не виявлено». В акті складеному майстром ТОВ «УЮТ-2011», який також надав Позивач, зазначається: «В кладовке чисто, легковоспламеняющихся и взрывоопасных материалов нет» (мовою оригіналу). Крім того, даний факт підтверджує вільний доступ до «комірчини», жодних обмежень в доступі до неї немає. \~ \~ \~ \~Позивачем також не додано доказів того, що стіна перешкоджає користуватися коридором загального користування. Одночасно з цим Відповідачем 1 надано до суду Акт про відсутність перешкод у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку, який було підписано двадцятьма співвласниками багатоквартирного будинку. \~ \~ \~ \~Також суд не приймає, як належний доказ Припис, виданий ТОВ «УЮТ-2011», оскільки він виданий з порушенням норм чинного законодавства України. ТОВ «УЮТ-2010» є суб`єктом господарювання, який здійснює надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Однак ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 не передбачено повноважень управителя видавати обов`язкові до виконання приписи. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ч.2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною 1 ст. 5 встановлено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Як передбачено п.1 ч.2 ст. 10 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним. Частиною 3 ст. 10 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. Суд зазначає, що чинним законодавством України передбачено порядок здійснення розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним. Проте Позивач, як співвласник багатоквартирного будинку не скористався своїм правом скликати збори співвласників та прийняти рішення щодо спірної стіни. А тому суд вважає передчасним звернення позивача до суду з даною позовною заявою. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно до відповіді ТОВ «УЮТ-2011» №2146 від 26.09.2019 року, яку надав Позивач, зазначається, що комірчина була самовільно збудована на міжповерховому майданчику шостого поверху більше десяти років тому. Відповідач 1,\~яка стала\~власником квартири\~лише в\~2016\~році,\~не могла\~здійснити будівництво\~«комірчини» яка\~була збудована\~більше 10\~років,\~а отже\~Відповідач 1\~не є\~власником стіни\~про що\~в позові\~заявляє Позивач. Тому твердження, що Відповідачі побудували цегляну перегородку не відповідає дійсності. Статтею 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Частиною 1 ст. 321 ЦК України проголошено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач 1 не будував та не є власником спірної стіни чи дверей. Хто саме побудував та є власником даної стіни (матеріалів в розумінні ст.331 ЦК України) невідомо, оскільки будівництво було проведено більше 10 років тому. Тому зобов`язання «демонтування збудованої стіни» є протиправним оскільки зобов`язує Відповідачів демонтувати чуже майно чим порушує основний принцип права власності непорушність. Суд погоджується з доводами відповідачів та адвоката Сова С.М., оскільки матеріалам справи , які безпосередньо досліджені судом , взагалі не містять доказів, що відповідачі створили окреме ізольоване приміщення для власного користування у коридорі загального користування , так як з наданої позивачем інформації та підтвердженою ТОВ «УЮТ -2011» комірчина була самовільно збудована на міжповерховому майданчику шостого поверху будинку більше десяти років тому ( відповідь станом на 26.09.2019 рік) , а відповідач [PERSON] є власником квартири , яка розташована у цьому будинку з 05.05.2016 року. Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин позову, зокрема позбавлення позивача можливості здійснювати нагляд за інженерними та загальнобудинковими мережами, права користування приміщеннями загального користування, порушення відповідачами правил пожежної безпеки та здійснення останніми перешкод у користуванні та розпорядженні коридором загального користування. Відтак, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. Що стосується позовної вимоги в частині зобов`язання відповідачів здійснити демонтування збудованої стіни за власний рахунок суд зазначає наступне. Матеріали справи містять звернення позивача до відповідних органів з заявами щодо самочинного збудованого об`єкту для відповідного , в межах компетенції, реагування. За результатами вчинених позивачем дій видавався Припис ТОВ «УЮТ-2011» . Оцінюючи допустимість та достатність зазначених доказів у сукупності з іншими дає змогу суду дійти висновку про передчасне звернення позивача з цією вимогою, оскільки судом не встановлено, що відповідачі здійснюють будь-які перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні коридором загального користування. Відтак, відповідно до ЗУ « Про регулювання містобудівної діяльності» повноваження видачі Приписів надані посадовим особам органів державного архітектурно будівельного контролю. Суд зазначає, що порядок реалізації повноважень ДАБІ України щодо знесення самочинного будівництва визначено у спеціальному законі. Так, відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органа державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Водночас пред`явленню\~позову органом державного архітектурно-будівельного контролю передують такі дії: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;визначення такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку. Відтак, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю. Звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва є способом захисту публічних інтересів у сфері містобудування, а не прав та законних інтересів органів\~державного архітектурно-будівельного контролю.\~Захист публічних інтересів у сфері містобудування не може ставитися у залежність від бажання органів ДАБІ. Також суд підкреслює, що у разі невиконання органом держаного архітектурного-будівельного контролю його\~повноваження, передбаченого законом, особа, яка вважає, що така бездіяльність порушує її права або законні інтереси, має право звернутися з відповідним позовом до суду. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві , тому позовні вимоги підлягають залишенню без задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За таких обставин суд вважає, що Позивачем невірно вибрано спосіб захисту своїх прав, та вважає за необхідно зазначити, що даний предмет спору повинен розгладитися за позовом Державної архітектурно-будівельна\~інспекції України в порядку адміністративного судочинства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed