Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

У лютому 2018р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2003 р. по липень 2013 р. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Маневицького районного суду Волинської області від 05.04.2016 р. Під час спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] , який на даний час проживає з позивачем в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу, [PERSON] матеріально утримує та піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач зв`язки з дитиною не підтримує, не бере участі у вихованні, не цікавиться станом здоров`я та навчанням. Всі питання щодо виховання сина, вирішуються позивачем самостійно, без участі і підтримки [PERSON] Аліменти, які визначені судовим наказом Маневицького районного суду Волинської області від 17.03.2016 р., відповідач фактично не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання дитини, свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Позивач просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] 18.02.2019р. ухвалою Тростянецького районного суду справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі в справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Дубенської міської ради Рівненської області. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Інших заяв та клопотань не має. У судові засідання призначені на 28.03.2019р., 07.05.2019р., 12.06.2019р., 30.07.2019р. та 18.09.2019р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверти повернулися до суду з відміткою «не проживає» та інші причини, що не дали змоги виконати щодо пересилання поштового відправлення». В судове засідання представники третіх осіб не з`явились, подали до суду заяви в яких зазначили, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , підтримують. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Кіровське Донецької області народився [PERSON] , батьками якого записано: батько [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.05.2004р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). Заочним рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 05.04.2016 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.11.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського МУЮ Донецької області, за актовим записом №195 (а.с.8). Судовим наказом Маневицького районного суду від 17.03.2016 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з усіх видів заробітку (доходу) боржника, у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.03.2016 р. та до досягнення нею повноліття (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] від 06.11.2017 р., виданого Тростянецьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, за відповідачем станом на 31.10.2017 р., рахується заборгованість у розмірі 8675,50 грн. (а.с.10). Відповідно до інформації, наданої Дубенською амбулаторією №3 ЦПМСД від 16.01.2018 р., на обліку в амбулаторії перебуває [PERSON] , [INFO] , який проживає по [ADDRESS] . Дитина прибула в м. Дубно з Донецької області. За період спостереження за дитиною вона неодноразово зверталася до педіатра, ЛОРа, травматолога, лежала в стаціонарі з приводу дискенезії жовчовивідних шляхів, синдрому подразнення кишківника. З дитиною в дитячій поліклініці та дитячому відділенні ЦРЛ завжди була мама. Тата дитини ніхто із медперсоналу амбулаторії № 3 не бачив (а.с. 12). З характеристики, наданої Дубенською гімназією №2 від 16.01.2018 р. №15/01, [PERSON] навчається у гімназії з 2016 року. Вихованням сина займається мама [PERSON] , яка створює всі умови для повноцінного розвитку дитини, цікавиться навчанням. [PERSON] завжди чистий, охайний, доглянутий. Мама підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, відвідує батьківські збори і загальногімназійні заходи. Батько [PERSON] , [PERSON] , 1976 р.н., прописаний у Вінницькій області Тростянецького району, с. Савинці. Протягом 2016-2017 років батько не цікавився дитиною, його успіхами, не приділяв уваги сину, ігнорував телефонні дзвінки, байдуже ставився і матеріально не допомагав (а.с.13). У письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вказано, що [PERSON] навчається у гімназії №2 м. Дубно. За останні три роки батька дитини вони не бачили жодного разу. [PERSON] дитиною не цікавиться, з сином не спілкується та аліменти не сплачує. [PERSON] виховує сина самостійно та матеріально забезпечує (а.с.14-21). Орган опіки та піклування Дубенської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, утриманню сина, не готує до самостійного життя, не спілкується з ним та не підтримує матеріально. Даний висновок складено на підставі наявних документів, пояснень свідків та думки дитини (а.с.105-107). Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення від виконання батьківських обов`язків це є відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, коли батьки не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці. Батьки повинні матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав проводиться тільки в судовому порядку. При розгляді таких справ необхідним є подання письмового висновку органів опіки і піклування. Згідно із частиною 4 статті 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що батько [PERSON] з ним не проживає, його утриманням, вихованням не займається, сином не цікавиться, участі в його житті не приймає, не бажає забезпечити дитині базові потреби - належне харчування, відповідний одяг. Спілкування з батьком у дитини взагалі не відбувається, як і сам виховний процес. Тобто відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. [PERSON] проживає разом з мамою, яка піклується про нього, забезпечує його розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Окрім того, судом не встановлено, що [PERSON] чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд відповідно ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved