Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини проживає окремо, лише частково надає допомогу на утримання сина, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач стверджує, що відповідач офіційно працевлаштований, стан його здоров`я задовільний, осіб, які перебували б на його утриманні немає, він є власником нерухомого майна та автомобіля, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позиція відповідача щодо пред`явленого позову 05 лютого 2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що дійсно майже рік із позивачем проживають окремо. Дитина проживає разом із матір`ю, проте, батько постійно дбає про свого сина, щомісячно перераховуючи кошти на його утримання згідно домовленостей з [PERSON] . Щодо наявності на праві власності у відповідача нерухомого майна, останній зазначає, що є власником однокімнатної квартири, в якій проживають позивач разом зі спільним сином. Крім того, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,13 га, однак, у зв`язку з її територіальною віддаленістю вона не обробляється. Нерухомого майна не має. Відповідач наголошує, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку є необґрунтованою, тому, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки добровільно надає кошти на утримання сина [PERSON] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник [PERSON] подав заяву, в якій позовні вимоги не визнає в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом 25 червня 2010 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить повторно видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 3). Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2011 року Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області. Батьком у свідоцтві про його народження записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 4). Спільний від шлюбу син [PERSON] , [INFO]., проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка, видана Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області № 2274 від 25 листопада 2019 року (а.с. 5). Із копій чеків наданих [PERSON] до відзиву вбачається, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 2 500-3 000 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. У відповідності ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки, від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial