Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області (далі - УПФУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру сплаченої суми пенсії. В обгрунтування позову УПФУ посилається на те, що з 28.06.2005 року УПФУ в Старобільському районі призначено пенсію по втраті годувальника [PERSON] на доньку [PERSON] на підставі рішення Старобільського районного суду № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року. Після проведення контролю про відпрацювання можливих «двійників» було з'ясовано, що в УПФУ в Старобільському районі одночасно отримували пенсії по інвалідності [PERSON] та [PERSON] по втраті годувальника на доньку [PERSON], де батьком дитини є [PERSON]. У зв'язку із викриттям факту мешкання [PERSON] за місцем реєстрації та отримання ним пенсії було ініційовано звернення до Старобільського районного суду про скасування вищезазначеного рішення. Рішенням Старобільського районного суду від 01.03.2013 року по справі № 2-о/431/17/13 було скасовано рішення Старобільського районного суду № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року про визнання безвісті відсутнім [PERSON] Виплату пенсії по втраті годувальника [PERSON] було припинено. Загальна сума переплати станом на 01.04.2014 року становить 13401,03 грн. Причиною її виникнення є зловживання збоку [PERSON], яка своєчасно не повідомила управління про те, що [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: вул.. Леніна, с. Половинкіне Старобільського району Луганської області та не подала до управління заяву про припинення нарахування їй пенсії по втраті годувальника. На теперішній час сума переплати в розмірі 13401,03 грн. відповідачем в добровільному порядку до управління не повернута та взята на облік на позабалансовий рахунок. Своєчасно УПФУ не звернулось до суду з позовом до [PERSON] в зв'язку з тим, що намагалося врегулювати питання щодо переплати в добровільному порядку. Тому просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду та стягнути з [PERSON] на користь УПФУ надміру сплачені суми пенсії у розмірі 13401,03 грн. Представник УПФУ Герасименко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечували проти їх задоволення. Надала суду письмові заперечення проти позову. Представник представника відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив суду, що [PERSON] не знала і не могла знати про те, що він зареєстрований та мешкає на території с. Половинкіно Старобільського району у зв'язку з тим, що він не спілкувався ні з нею, ні з донькою більше 10 років. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є [PERSON] Відповідно до копії заяви про призначення пенсії, [PERSON] дійсно зверталася до УПФУ з заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до копії довідки, виданої начальником відділу РАЦС Старобільського РУЮ, прізвище дитини «Коршикова» було змінено на прізвище «Ткачук». Відповідно до копії рішення Старобільського районного суду від 23.05.2005 року по справі № 2-1123/2005, [PERSON], [INFO] було визнано безвісно відсутнім. Відповідно до копії рішення Старобільського районного суду від 01.03.2013 року по справі № 2-о/431/17/13, було скасовано рішення Старобільського районного суду за № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року про визнання безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії рішення щодо припинення виплати пенсії, виплату пенсії по втраті годувальника [PERSON] було припинено з 01.12.2012 року. Відповідно до копії довідки, виданої УПФУ в Старобільському районі, [PERSON] дійсно знаходилась на обліку в УПФУ та отримала пенсію в разі втрати годувальника. Відповідно до копій викликів, [PERSON] дійсно неодноразово запрошувалась до УПФУ для вирішення питання щодо виплати пенсії. Відповідно до копії паспорту [PERSON] вона виїхала за межі України 25.07.2012 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження № 2345 від 2009 року, [PERSON] [INFO] народила дитину: доньку [PERSON] у районі Калдаш де Раіня - Носса Сеньора ду Популу, округ Калдаш да Раіня. Хоча позивачем і ставиться питання про поновлення строку звернення до суду, однак фактично цей строк позивачем не пропущено. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено ст. 50 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсіфйного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 374/1695 від 15.05.20103 року. Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що [PERSON] своєчасно не повідомила управління про те, що [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та не подала заяву про припинення нарахування їй пенсії про втраті годувальника, оскільки вони не підтверджуються обставинами, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог і не відповідають вимогам належності доказів. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 постанови № 2 Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено те, що [PERSON] знала про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], внаслідок чого відповідачу була надміру виплачено кошти. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацем 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела її виплату і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. В судовому засіданні не встановлено будь-яких фактів зловживання відповідачем щодо отримання вищезазначеної пенсії. Таким чином сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з тим, що [PERSON] своєчасно не подала до управління заяву про припинення нарахування їй пенсії по втраті годувальника, існують правові підстави для відмови в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] надміру сплаченої суми пенсії в розмірі 13401,03 грн. Згідно з вимогами п. 1, п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; Пенсійний фонд України та його органи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed