Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення з них матеріальної шкоди у розмірі 9591,94 грн. і моральної шкоди у розмірі 20000 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що 14.11.2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області відповідачів було засуджено за вчинення кримінального злочину, а саме за те, що вони маючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зі стола літньої кухні домоволодіння, де він мешкав у той час, таємно викрали його пенсійну картку, яка була видана йому банком «Альфа-Банк» та фрагмент паперу з наявним на ньому пін-кодом до банківської картки, зняли з картки грошові кошти у загальній сумі 9591,94 грн., що підтверджується випискою банку за період з 02.09.2013р. по 10.09.2013р. та вироком суду від 14.11.2013р., чим спричинили йому матеріальну шкоду. Крім цього, діями відповідачів йому була спричинена моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок втрати своїх грошей і неможливістю повернути їх. Всі ці гроші він збирав щоб пройти курс лікування, оскільки є людиною похилого віку. Моральну шкоду він оцінює у 20000,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Суду додатково пояснив, що за випискою банку з викраденої у нього пенсійної картки всього було знято 9591,94 грн. Перед викраденням картки 07.09.2013р. він давав її співмешканкі сина для того щоб вона скупилася у магазині. Потім картку викрали [PERSON] і [PERSON], які зняли всі гроші з неї і витратили їх на особисті потреби. Увесь цей час вони обіцяли повернути йому кошти, але жодної копійки так і не віддали. Він є інвалідом 2 групи загального захворювання, потребує постійної лікування, зараз проживає у геріатричному пансіонаті. Через викрадення грошових коштів він отримав нервовий стрес, відчував душевні страждання і переживання, оскільки своєчасно не міг пройти необхідний йому курс лікування. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Згоден виплатити позивачу грошові кошти у сумі 8153,00 грн., в задоволенні решти вимог позивача просить відмовити. Суду пояснив, що картку викрала [PERSON], гроші вони знімали з нею разом, всього знали 8153,00, як зазначено у вироку суду. Моральну шкоду він не визнає. Просить суд врахувати, що він, після отриманої в ДТП травми, ніде не працює. Крім того, його мати також дуже хворіє і потребує лікування. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріли справи суд встановив наступне. 14.11.2013 року вироком Токмацького районного суду Запорізької області, який набрав чинності 17.12.2013р., [PERSON] і [PERSON] були засудженні за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Так, 08.09.2013 року [PERSON], маючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна і реалізуючи свій зловмисний умисел, із корисних мотивів за попередньою змовою в групі з [PERSON], шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення коштів з банківської картки, таємно викрали пенсійну картку банку «Альфа-Банк» та фрагмент паперу з наявним на ньому пін-кодом до банківської картки, яка належала [PERSON].Реалізуючи свій злочинний умисел [PERSON] в групі з [PERSON], використовуючи банкомати банку «Альфа-Банк» та «Ощадбанк», розташованих по вул. Революційній в м. Токмак, провів транзакцію за допомогою викраденої картки, в ході якої зняв з рахунку гроші, тим самим таємно викрав грошові кошти в сумі 8000,00 грн. Також, використовуючи викрадену картку на АЗС, розташованій по вул.. Куйбишева в м. Токмак, провівши транзакцію, придбав 15 літрів бензину на суму 153 грн., чим спричинили матеріальні збитки [PERSON] на загальну суму 8153,00 грн. [PERSON] і [PERSON] свою вину у вчиненні злочину визнали повністю. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт заподіяння позивачу шкоди неправомірними діяннями відповідачів, встановлений вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 14.11.2013р., має преюдиційну силу, і не потребує доказування Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (стаття1166 ЦК України). Відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено ст. 23 ЦК України. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Твердження позивача про те, що діями відповідачів йому завдано матеріальної шкоди на суму 9591,94 грн. не ґрунтуються на доказах, оскільки з вироку суду і пояснень самого позивача у судовому засіданні вбачається, що пенсійна картка була викрадена у вечірній час 08.09.2013р. До цього він особисто передавав картку іншій особі для здійснення покупок у магазині. Довідка банку ( а.с.7) містить відомості про знаті грошові кошти з пенсійної картки за період з 07.09.2013р. по 10.09.2013р. Таким чином, суд приходить до висновку, що спільними злочинними діями відповідачів позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 8153,00 грн., яка визначена вироком суду, а тому підлягає стягненню солідарно з обох відповідачів. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то ці вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] стосовно зменшення розміру відшкодування шкоди через його матеріальний стан, стан його здоров'я та здоров'я його матері, оскільки за вимогами ч.4 ст. 1193 ЦК України, суд не може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, з тих підстав, що ця шкода завдана позивачу вчиненням злочину. При вирішенні даного позову, судбере до уваги роз'яснення, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Як встановлено у судовому засіданні, позивач людиною похилого віку та інвалідом 2 групи загального захворювання і потребує постійного лікування. У зв'язку з викраденням грошових коштів з пенсійної картки, він безумовно зазнав моральних страждань через неможливість скористатися цими коштами для своєчасного проведення лікування. Відповідачі до цього часу викрадені грошові кошти позивачу не повернули. Разом з цим, суд бере до уваги також і той факт, що вчиненню злочину передували необачні дії самого позивача, який передав банківську картку та пін-код сторонній особі. Тому, з урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про можливість стягнення солідарно з обох відповідачів на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь державного бюджету м. Бердянська необхідно стягнути судовий збір з кожного у розмірі 121,80 грн.

Outcome: partial