Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь управління на розрахунковий рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат переплаченої суми допомоги в розмірі 11922,12 грн., відшкодувати судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач отримав довідку внутрішньо переміщеної особи 26.11.2014 року №63280001721 та оформив щомісячну адресну допомогу для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, до складу якої також увійшла його дружина [PERSON] . На момент подання заяви на призначення щомісячної допомоги (яка датована 26.11.2014 року) відповідач зазначив , що не має у володінні іншого житла в регіонах , інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Однак , в результаті проведеної перевірки встановлено , що відповідач надала недостовірні відомості, адже відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно він є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] з 11.10.2013 року , що в свою чергу призвело до надмірно виплаченої допомоги на проживання за період з 26.11.2014 року по 25.11.2015 року у розмірі 11922,12 грн. Відповідачем було отримано на руки повідомлення про припинення надання соціальної допомоги та повернення коштів строком до 16.01.2017 року , але відповідачем не виплачена зазначена заборгованість. Ухвалою судді від 06 грудня 2019 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу. У встановлений судом строк відповідач не надав відзив на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взятий на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та перебував на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою УПСЗН від 26.11.2015 року № 6328001721. Відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг . Відповідно до Постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами) «Про облік внутрішньо переміщених осіб» довідка внутрішньо переміщеної особи є документом, який видається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції. За період з 26 листопада 2014 року по 25 листопада 2015 року відповідачу призначалась та виплачувалась відповідна допомога в тому числі , що підтверджується відповідними рішеннями УПСЗН в Комінтернівському районі м. Харкова . Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги зовнішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження об.єктів нерухомого майна відповідачу та його дружині на праві власності належить по Ѕ частини квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі- продажу р.№6031 від 11.0.2013 року посвідченого ПН ХМНО Кошель Т.В. Згідно Акту проведення перевірки УПСЗН Адміністрації Слобідського району ХМР від 15.12.2026 року, встановлено що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , надав неповну та невірну інформацію, внаслідок чого йому були надмірно виплачені кошти в сумі 11922,12 грн. протягом періоду з 26 листопада 2014 по 25 листопада 2015 року. Отже, відповідач необґрунтовано отримував адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг , оскільки відповідач має на праві власності нерухоме майно , що розташоване в м. Харкові , тобто не на окупованій території України . Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання , в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» затверджений порядок , відповідно до якого «Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану». Відповідно до абз. 2, 3 п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови від добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Листом позивача № 3-8/8359 від 16.12.2016 року, відповідача було повідомлено про припинення виплати соціальної допомоги у зв.язку з тим, що у власності його сім,ї є нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , яку належить на підставі договору купівлі- продажу від 11.10.2013 року та зобов`язання повернути переплачену суму допомоги в розмірі 11922,12 грн. в строк до 16 січня 2017 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.ч. 1-4ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені встатті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми - через законного представника. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України 1жовтня 2014року №505«Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам для покриття витрат на проживання,в тому числі на оплату житлово-комунальнихпослуг» (Порядок № 505). Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Отже, питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505 вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення. Відповідно до частини першої статті 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Згідно статті 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Отже, вищезазначені норми, у своїй сукупності, свідчать про те, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, яке є благоустроєним стосовно до умов населеного пункту в якому знаходиться таке нерухоме майно, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам, та взагалі бути придатним для проживання в ньому. Крім того, пункт 6 Порядку №505 Постановою КМУ № 370 від 31.05.2017 року викладеном у новій редакції та зазначено,що грошовадопомога не призначається у разі,коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3ст. 13 ЦПК України). Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначеністаттями 76-80 ЦПК України. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи викладені обставини, суд вважає ,що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved