Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «АВТОПАРКІНГ - СЕРВІС» вказував, що згідно Свідоцтва про право власності від 22.07.2009 року відповідач є власником машиномісця [ADDRESS] Після введення автопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС». Так, 01.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір «про надання послуг» № 01-04-90-1/СТ6Б, предметом якого є надання виконавцем (Позивачем) комплексу послуг по утриманню автопаркінгу та належного власнику (Відповідачу) машиномісця [NUMBER]. Відповідно до п. 4.8. Договору: «розмір щомісячної плати за надання послуг (частка Власника у витратах) на дату укладення цього договору становить 340 (триста сорок) гривень, 00 коп.». Посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе викладені договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті послуги в сумі 3 400 грн., просив стягнути вказану суму на свою користь, 1 666 грн. штрафу, 567 грн. 32 коп. пені та інфляційну складову боргу у розмірі 328 грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі та з урахуванням ч.4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони у встановлений законом строк не подали відзив на позовну заяву. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності від 22.07.2009 року [PERSON] є власником машиномісця [ADDRESS] (надалі - «автопаркінг»). Після введення автопаркінгу в експлуатацію, його було прийнято на обслуговування обслуговуючою організацією ТОВ «АВТОПАРКІНГ-СЕРВІС». 01.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір «про надання послуг» № 01-04-90-1/СТ6Б, предметом якого є надання виконавцем (Позивачем) комплексу послуг по утриманню автопаркінгу та належного власнику (Відповідачу) машиномісця [NUMBER]. Уклавши Договір, відповідач, в числі інших власників машиномісць автопаркінгу, прийняв умови обслуговування та зобов'язався щомісячно оплачувати вартість послуг позивача і приймати участь у витратах по утриманню автопаркінгу та своїх машиномісць. На виконання вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ №115, від 22.01.1996 року та умов договорів, укладених з власниками стояночних місць, позивачем укладено договори з постачальниками електроенергії, води, комунальними службами, здійснюється пропускний і внутрішній режим, постійна охорона автостоянки, прибирання території, надається цілий ряд інших послуг по обслуговуванню вказаної підземної автостоянки, відповідно до умов договорів та вимог Правил. Відповідно до п. 4.8. Договору: «розмір щомісячної плати за надання послуг (частка Власника у витратах) на дату укладення цього договору становить 340 (триста сорок) гривень, 00 коп.». Згідно пункту 4.1. Договору: «Розрахунковим періодом є календарний місяць». Згідно п. 4.2. Договору: «Сторони домовились про застосування авансової системи оплати послуг. Платежі по авансовій системі вносяться за один місяць». Відповідно до п. 4.8. Договору: «розмір щомісячної плати за надання послуг (частка Власника у витратах) на дату укладення цього договору становить 340 (триста сорок) гривень, 00 коп.». Згідно пункту 4.1. Договору: «Розрахунковим періодом є календарний місяць». Згідно п. 4.2. Договору: «Сторони домовились про застосування авансової системи оплати послуг. Платежі по авансовій системі вносяться за один місяць». Відповідно до пункту 5.3. Договору: «5.3. У випадку порушення зобов'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому Договором, Власник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов'язання до дати повного погашення заборгованості. У випадку прострочення виконання зобов'язання щодо внесення платежів у строки та в розмірі, передбаченому Договором, більше, ніж на 3 місяці, Власник, крім пені (додатково), сплачує Виконавцю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми за кожен місяць прострочення платежу». Враховуючи вимоги ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», Відповідачу нараховується штраф в сумі: 1 666 грн. 00 коп. та пеня (у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ в межах скороченого строку позовної давності) в сумі: 567 грн. 32 коп. Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У цьому випадку розмір інфляційної складової боргу складає: 328 (триста двадцять вісім) гривень 60 коп. Відповідно до ст. 629 ЦК України: «Договір є обоє 'язковим для виконання сторонами», а в ст. 526 ЦК України, зокрема, зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума заборгованості, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну оплати послуг підлягають примусовому стягненню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у відповідному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved