Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач ПАТ «Банк ««ЮНІСОН» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та гр. [PERSON], був укладений Кредитний договір № SA-000190 від 30 січня 2015 року. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Кредитного договору, Позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у національній валюті у розмірі 10 00,00 грн. а відповідач, згідно п. 1.3 розділу 1 Кредитного договору, зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10 відсотків річних , та згідно підпункту 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 Кредитного договору, повернути кредит Банку шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 30 числа починаючи з «28» лютого 2015 року відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору. Надання Позивачем кредиту підтверджується меморіальним ордером № 207422 від 30 січня 2015 року. Відповідач починаючи з «28» лютого 2015 року зобов'язання щодо здійснення фіксованих платежів, передбачених п/п. 2.1.1 п. 2.1 розділу4 2 Кредитного договору, не виконує, тим самим, порушивши п. 2.4 розділу 2, в якому зазначається, що платежі, згідно з цим Договором вважаються здійсненим у встановлений строк, якщо сума платежу в повному обсязі надійшла на рахунок, який використовується Банком для обліку кредитів на поточні потреби що надані фізичним особам, протягом банківського дня, який визначений, як термін здійснення Ануїтетних платежів. Якщо цей день не є банківським днем, то платежі повинні бути здійснені у наступний банківський день. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредит надавався на строк до 30 січня 2018 року. Проте. Станом на дату подання цієї позовної заяви вимоги Банку не були виконані, а порушення умов за Кредитним договором не були усунені Позивальником. Згідно п. 7.1 розділу 7 Кредитного договору за порушення терміну сплати Ануїтетних платежів Позивальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. У випадку часткової сплати суми Ануїтетного платежу пеня нараховується на його несплачену частину. 04.07.2017 року Банком на адресу позичальника направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Кредитним договором, яка відповідно до рекомендованого повідомлення ро вручення поштового відправлення, не вручена у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Станом на 16 листопада 2017 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором становила 33 09,59 грн.: -9\~402,54 грн. прострочена заборгованість за кредитом -47,01 грн. заборгованість за процентами -2\~467,21 грн. прострочена заборгованість за процентами -9\~300,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями -6\~467,47 грн. пеня за прострочення сплати кредиту -983,33 пеня за прострочення сплати процентів -3\~702,03 пеня за прострочення сплати комісії -700,00 грн. штраф. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Банк ««ЮНІСОН» просив суд стягнути із [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ЮНІСОН», заборгованість за кредитним договором № SA-000190 від 30 січня 2015 року в розмірі 33\~069, 59 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп.. В судове засідання представник позивача ПАТ «Банк ««ЮНІСОН» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій заяві суду не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2015 року між ПАТ «Банк «Юнісон» та гр. [PERSON], був укладений Кредитний договір № SA-000190 від 30 січня 2015 року. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Кредитного договору, Позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у національній валюті у розмірі 10 00,00 грн. а відповідач, згідно п. 1.3 розділу 1 Кредитного договору, зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10 відсотків річних , та згідно підпункту 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 Кредитного договору, повернути кредит Банку шляхом здійснення фіксованих платежів кожного місяця 30 числа починаючи з «28» лютого 2015 року відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору. Відповідач починаючи з «28» лютого 2015 року зобов'язання щодо здійснення фіксованих платежів, передбачених п/п. 2.1.1 п. 2.1 розділу4 2 Кредитного договору, не виконує, тим самим, порушивши п. 2.4 розділу 2, в якому зазначається, що платежі, згідно з цим Договором вважаються здійсненим у встановлений строк, якщо сума платежу в повному обсязі надійшла на рахунок, який використовується Банком для обліку кредитів на поточні потреби що надані фізичним особам, протягом банківського дня, який визначений, як термін здійснення Ануїтетних платежів. Якщо цей день не є банківським днем, то платежі повинні бути здійснені у наступний банківський день. Відповідно до меморіального ордеру № 207422 від 30 січня 2015 [PERSON] отримав кредит згідно кредитного договору SA-000190 від 30.01.2015 року у розмірі 10\~000, 00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором SA-000190 від 30.01.2015 року станом на 17.11.2017 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором становить 33 09,59 грн., що складається з 9\~402,54 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 47,01 грн. заборгованість за процентами, 2\~467,21 грн. прострочена заборгованість за процентами, 9\~300,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями, 6\~467,47 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 983,33 пеня за прострочення сплати процентів, 3\~702,03 пеня за прострочення сплати комісії, 700,00 грн. штраф. Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 17.11.2017 року банк нарахував [PERSON] пеню за порушення строків розрахунків за період з березня з 2015 року по листопад 2017 року, що складається з: 6 467,47 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 983,33 пеня за прострочення сплати процентів, 3 702,03 пеня за прострочення сплати комісії . Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня, з якого почала виникати заборгованість, а до суду останній звернувся лише у листопаді 2017 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту та вважає за доцільне стягнути з відповідача за кредитним договором № SA-000190 від 30 січня 2015року в розмірі: 4\~305,67 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 475,77 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 1789,05 грн. пеня за прострочення сплати комісії. В решті стягнення пені суд відмовляє. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши позичальнику кредит, проте відповідач у встановлені строки борг не повертає та не сплачує відсотки за користування кредитом. На час звернення з позовом до суду відповідач [PERSON] існуючу заборгованість за кредитним договором № SA-000190 від 30 січня 2015року не погасив, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України Враховуючи викладене та

Outcome: partial