Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаною вище заявою. Посилалася на те, що вона разом із донькою [PERSON] , [INFO] проживають у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] з дитинства хворіє хронічним психічним захворюванням, у зв`язку із чим їй було встановлено першу групу інвалідності, підгрупи «А». Дочка потребує постійного стороннього догляду та нагляду, оскільки вона не здатна самостійно піклуватися про себе, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. За таких обставин, просила визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку. Ухвалою суду від 01 березня 2021 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану [PERSON] . Судовий розгляд відбувався у відсутність учасників справи. Заявниця [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Також на електронну адресу суду від представника Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради Гулей Н. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Не заперечувала щодо задоволення заяви. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК україни, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, або психіатричним закладом. Як вбачається із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] безтерміново встановлено першу групу інвалідності, підгрупа «А». Також комісією надано висновок про необхідність здійснення над [PERSON] постійного стороннього нагляду та догляду (а.с.6,7). Згідно довідки\~лікаря психіатра\~диспансерного відділення\~«Чернівецька обласна\~психіатрична лікарня»\~від 05\~лютого 2021р.,\~ [PERSON] \~страждає хронічним\~психічним захворюванням,\~є інвалідом\~першої «А»\~групи (а.с.7). Частиною 1 ст.\~39\~ЦК України передбачено, що \~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Із висновку судово-психіатричного експерта №243 від 05.03.2021р. вбачається, що [PERSON] хворіє хронічним, тобто, стійким психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апато-абулічний дефект. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розгляду [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.17-18). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною (ч.1 ст.60 ЦК України). Згідно вимог ч.1 ст.40 ЦК України, ч.6 ст.300 ЦПК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це, однак строк його дії не може перевищувати двох років. Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до переконливого висновку про те, що [PERSON] дочка заявниці, страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною та встановити строк дії даного рішення терміном у два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved