Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 червня 2009 року Соборним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 410. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Соборному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через особисті обставини. На даний час, між сторонами взагалі відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, оскільки кожен з подружжя почав фактично жити окремим життям. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень Цивільного процесуальногокодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис про шлюб № 410 від 27.06.2009 року, видане Соборним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 2019 року, вбачається що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 2019 року, вбачається що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені, у сторін є двоє малолітніх дітей. Мотивом до розірвання шлюбу є втрата інтересу один до одного, різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Розірвання шлюбу є зваженим та обґрунтованим рішенням. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтвердженні документально. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved