Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У лютому 2016 року представник КП «Харківводоканал» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Харківодоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5038 грн. 19 коп., обгрунтовуючи позов тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 431656, отримують і користуються послугами водопостачання. У зв'язку з несплатою ними зазначених послуг утворилась заборгованість в сумі 3\~959 грн. 53 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року у розмірі 1851 грн. 27 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2012 року по 31.12.2015 року у розмірі 2108 грн. 26 коп., яку представник позивача просить стягнути на користь представника КП «Харківводоканал». У березні 2016 року представник позивача подала уточнену позовну заяву, у якій збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів на користь КП «Харківодоканал» судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не сповістили. Направлена судова повістка за місцем проживання відповідачів повернута до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне\~\~повідомлення сторони. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд за згодою представника позивача вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачі проживають за адресою: [INFO], є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 431656, отримують і користуються послугами водопостачання. Відповідачі не сплачують за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості у сумі 3\~959 грн. 53 коп., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 31.12.2015 року у розмірі 1851 грн. 27 коп. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2012 року по 31.12.2015 року у розмірі 2108 грн. 26 коп. Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, боржнику нараховано 982 грн. 50 коп. - суми інфляційних витрат за час прострочення та 96 грн. 16 коп. - три відсотки річних від простроченої суми. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач забовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 року споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Крім того, відповідно вимог ч. 2 ст. 99 ЦПК Україниии уразі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Так, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 14.05.2015 року КП «Харківводоканал» було відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягненння з [PERSON], [PERSON], [PERSON] за надані послуги водопостачання та водовідведення. Згідно заяви та розписки від 07.10.2015 року представник КП «Харківодоканал» [PERSON] отримала пакет документів та оригінал платіжного доручення № 5796 від 06.10.2014 року, однак даний оригінал до матеріалів справи представником надано не було, у зв'язку з чим позов в частині стягнення з відповідачів на користь КП «Харківодоканал» судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. задоволенню не підлягає. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі - частина перша статті 82 ЦПК), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору при ухваленні судового рішення. У разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України.

Outcome: partial