Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до голови обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» Куклішина Івана Васильовича, обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» про визнання статуту неправомірним та недійсним. Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є членом обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал». Як зазначила Позивач, у жовтні 2012 року їй стало відомо про обрання Куклішина Івана Васильовича головою кооперативу у порушення вимог ст. 16 Закону України «Про кооперацію», ст. 20 Статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал». Крім того, на момент обрання Куклішина Івана Васильовича, останній був членом ревізійної комісії. Позивач просив суд визнати не правомірним та таким, що не відповідає ст. 16 Закону України «Про кооперацію» дію ст. 20 п. Б абзаца 6 Статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» щодо виборів голови правління та визнати рішення правління № 22 від 27.01.2011 року щодо виборів Куклішина Івана Васильовича головою обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» не дійсними та не правомірним. В судовому засіданні представник Позивача, надаючі пояснення, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. В судові дебати Позивач та її представник не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Голова обслуговуючого кооперативу «Автогражне товариство «Кристал» Куклішин Іван Васильович в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.Просив відмовити у задоволенні позову. Представник обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як встановлено в судовому засіданні, згідно 1.1. загальних положень статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» (нової редакції), затвердженого загальними зборами членів автогаражного кооперативу «Кристал» від 1 травня 2008 року, обслуговуючий кооператив «Автогаражне товариство «Кристал» перейменований з кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів для автомобілів і мотоциклів з коляскою, які знаходяться на правах приватної власності громадян під назвою АГК «Кристал» організований в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Балукова в зоні не забудованої території Південно-Західної залізниці зареєстрованого Києво-Святошинською РДА 10.11.1992 року, ідентифікаційний код 13730102 номер запису в ЄДР 1339 108 003 002750 і є правонаступником усіх його майнових і немайнових прав та зобов'язань. Метою створення кооперативу є забезпечення членів кооперативу гаражами, поліпшенню санітарного стану міста, упорядкування зберігання транспортних засобів, безпеки транспортних потоків на центральних вулицях і задоволення багаточисельних бажань мешканців м. Вишневого, а також для здійснення виробничої та комерційної діяльності з метою отримання прибутку. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу серед інших належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін. Згідно зі ст.8 зазначеного Закону статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. В ньому містяться відомості, зокрема, про умови і порядок вступу до кооперативу, права і обов'язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок скликання загальних зборів. Статут може містити інші пов'язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству. Статут обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» було затверджено 15 травня 2008 року загальними зборами членів кооперативу, реєстрацію змін до установчих документів було проведено державним реєстратором 15.08.2008 року, номер запису 13391050005002750, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Відповідно до законодавства України, статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки нормативно-правовими актами не передбачено визнання неправомірним установчого документа юридичної особи, суд враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, не знаходить підстав для задоволення заявлених вимог щодо визнання неправомірним та таким, що не відповідає ст. 16 Закону України «Про кооперацію» дію ст. 20 п. Б абзаца 6 вищезазначеного статуту кооперативу, оскільки суд позбавлений можливості застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, не передбачених чинним законодавством. Крім того, суд враховує, що затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, з дотриманням певних процедурних умов, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу відноситься до виключної компетенції загальних зборів, а не до компетенції суду. А оскільки рішення загальних зборів про затвердження статуту кооперативу не було визнано недійним, позивачем таких вимог не заявлено, то це також позбавляє суд можливості задовольнити заявлені Позивачем вищезазначені вимоги. Також проаналізувавши норму права, закріплену статтею ст. 16 Закону України «Про кооперацію» та статут обслуговуючого товариства, то суд приходить до висновку, що Позивачем, у порушення ст. 60 ЦПК України, не було надано доказів, у чому саме вищезазначений статут не відповідає вимогам закону. Відносно позовної вимоги щодо визнання рішення правління № 22 від 27.01.2011 року щодо виборів Куклішина Івана Васильовича головою обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал», то слід зазначити, що протоколом засідання правління обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» було розглянуто питання включені до повістки дня: звітно-виборче розширене правління обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал», звіт колишнього голови правління [PERSON], звіт ревізійної комісії [PERSON] та різне. Зокрема при розгляді порядку денного було обговорено питання щодо обрання головою правління Куклішина Івана Васильовича. Так, більшістю членів правління (за його обрання проголосувало 6 із 8 членів правління) Куклішин Іван Васильович був обраний на посаду голови правління обслуговуючого кооперативу. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Згідно ст. 20 статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражне товариство «Кристал» члени правління обирають з свого числа голову правління кооператива, та звільняють його шляхом голосування, рішення правомочне, якщо воно прийняте більшістю голосів. Тобто, у зв'язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що обрання Куклішина Івана Васильовича головою правління проведено з дотриманням вимог статуту кооперативу . Оскільки статут кооперативу, чи рішення загальних зборів, якими затверджений вищезазначений статут не визнані недійними, обрання кандидата на посаду голови правління є прерогативою членів правління, його вибори пройшли відповідно до вимог Закону України «Про кооперацію» та статуту кооперативу, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про визнання рішення правління щодо виборів Куклішина Івана Васильовича головою правління кооперативу не дійсним. У зв'язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 8, 15, 16 Закону України «Про кооперацію», ст. ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed