Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради звернулось до суду із позовом до [PERSON], третя особа Виконком Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про виселення, без надання іншого приміщення. В обґрунтування позову Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради у своєму позові суду зазначило, що [PERSON] з [PERSON], [INFO] безпідставно займають кімнату, яка є державною власністю та знаходиться на балансовому обліку Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, за адресою : [ADDRESS].В спірній кімнаті до теперішнього часу проживає відповідачка з дитиною, добровільно звільнити кімнату відмовляється. Документів на дану кімнату відповідачка не має, тому підстави для проживання відповідачів у спірній кімнаті відсутні.Тому позивач просив суд постановити рішення яким виселити [PERSON] [INFO] з [PERSON], [INFO] з житла за адресою [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради Коваленко Р.А., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі,посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала суду зазначила що, вона працює двірником у відповідача .На даний час КП «ЖЕО № 31» реорганізовано у ТОВ «Житлокомцентр», який є правонаступником даної організації, у тому числі у галузі зобов'язань перед працівниками. Оскільки на теперішній час вона працює то вважає, що має право займати спірну квартиру. Через реорганізацію та невидачу належних документів з боку КП «ЖЕО № 31» вона звернулась до Жовтневого виконкому та надала документи , проте на особистому прийомі в Жовтневому виконавчому комітеті їй було повідомлено, що її документи загубились. Неодноразово перебуваючи на прийомі , як у Жовтневому виконавчому комітеті районної у місті Кривому Розі ради, так і у адміністрації ТОВ «Житлокомцентр» їй так і не надали житла, хоча у гуртожитку де вона мешкає є наявні вільні житлові площі. При цьому, один із працівників Жовтневого виконкому дав їй пораду вселитися до гуртожитку, як працівнику, що потребує житло, вона це здійснила з відома та дозволу адміністрації КП «ЖЕО № 31».Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забороняється виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, без попереднього надання їм (їх сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, при цьому виселення, переселення чи відселення громадян з гуртожитків відповідно до цього Закону допускається лише у випадку визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей.Таким чином, посилання позивача на ст. 109 Житлового Кодексу України є безпідставним, оскільки вона зайняла житло із дозволу та відома адміністрації КП «ЖЕО № 31», при цьому її право на проживання у даному гуртожитку охороняється нормою ст. 19 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» Представники третьої особи Виконавчого комітету Жовтневої районної ради міста Кривого Рогу Симонова Я.М., у судовому засіданні позовні вимоги Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради підтримала у повному обсязі. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» у судове засідання не з'явився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської Ради до [PERSON], третя особа Виконком Жовтневої районної у місті Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» про виселення, без надання іншого приміщення повинен бути задоволений з наступних підстав. Судом встановлено, що кімната [ADDRESS] знаходиться на балансовому обліку Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради. З наданих суду документів вбачається, що у спірній житловій площі проживають відповідачка [PERSON] з [PERSON],[INFO]. Судом установлено, що відповідачка вселилась в спірну квартиру самоправно, а тому права користування спірним житлом не набула. Згідно зі ст. 58 ЖК України єдиною підставою вселення громадян у житлове приміщення є ордер, який видається уповноваженим на це органом. Статтею 42 ЖК України визначено, що жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених ст. 46, частинами 1, 2 ст. 54, ч.1 ст. 90, ч.6 ст. 101, статтями 102, 110, ч.1 ст. 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством України.Суду надано докази в підтвердження того що відповідачка перебуває на квартирному обліку, як потребуючих поліпшення житлових умов у виконкомі Жовтневої районної у місті ради та надала вищезазначену заяву 08 квітня 2014 року.Згідно з ч.3 ст. 116 ЖК, України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ на має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. У судовому засіданні установлено, що належних доказів, які підтверджували право відповідачів на зайняття спірної квартири - не надано. Сам факт проживання відповідачки у спірній квартирі не свідчить про набуття нею права на житлову площу. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь держави, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved