Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

У лютому 2014 р. [PERSON] пред'явив позов до Чернігівської міської ради, в якому просив стягти з неї 11775 грн. 70 коп. вартості відновлювального ремонту належного [PERSON] автомобіля Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], витрати на проведення автотоварознавчого дослідження і судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 24.04.2013 р. під час керування позивачем вказаним автомобілем по вул. Незалежності у м. Чернігові він в'їхав у яму, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з чинним законодавством, за стан дорожнього покриття у місці скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди відповідає Чернігівська міська рада. Тому остання має відшкодувати [PERSON] - особі, яка правомірно володіє та розпоряджається пошкодженим автомобілем, вказані вище збитки. Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати дане рішення і задовольнити його позов. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги є доведеними і, крім того, на порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи, зокрема не задовольнив клопотання, яке міститься у позовній заяві, про витребування доказів, які [PERSON] не може надати суду. У судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали апеляційну скаргу, а представники Чернігівської міської ради й Комунального шляхо-будівельного підприємства просили її відхилити за безпідставністю. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи оскаржуване рішення, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними. Цього висновку суд дійшов за неповноти з'ясування обставин, що мають значення для справи. Так, по справі встановлено наступне. Власником автомобіля Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], є третя особа [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля (а.с. 6). Останній у встановленому законом порядку передав права керування й розпорядження цим автомобілем [PERSON], що жодним з учасників судового розгляду не заперечується. 24.04.2013 р. [PERSON], керуючи вказаним автомобілем, не порушуючи правил дорожнього руху, рухаючись по проїзду між вулицями Красносільського й Незалежності у м. Чернігові, здійснив в'їзд правим переднім колесом автомобіля у вибоїну, яка малася на асфальтобетонному покритті цього проїзду, внаслідок чого у автомобіля виникли механічні пошкодження правих передніх крила та підкрилка, передньої поперечини, бачка омивача, радіаторів кондиціонера і охолодження двигуна в комплекті, капоту, панелі передку, арки переднього правого колеса. Ці обставини підтверджуються актом обстеження дорожніх умов на місці пригоди від 24.04.2013 р., що складено інспекторами ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області й заступником начальника Комунального шляхо-будівельного підприємства Чернігівської міської ради, схемою місця пригоди, яку складено інспекторами ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області за участю позивача, й постановою про закриття кримінального провадження № 12013260010002805 від 08.07.2013 р. (а.с. 8-10; арк. 6, 7 кримінального провадження ЧМВ УМВС України в Чернігівській області № 12013260010002805), а також протоколом технічного огляду автомобіля, про який йдеться, що є додатком до звіту автотоварознавчого дослідження цього автомобіля, про який йтиметься нижче (а.с. 16). Згідно з п. 2.2 статуту Комунального шляхо-будівельного підприємства Чернігівської міської ради, який затверджено розпорядженням Чернігівського міського голови від 21.01.2004 р. № 15-р (з наступними змінами), предметом діяльності даного підприємства, який стосується спору між сторонами, є виконання підрядних робіт з будівництва, капітального ремонту й реконструкції автомобільних доріг (а.с. 86-95). Копіями договорів підряду від 05.02.1990 р. № 5 між Чернігівським міським управлінням капітального будівництва та Чернігівським облшляхрембудтрестом і від 07.07.2008 р. № 33 між управлінням капітального будівництва Чернігівської міської ради та Комунальним шляхо-будівельним підприємством Чернігівської міської ради (до якого внесено зміни додатковою угодою № 03 від 14.04.2011 р.) підтверджується, що будівництво автодороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, яка є об'єктом судового розгляду, ведеться Комунальним шляхо-будівельним підприємством Чернігівської міської ради (а.с. 128, 129-135, 136). У договорі № 33 від 07.07.2008 р. зазначено, що генеральний підрядник відповідає за дотримання правил техніки безпеки на місці виконання робіт, будівельних норм і правил та інших нормативних документів (п. 5.11). У згаданих договорах не зазначено, що підрядник є власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт. Згідно з довідкою Комунального шляхо-будівельного підприємства Чернігівської міської ради від 29.08.2013 р. № 244, проїзд між вулицями Красносільського й Незалежності на балансі підприємства не перебуває (арк. 16 справи Новозаводського районного суду м. Чернігова № 751/7886/13-п про притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУАП). У повідомленні УЖКГ Чернігівської міської ради начальникові ВДАІ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 27.06.2013 р. № 846 зазначається, що вищевказаний проїзд на балансі Комунального шляхо-будівельного підприємства Чернігівської міської ради не перебуває у зв'язку з тим, що будівництво цієї ділянки вулично-дорожньої мережі не закінчено і її не прийнято до експлуатації (арк. 37 кримінального провадження ЧМВ УМВС України в Чернігівській області № 12013260010002805). Згідно з звітами автотоварознавчого дослідження від 10.04.2014 р. № 16/014 і від 26.11.2013 р. № 04/11/13, які виконано суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON], станом на 25.11.2013 р. ринкова вартість автомобіля Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], становить 55408 грн. 84 коп., а вартість його відновлювального ремонту становить 11775 грн. 70 коп. (а.с. 100-112, 11-32). Квитанцією від 25.11.2013 р. підтверджується, що позивачем сплачено фізичній особі-підприємцю [PERSON] вартість автотоварознавчого дослідження у сумі 350 грн. 00 коп. (а.с. 33). З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки. Дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 24.04.2013 р., під час якої автомобіль Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], отримав механічні пошкодження, сталася внаслідок незадовільного стану проїзду між вулицями Красносільського й Незалежності у м. Чернігові. У згаданих договорах підряду на будівництво автодороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода і яка є об'єктом судового розгляду, не зазначено, що власником цієї дороги - об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є підрядник. Частина 4 ст. 319 ЦК України приписує, що власність зобов'язує. Згідно з ст. 876 цього ж Кодексу, власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці й дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Пунктом 2 ст. 18 цього Закону передбачено, що організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць, доріг міст за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами є одним із основних обов'язків органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 4 ст. 21 цього ж Закону, органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст, відповідають за відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам міст належить право комунальної власності на нерухоме майно та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності. У ч. 1 ст. 10 цього ж Закону зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені функції й повноваження місцевого самоврядування, визначені чинним законодавством. Наведені обставини справи і норми права у їх сукупності та взаємозв'язку доводять висновку про те, що власником проїзду між вулицями Красносільського й Незалежності у м. Чернігові, де сталася дорожньо-транспортна пригода, про яку йдеться, є Чернігівська міська рада. Тож вона і повинна відповідати за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER]. В силу вказаних вище норм права, зокрема ст.ст. 319 ч. 4, 876 ЦК України, та встановленої по справі сукупності обставин, не є підставою для відмови у задоволенні позову самі по собі факти неприйняття до експлуатації й неперебування на балансі Комунального шляхо-будівельного підприємства Чернігівської міської ради проїзду між вулицями Красносільського й Незалежності у м. Чернігові. При вирішенні справи апеляційний суд також враховує, що ні Чернігівська міська рада, ні інші учасники судового розгляду не посилаються на те, що вибоїна, яка малася на асфальтобетонному покритті названого проїзду, у яку здійснив в'їзд позивач на автомобілі Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], утворилася внаслідок недотримання Комунальним шляхо-будівельним підприємством Чернігівської міської ради правил техніки безпеки на місці виконання робіт, будівельних норм і правил та інших нормативних документів. Апеляційний суд погоджується з звітами автотоварознавчого дослідження про ринкову вартість автомобіля Toyota Karina, державний реєстраційний № [NUMBER], та вартість його відновлювального ремонту, оскільки ці звіти учасниками судового розгляду не оспорюються. Суд І інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог з порушенням припису ч. 4 ст. 10 ЦПК України. Так, у позовній заяві міститься клопотання про витребування з ЧМВ УМВС України в Чернігівській області кримінального провадження № 12013260010002805 та з Новозаводського районного суду м. Чернігова справи № 751/7886/13-п про притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУАП з посиланням на те, що у них маються докази, які підтверджують позов. Проте місцевий суд дане клопотання безпідставно не задовольнив. Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням рішення про задоволення вимог [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved