Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 352 400,00 грн. В процесі розгляду справи представник [PERSON]надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст. 149,150 ЦПК України накласти арешт на транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску, який зареєстрований за [PERSON]. У судовому засіданні в обґрунтування заявлених вимог представник [PERSON]зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява представника [PERSON] про забезпечення позову підлягає задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. На підставі інформації МВС України судом встановлено, що за відповідачем 20.05.2015 зареєстрований транспортний засіб марки «Mazda», модель 6, 2015 року випуску. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Відтак, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення попередньої оплати за договорами про надання правової допомоги. Крім того, заходи забезпечення позову, які просить вжити представник [PERSON],є співмірними із заявленими позивачем вимогами, тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб.

Outcome: approved