Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, в якому просила позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO], та змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 липня 2006 року з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини усіх видів заробітку на 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.05.2006 року. У період шлюбу, [INFO], у них народився син [PERSON]. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2006 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, проте відповідач сплачує аліменти не у повному обсязі. Починаючи з травня 2005 року відповідач про дитину не піклується, участі у вихованні не приймає, не цікавиться життям та станом здоров'я дитини, матеріальної допомоги не надає, з дитиною не бачиться та не спілкується. У 2014 році позивач з сином приймала участь у приватизації. Відповідно до вимог чинного законодавства для участі дитини у приватизації необхідна згода батьків. [PERSON] у телефонному режимі просила відповідача приїхати та надати письмову згоду на участь у приватизації сином квартири [ADDRESS]. Крім того, Службою у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР було викликано [PERSON] для надання письмової згоди на участь малолітнього [PERSON] у приватизації вищевказаної квартири, проте [PERSON] виклик був проігнорований. Отже, відповідач відверто чинив перешкоди у реалізації його малолітнім сином права на житло. Вважає, що викладені нею обставини є достатніми для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно дитини [PERSON], тому просить суд задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду від 11 травня 2016 року за заявою [PERSON] позовну заяву було залишено без розгляду в частині зміни розміру аліментів, стягнутих за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 липня 2006 року з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради проти задоволення позову не заперечувала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів суд вважає можливим ухвалити заочне рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова 18.03.2005 року, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] знаходилися у шлюбі, який було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04 травня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] участі у вихованні сина не приймає та матеріальної допомоги на його утримання не надає. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.07.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше оподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 03.05.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] мешкає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], мати займається вихованням та забезпеченням сина. З висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 238 від 14.04.2016 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], постійно проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де створено для дитини належні умови для всебічного розвитку. Батько дитини [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS], неодноразово запрошувався до Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, жодних пояснень, документів чи доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина не надав. [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує, участі у вихованні, навчанні дитини не бере, не цікавиться станом здоров'я сина, ігнорує обов'язок утримувати дитину. Посилаючись на вказані обставини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №1» догляд за дитиною здійснює мати [PERSON], батько дитини [PERSON] до поліклініки з дитиною не звертався, не цікавиться станом здоров'я дитини, про батька дитини інформації в поліклініці немає. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, у п. 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У судовому засіданні на підставі пояснень позивача та наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] в інтересах дитини.

Outcome: approved