Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

У позовній заяві вказано, що позивачка є власником квартири, розташованої за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вул. Молодіжна, 1/76. [PERSON] - колишній чоловік сестри позивачки, зареєстрований у даному житловому приміщенні з 24.04.2007 року. Починаючи з дати реєстрації та по теперішній час відповідач не бере участі в оплаті комунальних послуг, не проживає за місцем реєстрації, тобто не виконує свої зобов»язання. Тому, [PERSON] просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов»язати Степногірську селищну раду Василівського району Запорізької області зняти [PERSON] з реєстрації у [ADDRESS]. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки, які є у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але до суду надійшло клопотання з проханням розглянути справу без участі їх працівника. Заперечень проти позову не мають. Суд, згідно ст. ст. 76, 169, 224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу та винести заочне рішення за відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Крім того, враховуючи думку учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вул. Молодіжна 1/76, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 29 березня 2005 року (а.с. 6-8). Позивачка вказує, що у її квартирі зареєстрований, але не проживає колишній чоловік її сестри [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області вих. № 2021/06 від 01.12.2016 р. (а.с. 4). Відповідно до актів депутата селищної ради від 01.06.2016 року та від 01.12.2016 року за адресою: вул. Молодіжна, б. 1[ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не мешкає. Він проживає за межами України в м. Таганрог Ростовської обл., Росія. Особистих речей при обстеженні житла не виявлено. Даний факт підтверджують сусіди: [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9-10). Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки вимушена сплачувати за комунальні послуги, з розрахунку кількості зареєстрованих у будинку осіб, а також позбавлена законного права на розпорядження своїм майном. Відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених\~ст. 71 ЖК України\~немає, участі в оплаті комунальних послуг квартири [PERSON] не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із\~ст. 167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або у інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вказаних обставин суд вважає за необхідне відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Молодіжна, б. 1[ADDRESS]. Жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач [PERSON] суду не надав. У той же час суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у частині зняття відповідача [PERSON] з місця реєстрації проживання, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, тобто у разі визнання таким, що втратив право користування житлом. У такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання осіб, такими що втратили право користування житловим приміщення, є підставою для зняття з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. Враховуючи вищевказане,

Outcome: partial