Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

У листопаді 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов [PERSON] до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім`єю та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою судді від 22.11.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO]. у процесі виконання чоловіком позивача, [PERSON] , трудових обов`язків, трапився нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. В результаті проведення спеціального розслідування нещасного випадку було встановлено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. З метою отримати страхові виплати у зв`язку зі смертю потерпілого від нещасного випадку на виробництві чоловіка, позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м Києві державної адміністрації із заявою, у якій просила прийняти рішення про призначення та виплату одноразової допомоги сім`ї потерпілого. Однак, Листом № 3738-3 від 19.07.2018р. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві повідомило позивача, що для підтвердження права на одноразову допомогу сім`ї їй необхідно додатково надати довідку про спільне проживання з померлим чоловіком [PERSON] , тобто довідку про місце реєстрації, яке повинно співпадати з місцем реєстрації померлого. При цьому зазначено, що у разі відсутності відповідного документу, позивачу необхідно встановити факт належності до сім`ї [PERSON] у судовому порядку. Однак, на момент смерті чоловіка, позивач була зареєстрована за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , у зв`язку із чим позбавлена можливості надати відповідну довідку про місце реєстрації, яке співпадає з місцем реєстрації померлого чоловіка, що змушує позивача звертатись до суду з даною заявою. При цьому, факт спільного проживання однією сім`єю з померлим чоловіком за адресою його реєстрації підтверджується, зокрема тим, що 12.07.2013 р. між позивачем, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. За період шлюбу, у них народилась донька - [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. На момент смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав фактично разом з позивачем, [PERSON] , та їх донькою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною відміткою у паспорті, а також зазначеними Актами за формою Н-1 та 11-5. З дати реєстрації шлюбу - 12.07.2013 p., і до моменту смерті чоловіка - [INFO] , позивач разом з їх спільною дитиною - [PERSON] проживала фактично разом з чоловіком однією сім`єю за адресою його реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Вони разом вели спільний побут, сімейний бюджет, виховували доньку, щорічно їздили на сімейний відпочинок та були пов`язані взаємним правами та обов`язками. Факт спільного проживання однією сім`єю з померлим чоловіком за адресою його реєстрації підтверджується також медичної карткою позивача, у якій у полі «Адреса» значиться адреса фактичного проживання, а саме: [ADDRESS] . Станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою, позивач разом з донькою продовжують проживати фактично за цією ж адресою ( [ADDRESS] ). Таким чином, Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві фактично було відмовлено позивачу у призначенні страхової виплати у зв`язку з тим, що позивач та померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами. Враховуючи це, єдиним способом захисту прав є встановлення факту проживання з померлим чоловіком однією сім`єю, та зобов`язання відповідача виплатити позивачу, як члену сім`ї потерпілого, що загинув від нещасного випадку на виробництві, одноразової грошової допомоги. Тому позивач просила суд встановити факт сумісного проживання однією сім`єю [PERSON] ( [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) та її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] внаслідок нещасного випадку на виробництві, за період з 12.07.2013р. по [INFO].; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві призначити та сплатити [PERSON] ївні ( [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) одноразову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка - [PERSON] , який номер [INFO]. внаслідок нещасного випадку на виробництві, як члену сім`ї померлого. В судовому засіданні 23.10.2019 року позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 23.10.2019 року позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не визнав, суду пояснив, що у випадку задоволення позовної вимоги про встановлення факту сумісного проживання, така допомога позивачу буде виплачена, підтримав пояснення викладені у відзиві на позовну заяву. Допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили суду, що позивач і [PERSON] проживали разом за адресою : [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік і дружина. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, у шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , оскільки, у процесі виконання трудових обов`язків, трапився нещасний випадок, внаслідок якого настала його смерть, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві та свідоцтвом про смерть. Позивачу було відмовлено відповідачем 19.07.2018 у призначенні страхових виплат у зв`язку із смертю годувальника, оскільки не надано довідку про спільне проживання з померлим. Згідно наданого паспорту позивач зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Проте, під час розгляду справи встановлено, що позивач і померлий [PERSON] проживали за адресою : [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік і дружина, що підтверджується перебуванням їх шлюбі, наявністю спільної дитини, медичною карткою позивача, поясненнями свідків. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України). Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надає право кожному громадянину самостійно визначати місце свого фактичного проживання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України. Статтею 36 вказаного Закону визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Відповідно до ч. 6, ч. 7 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. У разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду (п.2 ч.2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»). Таким чином, за відсутності у позивача довідки житлово-експлуатаційної організації, або довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду, відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті допомоги, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, даючи юридичну оцінку доказам, що містяться у матеріалах справи, встановив, що позивач і померлий [PERSON] проживали за адресою : [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік і дружина, а тому позовна вимога про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та її чоловіка [PERSON] підлягає задоволенню, а позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та сплатити одноразову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки дії відповідача щодо відмови у виплаті були правомірними, а позовна вимога є передчасною.

Outcome: partial