overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві, зміненій до початку судового розгляду, позивач [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] по 500 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 07 березня 2003 року до травня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей, які проживають з матір'ю, а відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні доходи і має можливість сплачувати аліменти. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позов визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 07 липня 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві начальник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради В.Мельник просить стягнути з відповідача [PERSON] суму надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій в розмірі 4926,39 грн. та судові витрати. 28 січня 2021 року ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 10:00 годину 23 лютого 2021 року, яке не відбулося та відкладено за клопотанням відповідача на 10:00 годину 23 березня 2021 року. У відзиві на позов представник відповідача позов визнала, повідомивши про добровільну сплату 16 березня 2021 року надміру виплачених коштів субсидії, просить справу розглянути без її участі. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданої 17 березня 2021 року позивачем заяви про зменшення позовних вимог у зв`язку з поверненням на рахунок управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надміру виплачених коштів субсидії в розмірі 4926,39 грн. та просить стягнути з відповідача лише судовий збір в сумі 2102 грн., решту вимог не підтримав. З`ясувавши обставини справи суд дійшов такого висновку. Згідно ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Позивач позовні вимоги про стягнення з [PERSON] суму надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій в розмірі 4926,39 грн. не підтримав через задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, що свідчить про фактичну його відмову від позову, а тому є підстави для прийняття відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі. Разом з тим, позивачем у цій справі понесені судові витрати у виді сплати за платіжним дорученням №630 від 28 грудня 2020 року судового збору в сумі 2102 грн., який позивач просить стягнути на його користь. Згідно з ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. З огляду на викладене заява позивача про стягнення судового збору підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] 2008 р.н. та сина [PERSON] 2011 р.н. по 600 грн. щомісячно на кожну дитину або в розмірі 1200 грн. щомісячно на обох дітей до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони до 26 січня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей, які проживають з матір'ю, а відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги не надає. Розмір доходів відповідача, який офіційно не працевлаштований, їй невідомо, проте він має можливість сплачувати аліменти. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позовні вимоги підтримує повністю, а представник відповідача позовні вимоги визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 27 січня 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 04 травня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина. Відповідач проживає окремо від сімї, офіційно працевлаштований та регулярно отримує дохід, водночас коштів на утримання дитини не надає. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позов визнав повністю, погодившись зі сплатою аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки від заробітку, наслідки визнання позову, передбачені ст.174 ЦПК України, йому зрозумілі. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 13 вересня 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 11 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, отримує доходи і має можливість сплачувати аліменти. А тому просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позов визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 31 серпня 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 551,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та зареєстрований 16 серпня 1996 року Уїздецькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №6/, розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO], якого залишити проживати з матір'ю, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з матір′ю. На даний час подружжя проживає окремо, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід, проте коштів на утримання дитини не надає, а тому аліменти на дитину просить стягнути у твердій грошовій сумі. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позовні вимоги підтримує повністю та при розірванні просить залишити їй прізвище «[PERSON]», а відповідач позовні вимоги визнав повністю, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду позивачем предявлений 29 квітня 2015 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати з позовних вимог про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. та судовий збір в прибуток держави у розмірі 243,60 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114, 160, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та зареєстрований 18 жовтня 2008 року Здовбицькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №20/, розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей, які проживають є з матір′ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. На даний час подружжя проживає окремо та не підтримує більше 7 місяців стосунків, шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Відповідач працює оператором ПАТ «Рівне азот», отримує регулярний дохід, а тому аліменти просить стягнути у частці від його доходу. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів, при розірванні шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду позивачем пред'явлений 22 січня 2015 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в прибуток держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та зареєстрований 21 квітня 2013 року Здовбицькою сільською радою Золбунівського району Рівненської області /актовий запис №5/, розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою трьох років. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], яка проживає з матір′ю, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. На даний час подружжя проживає окремо та не підтримує більше року стосунків, шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. Відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід, проте коштів на утримання дитини не надає, а тому аліменти на дитину та на її утримання просить стягнути у твердій грошовій сумі. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів, при розірванні шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду позивачем пред'явлений 14 січня 2015 року, а тому відповідно до ст.ст.79, 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати з позовних вимог про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. та судовий збір в прибуток держави у розмірі 243,60 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.79, 84, 112, 114, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений із відповідачем [PERSON] та зареєстрований 03 вересня 2008 року Півченською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №4/, розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з матір'ю. На даний час подружжя проживає окремо (понад 3 роки), оскільки одруження виявилось невдалим, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам, при розірванні шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] працює бригадиром ЗАТ «Електро» отримує регулярний дохід, тому розмір аліментів просить визначити у частці. Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду позивачем пред'явлений 16 червня 2014 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення в прибуток держави судові витрати з позовних вимог про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн. та з позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 243,60 грн., а всього на загальну суму 487,20 грн., оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений із відповідачем [PERSON] та зареєстрований 27 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області /актовий запис №152/, розірвати. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з матір'ю. На даний час подружжя проживає окремо та не підтримує стосунків, оскільки відповідач влаштовував сварки в присутності дитини, що призвело припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. [PERSON] отримує нерегулярний, мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, водночас коштів на утримання дитини не надає, чим ставить сім'ю у тяжке матеріальне становище. Тому аліменти на дитину просить стягнути у твердій грошовій сумі. Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів, при розірванні шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав повністю. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позов до суду позивачем пред'явлений 14 квітня 2014 року, а тому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати з позовних вимог про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. та судовий збір в прибуток держави у розмірі 243,60 грн. з позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст. 112, 114, 180, 181-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

У поданій до суду 05.12.2017 року позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про визнання його власником розташованих по вулиці Волі 11 в селищі Головне Любомльського району Волинської області житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування. Вимоги обґрунтував тим, що є спадкоємцем за законом після смерті 13.03.2017 року його матері [PERSON]. Спадщину прийняв, подавши заяву нотаріусу. Однак спадкові права не може оформити, оскільки майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах, у звязку з чим отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці першої черги у встановлений законом строк спадщину не прийняли. Будівлі відповідають державним нормам і правилам, придатні для експлуатації і проживання, а самочинне будівництво не виявлене. В судове засідання сторони не зявились. Позивач у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Головненській селищний голова подав у канцелярію суду заяву про визнання позову і розгляд справи без участі представника місцевої Ради. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.328, 392, 1216, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.82 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved