Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що квартира [ADDRESS] (бувша вулиця Лазо) в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області належить на праві особистої власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 7 грудня 2010 р. посвідченим [PERSON], приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області. Із витягу про державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру вбачається, що рішення про державну реєстрацію прийняте 11.01.2014 року, номер витягу 28632484. У вищезгаданій квартирі зареєстровані онука позивача [PERSON] та [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою Ф-3 № 613 від 04.07.2016 року виданою виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. З грудня 2011 року відповідач залишив добровільно квартиру, без будь-яких поважних причин, і до цього часу в ній не проживає, ніякого інтересу до житла не проявляє. Факт, що відповідач не проживає з грудня 2011 року в квартирі стверджується актом депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області матейко А.В. від 02 серпня 2016 року. Тому позивач просила суду, визнати [PERSON], такою особою, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (бувша вулиця Лазо) в місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області. Позивач направила до суду заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район м. Боярка, вул. Родини Матушевських (бувша вул. Лазо)[ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 грудня 2010 року, витягом з державного реєстру правочинів, витягом про державну реєстрацію прав та рішення Боярської міської ради № 5/153 від 16 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць міста Боярка». Відповідно до довідки форми 3 виданої Виконавчим комітетом Боярської міської ради № 613 від 04.07.2016 р. у вказаній квартирі власником якої є позивач [PERSON], зареєстрований чоловік її доньки [PERSON] з 16.11.2011 р. Згідно актів депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02.08.2016 р. та від 27.09.2016 р., вбачається що [PERSON], не проживає за місце реєстрації в квартирі [ADDRESS], починаючи з грудня 2011 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved