Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] суму основної заборгованості - 278 600 грн., 3% річних - 595 грн. 89 коп., всього 292 195 грн. 89 коп. Цим рішенням суду рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року в частині стягнення коштів зі [PERSON] на користь [PERSON] суми основної заборгованості у розмірі 135 176 грн. 25 коп., інфляційних втрат в розмірі 7 299 грн. 50 коп., 3% річних в розмірі 11 538 грн. залишене без змін. Підставою для ухвалення цих рішень суду стало невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань: [PERSON] умов попереднього договору купівлі-продажу автомобіля від 1 жовтня 2009 року, відповідно до котрого позивачем було передано відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 135 176 грн. 26 коп., що еквівалентно 16 385 доларам США та [PERSON] - умов розписки від 23 грудня 2010 року, за умовами котрої останній отримав від позивача 35 000 доларів США позики. Оскільки рішення судів до цих пір відповідачами не виконані, то позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з [PERSON] 303 777 грн. 89 коп., з [PERSON] 659 050 грн. як понесених збитків у вигляді курсової різниці долара США до гривні на час укладення договорів та на час звернення з цим позовом до суду. Під час розгляду справи позивачем змінено позовні вимоги (а.с. 71-75), відповідно просив стягнути з [PERSON] суму недоотриманих коштів у зв'язку із зміною курсу долара США до курсу гривні в розмірі 227 095 грн. 74 коп., 3% річних за період з 19 лютого 2014 року по 20 липня 2015 року у розмірі 5 744 грн. 07 коп., інфляційні втрати за період з 19 лютого 2014 року по 20 липня 2015 року у розмірі 100 441 грн. 28 коп., а також стягнути з [PERSON] суму недоотриманих коштів у зв'язку із зміною курсу долара США до курсу гривні в розмірі 495 250 грн., 3% річних за період з 19 лютого 2014 року по 20 липня 2015 року у розмірі 11 838 грн. 59 коп., інфляційні втрати за період з 19 лютого 2014 року по 20 липня 2015 року у розмірі 207 010 грн. 76 коп. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та не заперечив щодо розгляду справи у порядку заочного провадження. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основної заборгованості у розмірі 135 176 грн. 25 коп., інфляційні витрати в розмірі 7 299 грн. 50 коп., 3% річних в розмірі 11 538 грн. (а.с. 56-66). В цій частині рішення суду рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року залишене без змін (а.с. 6-8). Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] суму основної заборгованості - 278 600 грн., 3% річних - 595 грн. 89 коп., всього 292 195 грн. 89 коп. (а.с. 6-8). Рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2014 року залишене без змін (а.с. 9-10). Підставою для ухвалення цих рішень суду стало невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань, зокрема, [PERSON] - умов попереднього договору купівлі-продажу автомобіля від 1 жовтня 2009 року, відповідно до котрого позивачем було передано відповідачу забезпечувальний платіж у розмірі 135 176 грн. 26 коп., що еквівалентно 16 385 доларам США та [PERSON] - умов розписки від 23 грудня 2010 року, за умовами котрої останній отримав від позивача 35 000 доларів США позики. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання на підставі рішення суду. Тому, у разі відсутності інших підстав для припинення зобов'язань, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Проте, зобов'язання [PERSON], котрі виникли через невиконання умов попереднього договору купівлі-продажу автомобіля від 1 жовтня 2009 року, відповідно до котрого позивачем було передано їй забезпечувальний платіж у розмірі 135 176 грн. 26 коп., що еквівалентно 16 385 доларам США та [PERSON] - через невиконання умов договору позики на підставі розписки від 23 грудня 2010 року, за умовами котрої останній отримав від позивача 35 000 доларів США позики, на підставі рішення судів, між сторонами не припинились. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] не виконані умови попереднього договору купівлі-продажу, стягнуті кошти за рішенням суду позивачу не повернуті, тобто [PERSON] прострочено виконання грошового зобов'язання, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. 3% річних розраховані таким чином: 135 176,26 х 517 х 3% = 5 744 грн. 07 коп., з яких: 135 176,26 - стягнута сума за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року; 517 - кількість прострочених днів; Інфляційні втрати розраховані таким чином: 135 176,26 х 176,38 - 135 176,26 = 103 247 грн. 63 коп., з яких: 135 176,26 - стягнута сума за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року; 176,38 - індекс інфляції за період з лютого 2014 року по липень 2015 року (100,6 х 102,2 х 100,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4 х 100,4 х 100,8 х 102,2 х 101,9 х 103 (індекс інфляції з лютого 2014 року по грудень 2014 року) х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99 (індекс інфляції з січня по липень 2015 року). Отже загальна сума, котра підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] становить 108 991 грн. 70 коп. (3% річних у розмірі 5 744 грн. 07 коп. + інфляційні втрати у розмірі 103 247 грн. 63 коп.). Оскільки [PERSON] не виконані умови договору позики, стягнуті кошти за рішенням суду позивачу не повернуті, тобто [PERSON] прострочено виконання грошового зобов'язання, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат. 3% річних розраховані таким чином: 278 600 х 517 х 3% = 11 838 грн. 59 коп., з яких: 278 600 - стягнута сума за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014; 517 - кількість прострочених днів; Інфляційні втрати розраховані таким чином: 278 600 х 176,38 - 278 600 = 212 794 грн. 68 коп., з яких: 278 600 - стягнута сума за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2014; 176,38 - індекс інфляції за період з лютого 2014 року по липень 2015 року (100,6 х 102,2 х 100,3 х 103,8 х 101,0 х 100,4 х 100,4 х 100,8 х 102,2 х 101,9 х 103 (індекс інфляції з лютого 2014 року по грудень 2014 року) х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99 (індекс інфляції з січня по липень 2015 року). Отже загальна сума, котра підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] становить 224 633 грн. 27 коп. (3% річних у розмірі 11 838 грн. 59 коп. + інфляційні втрати у розмірі 212 794 грн. 68 коп.). Разом з тим, позовні вимоги про стягнення збитків - різниці курсу валют, що виник на день укладення договорів та на час звернення до суду з цим позовом, подання заяви про зміну позовних вимог, задоволенню не підлягають, оскільки це не передбачено чинним законодавством. Крім того, суд бере до уваги, що за порушення виконання грошового законодавства ст. 625 ЦК України передбачено стягнення лише 3% річних та інфляційних нарахувань. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 654 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Тобто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 089 грн. 92 коп., а з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 2 246 грн. 33 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial