Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 березня 2019 року між ним та [PERSON] , було укладено договір позики на підтвердження якого [PERSON] надав позивачу розписку. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] отримав від нього в борг гроші в сумі 78000,00 грн., термін повернення 10.06.2019 року. На вказану дату [PERSON] борг не повернув, але пообіцяв виконати зобов`язання до кінця 2019 року. [PERSON] неодноразово позичав гроші у позивача та завжди розраховувався, тому він не вимагав від нього негайного виконання зобов`язання. [INFO] [PERSON] помер, однак за життя свої зобов`язання за договором не виконав - борг не повернув. 08.09.2020 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист-вимогу про сплату отриманих її чоловіком коштів. Зважаючи на те, що зазначений лист залишився без реагування з боку відповідачки, яка відмовилась його отримувати, про що свідчить відмітка на поштовому конверті. 18 грудня 2020 року позивач направив відповідачу лист-вимогу про вирішення питання щодо виконання боргових зобов`язань, так як після смерті [PERSON] пройшло шість місяців, а відповідач спадкоємиця, яка прийняла спадщину. Відповіді на вказаний лист позивач не отримав, тому просив суд стягнути з [PERSON] борг в сумі 78000,00 грн. 23 лютого 2021 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, покійний чоловік [PERSON] в повному обсязі повернув вказану . Просила відмовити в задоволенні позову. 25 лютого 2021 року надійшла відповідь на відзив від позивача, де [PERSON] стверджує, що викладене у відзиві не відповідає фактичним обставинам справи та просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Макаров В.О. в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, в задоволенні такого просить відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання\~в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. У постанові Верховного Суду України\~від 11 листопада 2015 року у справі № 6 -1967цс15, суд дійшов висновку, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року в справі №\~6-789цс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. В судовому засіданні встановлено, що 10.03.2019 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно умов якого [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти у розмірі 78000 грн., [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] вказану суму до 10.06.2019 року, підтвердженням чого є власноручно написана розписка [PERSON] від 10.03.2019 року.(а.с. 6) Отже, між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики. У встановлений договором позики строк 10 червня 2019 року, заборговану суму у розмірі 78000 грн. [PERSON] позивачу не повернув, що підтверджується поданою позивачем до суду оригіналом розписки. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00029530032 від 11.02.2021 року, наданим Снігурівським РВ ДРАЦС ПМУМЮ (м.Одеса), [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис №237 від 19 червня 2020 року. (а.с. 32-33) Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки №1340/02-25, виданої 28.08.2020 року виконавчим комітетом Снігурівської міської ради, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 01.03.2016 року, знятий з реєстрації 30.06.2020 року, як померлий [INFO] . Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .(а.с.45) Після смерті [PERSON] , Снігурівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №66331551, номер у нотаріуса 227/2020, підтвердженням чого є витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №61467050 від 28.08.2020 року. Згідно спадкової справи № 227/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями, які прийняли спадщину є його дружина [PERSON] та малолітній син померлого [PERSON] ( [INFO] ) за законом. Мати померлого [PERSON] та син [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.35-45) 08.09.2020 року на адресу [PERSON] направлено лист про повернення грошової позики ( а.с.8), який повернувся в зв`язку з закінченням терміну зберігання(а.с.9), 18.12.2020 року відповідачеві направлено лист-вимогу щодо повернення боргу (а.с.11). Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця. Верховним Судом 18.09.2019 року у справі №640/6274/16-ц висловлено правову позицію, згідно якої, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкоємця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК Цкраїни, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця(спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №249662054 від 24.03.2021 року, покійному [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 65,5 кв.м., житловою 37,7 кв.м. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Враховуючи вищенаведене, встановлені судом обставини, а саме: позивач звернувся в строки передбачені ст. 1282 ЦК України; заявлений позивачем борг в сумі 78000 грн. підтверджується належними доказами; [PERSON] є належним відповідач, оскільки є спадкоємцем після смерті [PERSON] , спадщину приняла; заявлений борг в межах вартості спадщини, суд приходить до висновку що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення в повному розмірі. \~ \~ \~ \~ На підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн судового збору .

Outcome: approved