Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. \~ \~ \~ \~У позові посилалась на те, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2010р. до 06 березня 2013р. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], 10.10.2011р.н. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.01.2013р. та додатковим рішенням від 24.05.2018р. стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11 січня 2013р. і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому рішенням суду від 10 липня 2018 року збільшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1500грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаних судових рішень судом було видано виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні у Першому відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. Однак, відповідач рішення суду не виконував, у звязку із чим у нього за період з 01.01.2013р. по 01.05.2018р. виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14\~754 грн. 90 коп. \~ \~ \~ \~З урахуванням вимог ч.1 ст.196 СК України вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за вказаний вище період у розмірі 22\~968,9грн., однак зважаючи на те, що сума пені не може бути більшою 100% заборгованості по аліментах, просила стягнути з відповідача пеню у розмірі 14\~754,90грн. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього [PERSON], 10.05.2011р.н. заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 14\~754,90грн., а також стягнути на її користь 14754,90грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та понесених витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~До початку розгляду справи по суті від представника позивачки [PERSON] адвоката [PERSON] надійшла заява про відмову від позову в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментах та зменшення позовних вимог в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів з 14754,90грн. до 9276,10грн. \~ \~ \~ \~Заява мотивована тим, що вже під час розгляду судом вказаної справи, відповідач сплатив заборгованість по аліментах. За заявою [PERSON] державним виконавцем 12 грудня 2018р. здійснено перерахунок, згідно якого у відповідача за вказаний вище період відсутня заборгованість по аліментах. \~ \~ \~ \~У зв»язку із цим, ним (представником позивача) було здійснено перерахунок пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої станом на 31 травня 2018р. становить 9\~276,10грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.01.2019р. прийнято відмову представника позивачки [PERSON] адвоката [PERSON] від позову в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по аліментах та провадження у справі в цій частині закрито. \~ \~ \~ \~ Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] заяву про зменшення позовних вимог підтримав. Просив стягнути з відповідача на користь його довірительки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9\~276,10 грн. та 5400грн. понесених витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Пояснив, що вчасно не сплачував аліменти на утримання сина, оскільки у його сім»ї трапилось горе: батько захворів на тяжку недугу (онкологію). У зв»язку із цим, всі наявні кошти витрачалися та і наданий час витрачаються на лікування батька. Крім того, він перебуває у цивільному шлюбі та у нього скоро має народитися дитина. Буде намагатися вчасно сплачувати аліменти. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку: \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 листопада 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06 березня 2013 року було розірвано (а.с.5). \~ \~ \~ \~Від вказаного шлюбу у сторін 10 травня 2011 року народився син [PERSON] (а.с.6). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.01.2013 року та додатковим рішення від 24 травня 2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 січня 2013р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення, судом було видано виконавчий лист, який пред»явлений позивачкою для примусового виконання до Першого відділу ДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області. В подальшому заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 липня 2018 року збільшено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь позивачки на утримання їхнього малолітнього сина аліменти в розмірі 1500грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). \~ \~ \~ \~У зв»язку\~із цим,\~31\~серпня 2018\~року державним\~виконавцем винесено\~постанову про\~закінчення виконавчого\~провадження №56867782\~щодо стягнення\~з відповідача\~аліментів у\~розмірі 400\~грн.\~та 06\~вересня 2018\~року винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження №57116530\~щодо стягнення\~з [PERSON]\~аліментів у\~розмірі 1500грн. (а.с.12-13). \~ \~ \~ \~Незважаючи на те, що виконавче провадження №56867782 було закрито, у відповідача був наявний борг по виплаті аліментів, який станом на 31 травня 2018 року становив 14\~754 грн. 90 коп. Вказане підтверджується розрахунком державного виконавця Першого ВДВС м.Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області від 31.05.2018р.(а.с.14-15). Вказане і змусило позивачку звернутися до суду зі вказаним позовом. Проте під час розгляду справи відповідач повністю погасив заборгованість по аліментах та за його заявою, з урахуванням квитанцій про перерахунок коштів, державним виконавцем було здійснено перерахунок розміру заборгованості. Так, згідно здійсненого 12 грудня 2018р. державним виконавцем перерахунку, у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів (а.с.41-43). Оскільки заборгованість по аліментах відповідачем [PERSON] була сплачена тільки вже після звернення позивачки до суду із вказаним позовом, суд приходить до висновку про наявність підстав стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Статтею 180 СК України\~встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~ч.1 ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом умовою застосування юридичної відповідальності є винна протиправна поведінка особи. Стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, наприклад, у зв'язку з її ухиленням від сплати аліментів, розшуком, перебуванням за кордоном тощо. Так, згідно наданого представником позивача розрахунку, сума пені за прострочення сплати аліментів, виходячи із суми несплачених аліментів, за період з 01.06.2015р. по 31.05.2018р. становить 9\~276,10 грн.(а.с.44-45). Вказаний розмір пені відповідач визнав та не заперечував щодо його задоволення судом. Частиною 2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006р. суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. \~ \~ \~ \~ Відповідно до коментованої статті відповідальність платника не настає, якщо заборгованість за аліментами утворилася не з його вини. В СК України не визначено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, в даному випадку слід звернутися до норм цивільного законодавства (ст. 8 СК України), які визначають підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею ст.617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Таким чином, тяжка хвороба платника аліментів, наявність важко хворого члена сім'ї боржника, або наявність іншої неповнолітньої дитини, яких боржник зобов'язаний утримувати тощо не може розглядатися як підстава звільнення його від відповідальності. Разом з тим, ця обставина може бути врахована судом при вирішенні питання про повне або часткове звільнення платника від сплати заборгованості за аліментами. Як було встановлено судом, заборгованість по аліментах виникла у відповідача у зв»язку зі збігом тяжких обставин. У нього на утримані перебуває важко хворий батько, який потребує значних коштів на лікування (проведення хіміотерапії та придбання дорогих ліків) (а.с.91-96). Також суд бере до уваги й той факт, що у відповідача на утриманні перебуває вагітна дружина. Таким чином, суд з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів вважає за можливе зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача з 9\~276,10 грн. до 5 000 грн. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки також і понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 5400грн. Так,\~відповідно до\~ч.3\~ст.133\~ЦПК України\~до витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать,\~в тому\~числі,\~витрати на професійну правничу допомогу За змістом ст.137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів позовної заяви позивачкою [PERSON] додано детальний розрахунок витрат на правову допомогу, а також квитанцію про оплату послуг адвоката (а.с.21-23). Також відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved