overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20 жовтня 2012 року він (позивач) перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2014 року. В період перебування у шлюбі 7 квітня 2013 року [PERSON] (на той час [PERSON]) Н.Ю. народила сина [PERSON], якого він (позивач) вважав своєю дитиною і в актовому записі про народження № 65, складеному 17 квітня 2013 року, та у його свідоцтві про народження вказано, що він ([PERSON]А.) є його батьком. Через декілька місяців після народження дитини відповідачка повідомила йому (позивачу) про те, що [PERSON] не його син, проведений аналіз ДНК також підтвердив дану обставину. Оскільки він (позивач) не є біологічним батьком [PERSON], то просив виключити запис про нього як батька з актового запису про народження останнього. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав та викладене підтвердив. Відповідачка в судове засідання не зявилась, просила справу розглядати без її участі, своїми заявами від 19 листопада 2018 року та від 6 лютого 2019 року проти задоволення позову не заперечувала, з результатами аналізу ДНК, проведеного лабораторією «DNA Diagnostics Center» погодилась. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 20 жовтня 2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON], який було розірвано за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 3 червня 2014 року (а.с.4,7). В період перебування у шлюбі 7 квітня 2013 року [PERSON] (на той час [PERSON]) Н.Ю. народила сина [PERSON], в актовому записі про народження якого № 65, складеному 17 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, та у його свідоцтві про народження батьком дитини вказано позивача [PERSON] (а.с.5). Згідно результатів аналізу ДНК, проведеного лабораторією «DNA Diagnostics Center» 12 травня 2014 року, [PERSON] виключається як біологічний батько дитини [PERSON], вірогідність батьківства рівна 0% (а.с.6). Згідно ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Враховуючи вищевикладене, оскільки згідно аналізу ДНК позивач не може бути батьком дитини відповідачки і висновки цього аналізу відповідачкою визнаються, як і не заперечуються позовні вимоги в цілому, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та виключити запис про [PERSON] як батька дитини з актового запису № 65, складеного 17 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бородянського районного управління юстиції у Київській області, про народження [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2016 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору між ними не має. Оскільки відповідачка відмовляється оформити розлучення в органах РАЦС, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. \~ \~ \~ \~Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомила. \~ \~ \~ \~Враховуючи те,\~що від\~відповідача заперечення\~та заява\~про розгляд\~справи у\~її відсутність\~не надходила,\~то суд\~зі згоди\~позивача ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи у\~відповідності до\~положень ст.\~280-282\~ЦПК України,\~на підставі\~наявних в\~справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~15.03.2016 року, шлюб був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 112. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 900 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначив, що 05 листопада 2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 05 листопада 2011 року уклали шлюб (арк.с.6). Від зазначеного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 482\~розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 17 вересня 2011 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує протии задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3, ч.4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Частиною 4\~статті 206 ЦПК України\~встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторонни 17 вересня 2011 року уклали шлюб (арк.с.12). Від зазначеного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставівищ викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2011 року. Вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливим через відсутність взаєморозуміння, несхожість характерів. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, на примирення не згоден, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач у засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління стиції Херсонської області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. На примирення сторони не згодні. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач дійшов до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 14 жовтня 1997 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] , яка належала відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу від 03 серпня 1993 р. за реєстр. №4-4746, посвідченим Войтовською Ж.Ф., державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №18832 від 18 березня 1994 р. в БТІ м. Миколаєва. Договір №381 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на товарній біржі нерухомості «Нерухомість - Сангай» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 381 від 14 жовтня 1997 р., зареєстрованого в ММБТІ 16.10.1997 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

у листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.02.2013, на даний час позивач відбуває покарання у виправній колонії, з відповідачем не підтримує ніяких стосунків з 2015 року. Сторони у підготовче судове засідання не з'явились, позивач у позовній заяві просить справу розглянути у його відсутність, позов просить задовольнити, від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 12 лютого 2013 року актовий запис №145. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

у листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 26.06.2010, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявився, надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2010, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.02.2001 року між ним та відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб, за актовим записом № 33. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх чотирьох років сімейне життя поступово погіршилося. Позивач та відповідач разом не проживають з 01.02.2017 року, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Тому, подальше спільне життя в якості подружжя є неможливим. За таких обставин позивач вважає, що примирення неможливе, оскільки шлюб носить виключно формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам. У підготовче судове засідання позивач не з»явився, просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позов підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved