Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 20 січня 2015 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000 грн. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте [PERSON] не виконала, тому станом на 08 жовтня 2020\~року утворився борг на загальну суму 29167 грн 75 коп., з яких: 19396\~грн 12\~коп. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, 00 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 19396 грн 12\~коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн 00\~коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 4223 грн 72 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 5547 грн 91\~коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 00\~грн 00 коп. нарахована пеня; 00 грн 00 коп. нарахована комісія, яку банк просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. У письмових поясненнях представник відповідачки [PERSON] адвокат Созонов В.П. заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками та відсотками, нарахованими на прострочений кредит з тих підстав, що в підписаній відповідачем анкеті-заяві відсутні умови про розмір відсоткової ставки. Щодо доданих до позовної заяви витягу з Умов та Правил надання банківських послуг та витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», то як зазначив представник відповідача, вони не підписані відповідачкою, тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. За таких обставин, на думку відповідача, позивач може претендувати лише на суму непогашеного тіла кредиту, що становить 14250 грн 12 коп. В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приват Банк» Гакаль Р.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити вимоги банку у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Созонов В.П. заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 січня 2015 року між АТ КБ\~«Приват Банк»\~та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 13). Як зазначено у заяві-анкеті, відповідач погодилась з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилась до його укладення та погодилась з його умовами. 11 лютого 2019 року [PERSON] було збільшено кредитний ліміт до 16000 грн 00\~коп., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 12). З наданої банком інформації по кредитному договору вбачається, що [PERSON] було видано дві кредитні картки з терміном дії останньої до кінця червня 2022 року (а.с. 11). Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк надав розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що за кредитним договором № б/н від 20 січня 2015 року станом на 08 жовтня 2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 29167 грн 75 коп., з яких: 19396\~грн 12\~коп. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, 00 грн 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту, 19396 грн 12\~коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 4223 грн 72 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 5547 грн 91\~коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 00\~грн 00 коп. нарахована пеня; 00 грн 00 коп. нарахована комісія (а.с. 9-10). Правовідносини, які виникли між сторонами відносяться до договірних і, насамперед, регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між ними договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з вимог статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Виходячи з вимог статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі №\~342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Виходячи з матеріалів справи, у заяві позичальника від 20 січня 2015 року відсутні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами із визначенням її розміру. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами у сумі 4223 грн 72 коп., оскільки позивач не довів, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які послався банк як на підставу для задоволення позову, розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, отримуючи 20 січня 2015 року кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також те, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентної ставки та саме у зазначених в цих документах розмірах і порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. При цьому, суд звертає увагу на те, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (видачі відповідачу кредитної картки 20 січня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19 листопада 2020 року), тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг за кредитною карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Щодо вимог про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у сумі 5547 грн 91\~коп., суд зазначає наступне. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, вказані відсотки нараховані як договірні згідно процентної ставки у розмірі 86,40\~% річних, яка з 01 серпня 2020 року була зменшена до 60\~% річних. Проте, з огляду на обставини того, що у заяві\~позичальника від\~20\~січня 2015\~року відсутні\~умови договору\~про встановлення\~процентної ставки\~за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, при цьому, банк при нарахуванні вказаних відсотків керувався Умовами та правилами надання банківських послуг, які не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача вказаних відсотків, як договірних. При цьому, банк не звертався до суду з вимогою про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч.\~2 ст.\~625 ЦК України. Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за вирахуванням суми тих коштів, які була сплачені відповідачем на виконання вимог кредитного зобов`язання. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума отриманих відповідачкою кредитних коштів становить 18005 грн 43 коп. (колонка 3 розрахунку заборгованості «Витрати клієнтом кредитних коштів»). На виконання умов кредитного договору відповідачем сплачувались грошові кошти, загальна сума яких складає 3755 грн 31 коп. (колонки 21, 30 розрахунку заборгованості «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості»). Отже, різниця між фактично отриманою сумою кредитних коштів та сплачених відповідачкою на виконання умов кредитного договору коштів становить 14250 грн 12 коп. (18005,43 грн 3755,31 грн), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі\~вищезазначеного суд\~дійшов висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог і\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 січня 2015 року у сумі 14250\~грн 12\~коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у сумі 14250\~грн 12\~коп. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено на 48,86\~% (14250,12 грн * 100\~% / 29167,75 грн), тому з відповідача на користь банку підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1027 грн 04 коп. (48,86\~% від 2102 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial