overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

у лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сарівської сільської ради Гадяцького району, вказуючи, що у липні 1998 року помер її батько [PERSON], після смерті батька відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 1,82 га в умовних кадастрових одиницях. Донька померлого вступила в користування та управлінням його майном. На даний час позивач не має можливості скористатися правом на спадщину в звязку з відсутністю правоустановчих документів, що спонукало звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права на земельну частку (пай). В судове засідання сторони подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи. Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Третя особа звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) М.І. народилася 7 серпня 1946 року в с. Вельбівка Гадяцького району, її батьком є [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0182586 на площу 1,82 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 6 від 13 січня 1997 року. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] не видавався. 24 квітня 1996 року КСП «Колос» видано державний акт на право колективної власності на землю. 14 липня 1998 року в с. Малі Будища Гадяцького району [PERSON] помер. Згідно довідки Сарівської сільської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала [INFO]. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори після померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто звертався, спадкова справа не заводилась. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у оформленні спадкової справи на земельну частку (пай) в звязку з неподанням нотаріусу правоустановчих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Суд вважає, що оскільки за життя [PERSON] не набув права власності на земельну частку (пай) спадкоємець, виходячи зі змісту ст. 1218 ЦК України, може успадкувати лише право на цю земельну ділянку з подальшим оформленням спадкових прав, у порядку визначеному чинним законодавством. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивачка є спадкоємцем прав на земельну частку (пай) після смерті батька - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 05.03.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, під час якого у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення на позовну заяву, просив строк на примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що виконкомом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області зроблено запис за №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД №134793. Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище чоловіка [PERSON]. 23.04.2005 року у шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №010777, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 10.05.2005 року, актовий запис №286. Сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], разом зі своєю матірю [PERSON], та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області №2213 від 17.02.2017 р. Примирення сторін не можливе. Майнового спору немає. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 23.10.2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем вона народила дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, у відповідача інша сімя. Майнового спору та спору про місце проживання дітей після розлучення немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо позову немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що виконкомом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області складено відповідний актовий запис за №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №124275. Після реєстрації шлюбу позивач набула прізвище чоловіка [PERSON]. У шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №083081, виданим Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 07.07.2007 року, актовий запис №6; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №209203, виданим Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 04.02.2010 року, актовий запис №3; Сімейне життя у сторін не склалося. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення сторін не можливе. Майнового спору немає. Діти проживають разом з і своєю матірю [PERSON] за адресою6 Одеська область, Лиманський (Комінтернівський) район, с. Сербка, вул. Зарічна, 3, та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Сербківської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №1232 від 23.12.2013 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2013 р. до досягнення дітьми повноліття, тобто до 13.04.2025 р. та до 28.01.2028 р., відповідно (справа №4669/13-ц). За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне. 27.04.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Сімейне життя не склалося. Від шлюбу дітей немає. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, примирення не можливе, проте відповідач у добровільному порядку не надає згоду на розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що виконавчим комітетом Андрієво-Іванівської сільської ради Миколаївського району Одеської області 27.04.2011 року складено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №272176 від 05.12.2016 року. Сімейне життя не склалося. Від шлюбу дітей немає. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення сторін не можливе. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 15 грудня 2007 року, посилаючись на те, що створити міцну сім'ю їм не вдалося, їхній шлюб виявився невдалим, через різні психологічно несумісні характери та погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим між ними виникали сварки, які призвели до втрати почуттів та розпаду їхньої сім'ї. На даний час вона і відповідач подружніх стосунків не підтримують, їхній шлюб існує формально, надання строку для примирення є недоцільним. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просить суд задовольнити його, оскільки з лютого 2017 року вона із відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Просила розглянути справу за її відсутності, сплачений судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 15 грудня 2007 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київській області, актовий запис № 1140. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з лютого 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 19 липня 2014 року, посилаючись на те, що за час шлюбу між ними часто виникали непорозуміння і суперечки з різних причин, оскільки вони мають різні психологічно несумісні характери та погляди на життя. З вересня 2016 року подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, у кожного з них своє особисте життя. Їхній шлюб носить формальний характер, подальше його збереження суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу їхній син [PERSON], [INFO], буде проживати із нею. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона підтримує, просить суд задовольнити його та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 19 липня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №\~21. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з вересня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони з вересня 2016 року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 жовтня 1999 року, посилаючись на те, що сторони уже три роки подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від сплати аліментів на їхню малолітню дочку [PERSON], [INFO], відповідач ухиляється. Проживає він окремо від сім'ї з іншою жінкою, місце свого проживання приховує. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов, оскільки з липня 2014 року сторони спільно не проживають. Сплачений нею при подачі позову судовий збір із відповідача просила не стягувати. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з'явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує, просив суд розглянути справу за його відсутності. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 29 жовтня 1999 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 434. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з липня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони тривалий час подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 180) між нею та [PERSON] посилаючись на діаметрально протилежні погляди на життя, на відсутність спільного проживання більше шести місяців, відсутність спільного господарства. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO] У судовому засіданні [PERSON] позов підтримує та просить його задовольнити. Позивачка пояснила, що з відповідачем вони разом не проживають з 05.09.2016 року. При розірванні шлюбу позивачка просить залишити прізвище «[PERSON]». [PERSON] у судовому засіданні позов визнає та просить задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 180 та видано відповідне свідоцтво /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Із пояснень сторін вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 386. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2015 року подружні відносини між сторонами були припинені. Вважала, що збереження їхньої родини неможливе, між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб із відповідачем, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Казначєєва». Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку із чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 210287. Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 15.10.2014 року. Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved