Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/5903/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу. В зазначеній заяві було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: гараж [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], що перебуває в іпотеці ПАТ «Надра», що належить на праві власності [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Твердження позивача, що накладення арешту на квартиру, яка перебуває в іпотеці банку, не порушить права банку як іпотекодержателя, оскільки мін має переважне право на задоволення своїх вимог, на думку суду не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, чим порушиться право іпотекодержателя задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмету іпотеки. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту підлягає частковому задоволенню, оскільки існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, тому суд вважає за доцільне накласти арешт на гараж [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS] та належать [PERSON] на праві власності. На підставі викладеного,

Outcome: partial