Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] стверджуючи, що у них є син [PERSON], [INFO], який є студентом другого курсу денної форми навчання Іллічівського морського коледжу Одеського національного моирського університету. У зв'язку з тим, що син навчається на денному факультеті, йому потрібні кошти для повноцінного навчання, харчування, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку на місяць до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що син змінив своє прізвище не порадившись з ним, як з батьком. Третя особа [PERSON] був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився та надав заяву, в якій просив суд позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5) - він є повнолітньою особою та його батьками вказано сторони по справі: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені, [PERSON] змінив прізвище на «[PERSON]» (а.с.6). Згідно довідки №563 від 20.12.2013 року, [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання Іллічівського морського коледжу Одеського національного морського університету та термін навчання складає - з 01.09.2012 року по 30.09.2015 року (а.с.7). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] закінчує навчання у Іллічівському морському коледжі Одеського національного морського університету 30.09.2015 році. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial