Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

У листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 квітня 1987 року у відділі ЗАГСу Первомайського райвиконкому Харківської області, актовий запис № 144. Позовні вимоги мотивуючи тим, що сторони від вказаного шлюбу мають п`ять дітей, які на момент звернення до суду з відповідним позовом досягли повноліття. Однак, відповідач категорично відмовляється розірвати шлюб зареєстрований з позивачем, шляхом подачі заяви до органу РАЦС. Причинною розпаду сім`ї є те, що відповідач став зловживати спиртними напоями, вчиняти скандали, дебоши, тривалий час не працює, у зв`язку з чим участі у справах сім`ї не приймає, справами сім`ї не опікується, матеріально сім`ю не забезпечує, це призвело до виникнення непорозумінь і відповідно до відчуження між ними. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, примирення між ними неможливо, а збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Спору про майно між сторонами на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу немає. 11 січня 2019 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача, відповідача, отримана в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 квітня 2019 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та зазначає, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем були припиненні з 2010 року. Судові витрати по справі просить стягнути з відповідача та не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку, а також просить залишити їй прізвище отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відзив не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 25 квітня 1987 року відділом запису актів громадського стану виконкому Первомайської районної Ради народних депутатів Харківської області, актовий запис № 144, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25 квітня 1987 року відділом запису актів громадського стану виконкому Первомайської районної Ради народних депутатів Харківської області. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що сторони від даного шлюбу мають п`ять дітей, які на момент звернення до суду з відповідною позовною заявою досягли 18-річного віку. Згідно вимог частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає вимогам статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом, а саме звернувся до суду з цим позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно-шлюбні відносини припинені з 2010 року, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьої статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просила залишити їй прізвище отримане після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно квитанції №0.0.1184549619.1 від 14 листопада 2018 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved