Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

У лютому 2019 року до Бориспільського міськрайонного суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла 6 квітня 2017 року є її матірю та рідною бабою [PERSON], [INFO], який помер 29.01.2014 року. Також заявниця просить встановити факт постійного її проживання із матірю [PERSON] на час відкриття спадщини. Необхідність звернення до суду обґрунтовує тим, що після смерті матері нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку на її прийняття, а також у звязку із допущеними помилками у документах, що підтверджують факт родинних стосунків, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із даною заявою. Заявник та її представник до суду не зявились. Від представника заявника надійшла заява про слухання справи у його відсутність, на заяві наполягає та просить її задовольнити. Заінтересована особа до суду також не зявилася. Причини неявки суду не повідомляла. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, із свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1994 року № 1356 вбачається, що квартира № 10, яка знаходиться в будинку № 11 по вул. Київський шлях у м. Бориспіль належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно повторного свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 371121, [PERSON] помер 29 січня 2014 року, а 6 квітня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ОК № 398190 (а.с.8,10). Заявниця стверджує, що [PERSON] доводиться їй та заінтересованій особі [PERSON] матірю. В свою чергу [PERSON] є онуком [PERSON] та сином заінтересованої особи [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді частини спадкової квартири прийняла його баба [PERSON], шляхом постійного проживання із спадкодавцем у спадковій квартирі. Після смерті [PERSON] спадщину у вигляді цілої квартири прийняла [PERSON] Із досліджених судом доказів, а саме: копій витягів з ДРАЦС, копій свідоцтв про народження [PERSON], про розірвання шлюбу, про укладення шлюбу з [PERSON], про розірвання шлюбу з [PERSON], про народження [PERSON], про народження [PERSON] та про розірвання шлюбу з [PERSON], вбачається, що спадкодавиця [PERSON] до реєстрації шлюбу мала дівоче прізвище [PERSON], а прізвище її чоловіка [PERSON]. Після реєстрації даного шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Від даного шлюбу народилася заявниця [PERSON], яка у подальшому у звязку з укладенням шлюбу змінювала своє прізвище на Дробницьку та [PERSON]. Водночас, у паспорті матері заявника, у свідоцтві про смерть, а також у правовстановлюючому документі на спадкове майно прізвище останньої зазначено, як [PERSON]. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання, що дійсно заявник не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її матері, у звязку з допущеними помилками у документах, які підтверджують родинність їхніх стосунків. Також судом встановлено, що у дошлюбному прізвищі заінтересованої особи також допущено помилку та замість «Чікаліна» помилково зазначено «Чекаліна» та «Чикаліна». Ця обставина перешкоджає встановленню факту родинних відносин спадкодавця [PERSON] та його баби [PERSON], яка після смерті свого онука прийняла спадщину у виді частини спадкової квартири. А це, у свою чергу, перешкоджає заявнику оформити свої спадкові права на цілу квартиру, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON]. Тому дані факти підлягають встановленню в судовому порядку. Встановлено, що 29 січня 2014 року помер [PERSON]. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його матір [PERSON] Проте, згідно наданої суду заяви, остання дану спадщину не прийняла. Дану спадщину прийняла лише його баба [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті у спадковій квартирі. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом довідками КП «ЖРЕУ» від 21.11.2018 року (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Тому [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого онука [PERSON] та з часу відкриття спадщини стала власником усієї квартири. Водночас, свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не оформила, оскільки 6 квітня 2017 року померла. Після її смерті відкрилася спадщина яка складалася із цілої квартири № 10, яка знаходиться в будинку № 11 по вул. Київський шлях у м. Бориспіль, до спадкування якої закликалися спадкоємці за законом першої черги дочки спадкодавця (заявник та заінтересована особа). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Із виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON], [INFO], страждала на ІХ ІІ ст., кризовий перебіг, важка ступінь, 3 ст., ІХС: кардіосклероз, СМ ІІА ст., хронічний бронхіт у звязку з чим з 2015 року потребувала стороннього догляду, який здійснювала дочка хворої [PERSON]. Також з паспорту громадянина [PERSON] Федерації [PERSON] вбачається, що останній органом міграційної служби України продовжено строк перебування на території України до 28.09.2015 року за адресою проживання матері [PERSON], а саме у квартирі № 10, яка знаходиться в будинку № 11 по вул. Київський шлях у м. Бориспіль. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 29.12.2019 року, виданого депутатом Бориспільської міської ради [PERSON], також вбачається, що [PERSON] починаючи з травня 2015 року і по даний час постійно проживає у спадковій квартирі [ADDRESS]. Факт проживання у цій квартирі та її утримання також підтверджується наданими заявником квитанціями про оплату за надані житлово-комунальні послуги. Викладені обставини свідчать про прийняття заявником спадщини у вигляді вказаної квартири після смерті своєї матері. Водночас, заявниця не може отримати свідоцтво про право власності на спадкову квартиру, оскільки нотаріусом їй відмовлено у цьому з огляду на пропущення строку на прийняття спадщини, а також, як встановлено судом, з огляду на допущені помилки у прізвищах спадкодавців та заявника. Це перешкоджає заявнику довести родинність своїх стосунків із спадкодавцями. Відповідно до ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, зокрема й встановлення факту родинних стосунків, розглядаються судом, коли неможливо одержати чи відновити заінтересованими особами відповідних документів, що посвідчують ці факти. Розділом І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Органами державної реєстрації актів цивільного стану, які проводять державну реєстрацію, є відділи ДРАЦС районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції та виконавчі органи сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад. Пунктом 1.5. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, встановлено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Смерть спадкодавця [PERSON] та вилучення органом ДРАЦС її паспорту є беззаперечною підставою, яка свідчить про неможливість внесення змін до актового запису щодо її прізвища. Заінтересована особа [PERSON], згідно поданої суду заяви, також не здійснює жодних дій для внесення змін до актового запису про своє народження у частині виправлення допущеної помилки у дошлюбному прізвищі та зазначення його правильно, як «Чікаліна». Дана обставина перешкоджає нотаріусу можливість встановити родинність стосунків між онуком ([PERSON]Ю.) та бабою ([PERSON]Л.), а це у свою чергу перешкоджає заявниці оформити свої спадкові права на майно, набуте у власність після смерті матері [PERSON]. Отже дані факти підлягають встановленню у судовому порядку, а заява - задоволенню. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п. 23 вказаної Постанови якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із встановлених судом обставин вбачається доведеним як факт родинних відносин заявниці зі своєю матірю [PERSON], [PERSON] зі своїм онуком [PERSON], так і факт постійного спільного проживання заявниці зі спадкодавцем (матірю [PERSON]Л.) на момент смерті останньої у спадковій квартирі. Отже вимога про встановлення вказаного факту також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved