Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

У листопаді 2019 р. до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] стягнення грошових коштів, переданих останній за усним договором про надання послуги у розмірі 33 375 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що 30.10.2018 року між ним та відповідачкою [PERSON] , яка є фізичною особою підприємцем, було укладено укладено усний договір у вигляді комерційної пропозиції про виготовлення і продаж вікон в кількості 10 (десяти) шт. та 2 (двох) вхідних дверей, яким було зазначено кількість вікон та дверей, їх розміри, фурнітура, графічне зображення з розмірами, загальна вартість товару, що складала 43 375,42 грн. Відповідачка повідомила, що строк виготовлення замовлення і продаж товару здійснюється протягом трьох тижнів з моменту отримання замовлення, а також повідомила, про те, що необхідно здійснити передоплату у сумі 3 375 грн., яку він передав відмовідачу, про що відповідачка власноручно зробила запис. В подальшому відповідачка в телефонному режимі повідомила, що зазначене вище замовлення велике та необхідно доплатити авансом грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. 06.11.2018р. ним було ще передано відповідачці грошові кошти в розмірі 30 000грн., про що остання, знову ж таки, зробила відповідний запис. Залишок коштів в розмірі 10 000 грн., [PERSON] роз`яснила, що позивачу необхідно буде сплатити після доставки та установки вікон та дверей. Приблизно через три тижні позивач, звернувшись до магазину, в якому працювала відповідачка, дізнався про те, що вона в цьому магазині більше не працює. Він неодноразово звертався в телефонному режимі до відповідачки з вимогою повернути грошові кошти, однак остання так вимогу і не виконала, у зв`язку з чим [PERSON] вимушений був звернутись до суду з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали усний договір у вигляді комерційної пропозиції щодо виготовлення, купівлі та встановлення вікон у кількості 10 шт. та дверей у кількості 2 шт., про що свідчать роздруківка з комерційної пропозиції від 30.10.2018 р., що не підписана сторонами тощо (а.с. 11-12). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань від 05.12.2017р., номер запису 25530000000015092, [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець. 30.10.2018 р. [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 375 грн. та 06.11.2018 р. - в розмірі 30 000,00 грн. у виконання усного договору, про що свідчать записи, вчинені від імені відповідача від 30.10.2018 року та 06.11.2018 року (а.с.11). Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Припиняється зобов`язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника. Частина перша статті 1212 ЦК України, встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до змісту ст.1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Разом з тим, правила с.1212 ЦК України застосовуються тоді, коли майно передано на виконання юридично не укладеного договору. Отже, на підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Сплату позивачем судового збору підтверджено квитанцією у розмірі 768,40грн. (а.с. 1). З огляду на це, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved