Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом між ними виникають непорозуміння, сварки на підставі того, що відповідач неналежним чином виконує обовязки по утриманню дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю сторін. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, де батьком записаний відповідач (а.с.3). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про сплату аліментів на дитину сторони не досягли, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на його утримання в судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного, ст.ст.180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved