Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплати надмір виплаченої пенсії у сумі 1469,25 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач з 02.02.2016 перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 1-Б групи звід загального захворювання, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003. Під час перевірки пенсійної справи у 2016 році встановлено, що при первинному призначенні пенсії відповідачу було невірно розраховано страховий стаж. Пенсійну справу було приведено у відповідність, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у сумі 1469,25 грн. за період з 02.02.2016 по 31.01.2017. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача надміру виплачену суму пенсії 1469,25 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 02.02.2016 перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 1-Б групи звід загального захворювання, призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003. Під час перевірки пенсійної справи у 2016 році встановлено, що при первинному призначенні пенсії відповідачу було невірно розраховано страховий стаж. Пенсійну справу було приведено у відповідність, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у сумі 1469,25 грн. за період з 02.02.2016 по 31.01.2017. Відповідачу було зроблено виклик від 25.01.2017, однак на особистому прийомі 16.02.2017 відповідач відмовився добровільно погасити надміру виплачену суму пенсії. Згідно вимог ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Так, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнена за одночасної наявності двох умов: рахункової помилки УПФУ та недобросовісності з боку набувача (пенсіонера). Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок повернення пенсій, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Відповідно до ч. 3 ст.10, ч. 2 ст.59, ч. 1. ч. 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних, чи іншої форми недобросовісної поведінки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає, тому в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України: оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed