Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ПрАТ «Київоленерго» постачає електричну енергію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а споживач здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифах, у передбачені терміни на підставі укладеного між сторонами договору про користування електроенергією № 9463 від 27.09.2006 року. Проте відповідач всупереч взятих на себе зобов`язань не виконує умови договору, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію. Станом на січень 2020 року за особовим рахунком № 200653427 рахується заборгованість за використану енергію у розмірі 53539,57 грн. Однак, даний розрахунок відповідачем залишився без виконання. Враховуючи викладене, ПрАТ «Київобленерго» просив стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Київобленерго» 53539,57 грн. в рахунок погашення заборгованості за використану електричну енергію, та витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2102,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився. Просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № 9463 про користування електричною енергією від 27 вересня 2006 року, позивач, як ліцензований енергопостачальник, взяв на себе зобов`язання надійно постачати відповідачу, як споживачу за адресою: [ADDRESS] , електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до граничної потужності 25 кВт, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: рахунку № [NUMBER] за січень 2020 року від 21.01.2020 року на електроенергію на ім`я [PERSON] і особової картки споживача № 200653427 вбачається, що відповідач, як споживач отримує від позивача, як ліцензованого енергопостачальника, електричну енергію за адресою: [ADDRESS] та має заборгованість по сплаті за її споживання в розмірі 53539,57 грн. Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про електроенергетику» у цьому Законі термін «споживачі енергії» вживається у такому значенні - суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Норма пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно із підпунктом 2 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Норма частини першої статті 11 ЦК України передбачає, що ц ивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У суду немає даних про те, що відповідачем, як споживачем оплачено Рахунок на електроенергію №6019655361 за січень 2020 року від 21.01.2020 року в сумі 53539,57 грн. Такі дії відповідача свідчать про те, що отримуючи від позивача електричну енергію, він не здійснює на користь останнього оплату за спожиту електроенергію, чим порушує Правила роздрібного ринку електричної енергії. Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач винний в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті за використану електроенергію, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved