Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. У поданій заяві зазначили, що 18.09.2009 року між ними було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького управління юстиції зроблений відповідний запис за номером 1805. У шлюбі у заявників народився син - [PERSON], [INFO]. У заяві вказували на те, що їхнє сімейне життя не склалося через різні характери та різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів. Вони перестали розуміти одне одного і між ними почали виникати різного роду суперечки та непорозуміння. Наразі вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між заявниками припинено, вони не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Також, вказували на те, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмір аліментів. Просили розірвати шлюб між ними, [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Заявниця [PERSON] також у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутності, заяву підтримала та просила розірвати шлюб між ними. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Положеннями ч. 3 ст. 293 ЦПК України визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як було встановлено судом, 18.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького управління юстиції зроблений відповідний запис за номером 1805, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини «[PERSON]» (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2010 року, у шлюбі у заявників народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Положеннями ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, судом встановлено, що у відповідності до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання та утримання дитини від 31.01.2019 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецьокого міського нотаріального округу, заявниками досягнуто згоди щодо фактів визначених ч. 1 ст. 109 СК України (а.с. 9-10). Також, згідно вимог ч. 8. Ст.. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved