Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

У листопаді 2020 р. ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії у розмірі 9702,86 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що 30.08.2018 р. між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено договір № В13/086/18/166/95С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовіах фінансового кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7994,24 грн. Однак, позичальник умови договору не виконав, у зв`язку з цим утворилась заборгованість загальна сума якої перед позивачем з нарахуванням відсотків, пені та штрафів станом на 10.12.2020 р. становить 9702 грн. 86 коп., з яких 5304,58 грн. заборгованість по сплаті тіла кредиту 4398,28 грн. сума заборгованості по сплаті процентів за період 21.09.2019 р. по 12.10.2020 р. Оскільки [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, не дивлячись на неодноразові нагадування, то позивач просив суд стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.03.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача (представника позивача), свої вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованим місцем проживання, судовою повісткою відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30.08.2018 р. між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено договір № В13/086/18/166/95С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовіах фінансового кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 7 994,24 грн. Пункти пп. 2.10 п.2.5 Договору кредиту передбачено, що Позичальник зобовязаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25 числа. Відповідно до претензії № 1845/201 від 15.09.2020 р. Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» [PERSON] повідомлявся про наявність у нього заборгованості перед фінансовою установою. Згідно Статуту Кредитної Спілки «Центр фінансових послуг» та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, Кредитна Спілка «Центр фінансових послуг» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Частина другої статті 1050 ЦК України вказує якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 102 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved