Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, виселення із приміщення та стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.06.1994 року між Фондом комунального майна м. Львова (правонаступником якого є Управління комунальної власності ДЕП ЛМР) та [PERSON] укладено договір оренди нежитлових приміщень №7193,увідповідності до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. І. Тургенєва,36, загальною площею 35 кв.м. Договір укладено на термін до 31.12.1996 року. Вказує, на те, що відповідно до довідки про заборгованість та розрахунку по орендній платі №4-2302-1439 від 27.10.2016 року, станом на 25.10.2016 за період з 01.01.2010 року по 30.09.2016 року відповідачем орендна плата за користування обєктом оренди вносилася невчасно та не в повному обсязі, визначеному умовами договору та допущено заборгованість на загальну суму 28\~112,87 грн. Просить суд розірвати договір оренди від 10 червня 1994 №7193 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) укладений\~ між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та [PERSON], що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. І. Тургенєва, 36, загальною площею 35 кв.м.; зобовязати [PERSON] повернути орендодавцеві нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. І. Тургенєва, 36, загальною площею 35 кв.м.; стягнути із [PERSON] на користь Управління комунальної власності Львівської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі\~ 28\~112,87 грн; судові витрати покласти на відповідача. Через канцелярію суду від представника позивача поступила заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити. Відповідач відзив не подав, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. За таких обставин,

Outcome: approved