Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою у якій просила суд зобов`язати [PERSON] прибрати: клітки для кролів, ємності з кролячим гноєм та перегноєм, будівельні матеріали, будівельне сміття, смітники, гнояки, металеві та дерев`яні перегородки, що перешкоджають відведенню дощових вод від будинку; покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить 27/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , а відповідачу - [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 73/100 частин цього житлового будинку. Також позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Протягом останніх років відповідач зловживає своїм правом користування спільним майном-земельною ділянкою, а саме відповідачем на його частині земельної ділянки, без узгодження з позивачем, розміщено клітки для кролів, ємності з кролячим гноєм та перегноєм, будівельні матеріали (дошки, металобрухт), будівельне сміття, смітники, гнояки. Вказані дії відповідача призводять до повної антисанітарії на земельній ділянці, та не дають можливості позивачу користуватись своєю частиною земельної ділянки, перешкоджають проходу по земельній ділянці. Відповідачем без дозволу позивача заблоковано систему відведення дощових вод від будинку. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням усунути перешкоди у користуванні майном, проте відповідач усунути перешкоди у добровільному порядку відмовився, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, які зазначені в позовній заяві. Однак, даючи пояснення суду в судовому засіданні, позивач пояснила суду, що відповідач у користуванні її майном, їй перешкод не чинить, її частиною земельної ділянки, відповідач будь - яким чином не користується. Зазначила, що перешкодою у користуванні належною їй частиною майна вважає розміщення відповідачем на належній йому частині домоволодіння кліток з кролями, що призводить до повної антисанітарії на земельній ділянці. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що будь-які перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, яка належить позивачу, ним не чинились, а тому вважає, що відсутній предмет спору. Представник відповідача - адвокат Чекалкіна Л.А. у судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому, просила відмовити в їх задоволенні. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.03.1995 року, виданого Виконавчим комітетом Красногвардійської Ради народних депутатів, 73/100 частини житлового будинку з будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (арк.с.10). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 26984570, 73/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] . Опис об`єкта нерухомого майна: літ.А-1 - житловий будинок з житловою прибудовою літ. А1-1 та такими господарськими будівлями і спорудами: літ.Б- сарай; літ.В- сарай; літ.Д- гараж; літ.Ж- вбиральня; літ.З- вбиральня; літ.И-душ; поз. №1-5- огорожа. Загальна площа- 117 , кв.м. Житлова площа - 75,3 кв.м. (арк.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 26991217, 27/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] . Опис об`єкта нерухомого майна: літ.А-1 - житловий будинок з житловою прибудовою літ. А1-1 та такими господарськими будівлями і спорудами: літ.Б- сарай; літ.В- сарай; літ.Д- гараж; літ.Ж- вбиральня; літ.З- вбиральня; літ.И-душ; поз. №1-5- огорожа. Загальна площа - 117 , кв.м. Житлова площа - 75,3 кв.м. (арк.с.13). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою [ADDRESS] , [PERSON] належить 73/100 частини, [PERSON] належить 27/100 частини (арк.с.47-49). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року встановлено, що земельна ділянка площею 01, га, реєстраційний номер [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Дніпропетровської міської Ради № 44/6 від 13.04.2016 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року встановлено порядок користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , згідно варіанту № 3 висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 05.08.2016 року № 1148-07, виділивши в особисте користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,0730 га, [PERSON] земельну ділянку площею 0,0270 га (арк.с.52-54). Отже, позивач та відповідач є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2016 року встановлено порядок користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з вимогами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Предметом доказування за позовами про усунення перешкод є усунення реальних перешкод у користуванні майном, які створені відповідачем, і мають місце на час розгляду справи. Відповідно до змісту ст. 391 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою. Позов про усунення порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню, якщо позивач доведе, що він є власником земельної ділянки, і що діями відповідача порушується його право власності. З аналізу наведених положень закону слідує, що для застосування положень ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України суд повинен встановити наявність певних обставин, які свідчать про те, що відповідач порушив закон (технічні норми і правила), а також, що такі дії порушують права позивача. Позивачем в судове засідання, як на підставу підтвердження заявлених нею позовних вимог долучено фотокартки (арк.с.58-61), проте, з поданих зображень не можливо встановити, що на них зображено; яким чином відповідач порушив права позивача на частині земельній ділянці, що належить останній на праві користування; які саме перешкоди у здійсненні права користування позивачем частиною земельної ділянки створює для неї відповідач. Таким чином, на підставі наданих суду фотокарток не можливо встановити обставини, що обґрунтовують вимоги позивача, не містять інформацію щодо предмета доказування, на їх підставі не можливо встановити дійсні обставини справи, а тому суд не бере до уваги вказані докази. Інших доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем не надано, а навпаки, останньою, в судовому засіданні зазначено, що відповідач на її частині земельної ділянки не ходе та перешкод не чинить. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 78 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими, тобто містити інформацію щодо предмету доказування та бути одержаними у встановленому законом порядку: обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо усунення перешкод у користування домоволодінням [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача прибрати: клітки для кролів, ємності з кролячим гноєм та перегноєм, будівельні матеріали, будівельне сміття, смітники, гнояки, металеві та дерев`яні перегородки, задоволенню не підлягають, так як в судовому засіданні позивачкою ствердно та однозначно зазначено суду, про те, що відповідач не чинить їй перешкод у користуванні власністю, крім того, позивачем не надано належних, допустимих, та достовірних доказів, щодо порушення її права, як співвласника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з боку відповідача. Доказів того, що розміщення відповідачем на належній йому частині домоволодіння кліток для кролів, ємностей з кролячим гноєм та перегноєм, будівельних матеріалів, будівельного сміття, смітників, гнояків, металевих та дерев`яних перегородок, встановлено з порушенням Закону (технічних норм і правил), санітарних норм, створює перешкоди позивачу у здійсненні нею право власності на належну їй частку домоволодіння, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт створення їй відповідачем перешкод у користуванні власністю, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed