Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить визнати недійсними положення пунктів 1.4, 1.6, 5.7, 6 кредитного договору №Р24.00208.003887892 від 25 квітня 2018 року, укладеного між ним [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк», а також зобов`язати відповідача скасувати відсотки, штрафи та пеню за вказаним кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 25 квітня 2018 року між ним та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Р24.00208.003887892 строком на 48 місяців, з пункту 1.1 якого вбачається, що Банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 100000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами договору. Проте, [PERSON] згідно меморіального ордеру №4366474 було надано кредит у лише розмірі 82987 грн. 55 коп. та встановлено проценту ставку в розмірі 1,99% річних за користування кредитом на залишкову суму кредиту. Крім того, пунктами 1.4 кредитного договору позивачу було встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», а пунктом 1.6 згода позичальника на укладення за його рахунок як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя, пунктом 5.7 реальна річна процента ставка та пунктом 6 графік щомісячних платежів, які є несприятливими в цілому, суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, який є учасником АТО та користується пільгами учасника бойових дій, а тому звільняється від сплати відсотків за користування кредитом та штрафів. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги вважає безпідставними, мотивуючи тим, що до укладення кредитного договору позивач своєю заявою підтвердив бажану суму кредиту в сумі 100000 грн. та обрав СК «ПЗУ Україна Страхування Життя» для страхування та підписав договір добровільного страхування, розмір страхового внеску якого становить 17012,45 грн., мав право протягом 14 днів з моменту його укладання відмовитися від договору. За умовами укладеного кредитного договору [PERSON] доручив банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку, а тому підстави для визнання п.1.6 кредитного договору відсутні, а щодо пунктів 5.7 та 6 правових підстав визнання їх недійсними позивачем не наведено. Стосовно нарахування відсотків відповідачу призупинено, а пеня та штрафи за кредитним договором не нараховувалися. Просить в задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутності. У відповіді на відзив представник позивача щодо наведених відповідачем заперечень не погодилася, вказуючи на те, що положення договору про споживчий кредит, який містить умови про внесення плати за обслуговування кредиту є підставою для визнання їх недійсними, а нарахування відсотків, плати за обслуговування кредиту та пені підтверджується позовною заявою про стягнення з позивача боргу за кредитним договором, яку відповідач подав до Галицького районного суду м.Львова. А тому просить позовні вимоги задоволити повністю. Заперечень відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 24 квітня 2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р24.00208.003887892, згідно якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 100000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком на 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту (п.1.1, 1.2 договору). Указаний кредитний договір укладений на підставі підписаної [PERSON] заяви-анкети від 25 квітня 2018 року, якою він підтвердив запитувану суму кредиту у розмірі 100000 грн. та обрав страхову компанію ПАТ «СК «ПЗУ Україна Страхування Життя». Кредитодавець у встановленому ним порядку має право визначати перелік третіх осіб, які відповідають його вимогам та можуть надавати споживачам супровідні послуги, пов`язані з укладенням договору про споживчий кредит, до яких належить, зокрема, договір страхування (ч.1-3 ст.20 Закону Україну «Про споживче кредитування»). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Обставини ознайомлення з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, підтверджується підписаним позивачем паспортом споживчого кредиту, в якому визначені відповідно сума кредиту, строк кредитування, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартістю кредиту, реальна річна процентна ставка та інші аспекти з графіком щомісячних платежів. Також на підставі заяви про акцепт на укладення Договору про використання аналога власноручного підпису уповноваженої особи Страховика та відтиску печатки Страховика від 25 квітня 2018 року позивач уклав у цей день договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку, за яким розмір страхового внеску становить 17012,45 грн. Укладаючи з ПАТ «Ідея Банк» спірний кредитний договір позичальник [PERSON] в пункті 1.6 цього договору надав свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного страхування життя. Цим договором позичальник доручив та дав розпорядження банку переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку, відповідно до заяви на страхування, яка долучена до даного договору. Банк виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору та надав [PERSON] кредитні кошти 100000 грн., з яких 17012,45 грн. відповідно до п.1.6 договору перераховані ПАТ «СК «ПЗУ Україна Страхування Життя» в рахунок сплати страхувальником страхового платежу, а решта суми кредитту 82987 грн. 55 коп. видана позичальнику, що ним не заперечується. Договір добровільного страхування позивачем не оспорювався та доказів визнання його недійсним суду не надано. А відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, пунктом 5.7 кредитного договору визначено, що згідно з Законом України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка складає 93,33457948%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) на момент укладення договору складає 245825,60 грн. Вказані в п.5.7 договору показники діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань відповідно до пункту 2.1 цього договору та за дії процентної ставки, вказаної в пункті 1.4 договору, який передбачає сплату плати за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором, що включає в себе: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в контакт-центрі, шляхом направлення СМС-повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Розмір такої плати за обслуговування кредитної заборгованості передбачено паспортом споживчого кредиту та складає 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту, або 35,4% річних. Тобто, оспорюваним пунктом 1.4 кредитного договору позичальнику фактично було встановлено за надання інформації щодо його кредиту плати, сукупна вартість якої значно перевищує сам кредит. Водночас, згідно ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Визначений перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. З огляду на викладене, встановлення щомісячної плати за обслуговування кредиту шляхом надання інформації, безоплатність якої прямо передбачена ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі, що значно перевищує сплату самого кредиту та відсотків за його користування суперечать принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, а тому умови кредитного договору, передбачені пунктом 1.4 є несправедливими. Пункт 6 кредитного договору містить графік щомісячних платежів за кредитним договором, а щомісячні внески наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту в пункті 6.1 кредитного договору, який може бути змінений стронами. Згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого Головним управлінням Національної гвардії України від 08 листопада 2017 року [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. З наданої відповідачем в суд довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Р24.00208.003887892 від 25 квітня 2018 року вбачається, що проценти за користування кредитом та плата за обслуговування кредиту банком не нараховується. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судові витрати у розмірі 454 грн. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved