Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі- УПФУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення зайво сплаченої грошової суми у розмірі 1049 грн. В позові УПФУ зазначило, що [PERSON] отримувала пенсію в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як дитина померлого, старші за 18 років, яка навчається за денною формою навчання у вищих учбових закладах 1-1У рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, у зв'язку з втратою годувальника до закінчення ними навчальних закладів і до досягнення ними 23-х років. З 11.04.2011 року відповідач отримує пенсію, у зв'язку з втратою годувальника. При цьому [PERSON] повідомлена про необхідність, в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні та зобов'язана про це повідомити орган УПФУ протягом 10 днів, про що свідчить підписані нею зобов'язання від 06.09.2012 р. і 17.09.2013 р. Згідно наданої довідки №64-24/4982 від 23.12.2014 року кораблебудування ім. Адм. Макарова, [PERSON] з 17.07.2014 року відрахована з університету за невиконання навчального плану (наказ №726-уч від 22.07.2014 року). В порушення наданих зобов'язань та вимог закону, відповідач не повідомила орган УПФУ про відрахування її зі складу студентів та за період з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 1049 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про задоволення вимог, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди представника позивача суду вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в сукупності, суд приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, з 11.04.2014 року відповідач [PERSON] отримувала пенсію в УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва, у зв'язку з втратою годувальника, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як дитина померлого, старші за 18 років, яка навчається за денною формою навчання у вищих учбових закладах 1-1У рівня акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, у зв'язку з втратою годувальника до закінчення ними навчальних закладів і до досягнення ними 23-х років. Згідно наданої відповідачем довідки №50 від 01.09.2011 р. вона навчається у Миколаївському технікуму залізничного транспортну ім. Акд. Образцова є студенткою 2 курсу денного відділення, термін її навчання закінчується 30.06.2013 року. В подальшому для продовження виплати пенсії відповідачем надались довідки Миколаївському технікуму залізничного транспортну ім. Акд. Образцова №238 від 03.09.2012 року, відповідно до якої відповідач була студенткою 4 курсу (навчання закінчується 30.06.2013 року), та Національного університету кораблебудування ім. Адм. Макарова №962 від 05.09.2013 року, відповідно до якої відповідач була студенткою 1 курсу денного відділення (навчання закінчується 30.06.2015 року). Отже, відповідачу виплата пенсія у зв'язку з втратою годувальника була здійснена до 31.08.2024 року включно. При цьому, [PERSON] 06.09.2012 року і 17.09.2013 року підписала зобов'язання, згідно якого, в разі зміни форми навчання, відрахування з навчального закладу або працевлаштуванні, повідомити про це орган УПФУ, протягом 10 днів. Проте, в порушення наданих зобов'язань та вимог закону, відповідач не повідомив орган УПФУ про відрахування її з 17.07.2014 року з університету за невиконання навчального плану (наказ №726-уч від 22.07.2014 року), згідно повідомлення Національного університету кораблебудування ім. Адм. Макарова №64-24/4982 від 23.12.2014 року. У зв'язку з вищевикладеним у відповідача виникла переплата пенсії з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 року в сумі 1049 грн., згідно рішення УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва про переплату від 12.01.2015 року №1/3 та протоколом від 12.01.2015 року. Відповідно до ст. 102 ч. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Статтею 103 вищевказаного Закону суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну складу сім'ї тощо) стягується на підставі рішень органу, що призначає пенсію. Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїм рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Згідно ч.1 ст. 50 вищевказаного Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved