Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітків/доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та по закінченню навчання чи до досягнення дитиною 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовної заяви, позивач посилалась на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбних відносинах з 20.05.2000 року по 15.11.2011 рік. Шлюб було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2011 року. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчання у Національному Технічному Університеті «Дніпровська Політехніка». Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 15910 грн. згідно договору про надання освітніх послуг Національного Технічного Університету «Дніпровська Політехніка». Чоловік отримує пенсію та має змогу утримувати спільну дитину, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; позивач не заперечувала проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Встановлено, що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 20 травня 2000 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 222 (арк.с.6). Згідно рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано (арк.с.7). Від шлюбу, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (арк.с.8-9). Відповідно до довідки Інституту гуманітарних і соціальних наук від 21 листопада 2018 року [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення на умовах контракту з 01 вересня 2018 року, передбачене закінчення навчання 30 червня 2022 року (арк.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII,\~та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,\~\~опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.\~182,\~200 СК України). Враховуючи викладені обставини, а також потреби людини у їжі, одязі, необхідності нести витрати на проїзд, придбання приладдя для навчання, неможливість доньки сторін працювати у зв`язку із навчанням на денній формі навчання, суд прийшов до висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги. Враховуючи, що повнолітня дочка позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на І курсі денної форми навчання за контрактом; термін закінчення навчального закладу 30 червня 2022 року, та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, починаючи з 14.02.2019 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до 23 років. З урахуванням вимог ст.ст.182,\~183 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, до закінчення навчання - до 30 червня 2022 року. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п.1\~ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: approved