Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

У лютому місяці 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що між ним та відповідачем 24 листопада 2009 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 350\~000, 0 грн терміном до 01 вересня 2011 року. Крім цього, 24 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] І,Г. був укладений договір про попереднє дарування нерухомого майна відповідно до умов якого [PERSON] зобовязувався реконструювати та збудувати домоволодіння, вирішити всі питання, повязані із введенням його в експлуатацію, в подальшому провести реєстрацію права власності у відповідних органах, отримати проектно-технічну документацію на домоволодіння та на ? частину земельної ділянки по вул.. Рилєєва, 80 у м. Дніпропетровську. Позивач зазначає, що для будівництва житлового будинку, відповідачу були надані грошові кошти у сумі 60\~000, 0 дол США зі спільного сімейного бюджету позивача, про що сторони склали розписки. Так, як відповідач свої зобовязання за договором щодо будівництва та дарування ? частини житлового будинку та земельної ділянки не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані ним кошти у сумі 60\~000, 0 дол США. В судовому засіданні представник позивача змінив підставу позову. Просив стягнути з відповідача на свою користь збитки за попереднім договором дарування нерухомого майна у розмірі 60\~000, 0 дол США, що за курсом НБУ на час розгляду справи складає 1\~379\~623, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що за борговою розпискою [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 60\~000, 0 дол США, однак грошові кошти у сумі 17\~000, 0 дол США він отримав в рахунок договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2009 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON] Крім того, [PERSON] .грошові кошти у сумі 22100 дол США отримав за розпискою від [PERSON], а вона не є позивачем у даній справі. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] в позику грошові кошти 350\~450, 0 грн, що еквівалентно 43\~000, 0 дол США у термін до 01.09.2011 року. 24.11.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали попередній договір , посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-3178, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязується реконструювати та збудувати домоволодіння по вул.. Релєєва, 80 в м. Дніпропетровську, вирішити усі питання щодо введення в експлуатацію даного домоволодіння, оформити реєстрацію права власності у відповідних органах, оформити та отримати проектно-кошторисну документацію на домоволодіння та у термін до 01 березня 2012 року подарувати [PERSON] ? частину домоволодіння та земельної ділянки, розташованої по вул.. Релєєва, 80 в м. Дніпропетровську. Сторони зобовязуються у термін до 01 березня 2012 року укласти основний договір дарування та [PERSON] подарувати [PERSON] обєкти нерухомого майна ? частки домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Релєєва, 80. Сторони домовилися, що договір дарування буде укладений на умовах, визначених попереднім договором, які за домовленістю з ними можуть бути змінені або викладені в іншій редакції. Так, як відповідач умови договору не виконав, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2014 року та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ задоволено позов в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 350\~450, 0 грн та трьох процентів річних у сумі 27\~424, 88 грн за договором позики від 24.11.2009 року. Справу в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання нікчемним договору дарування, визнання виплати грошових коштів, як дійсну оплату за договором купівлі-продажу направлено на новий розгляд. Згідно з розписками, [PERSON] отримав 19 грудня 2012 року 17\~000 за квартиру та 20\~900, 0 дол США на будівництво будинку, 30 травня 2010 року 1000, 0 дол США; 10.06.2010 року 1\~757 дол США; 08.09.2010 року 1\~341 дол США; 22.11.2010 року 253 дол США; 14.01.2011 року 830 дол США; 02 травня 2011 року 4000, 0 дол США; 11.06.2011 року 3\~500 дол США; 08.06.2012 року 9\~419, 0 дол США , всього: 60\~000, 0 дол США. В той же час, згідно договору купівлі-продажу від 24.11.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], продаж квартири [ADDRESS] було вчинено за 17\~223, 0 грн, які продавці одержали повністю до підписання цього договору від покупців ( а.с. 80 т.1). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що за розписками на будівництво житлового будинку адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Релєєва, 80 від [PERSON] він отримав 60\~000, 0 дол США. Свідок зазначив, його частина житлового будинку повністю збудована, що стосується [PERSON], то його частина житлового будинку не збудована, оскільки вона потребує більших витрат, так, як [PERSON] планував побудувати будинок з більшою житловою площею. Та обставина, що [PERSON] умови договору не виконав, будинок [PERSON] не збудував та не уклав договір дарування, підтверджується матеріалами справи та обставинами, встановленими рішеннями судів першої, апеляційної інстанції. Що стосується розписки, суд вважає, що [PERSON] на будівництво житлового будинку були отримані грошові кошти від [PERSON], який діяв в інтересах сім ї у розмірі 60\~000, 0 дол США та які в свою чергу у звязку з невиконанням зобовязання, відповідачем позивачу повернуті не були. Відповідно до ст. 509 ЦПК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 615 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив виконання зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Так, як відповідач порушив виконання зобовязання, будинок позивачу за його кошти не збудував, договір дарування не уклав, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у сумі 1\~379 623, 60 гри (один мільйон триста сімдесят девять тисяч шістсот двадцять три ), що за курсом НБУ еквівалентно 60\~000, 0 дол США. Оскільки позов [PERSON] до [PERSON] про визнання нікчемним договору дарування, визнання виплати грошових коштів, як дійсну оплату за договором купівлі-продажу залишено без розгляду, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення збитків. Так, як позивач та відповідач є інвалідами другої групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та звільнені від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved