Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

У листопаді 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з 29.07.2017 року позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, хоча спільне життя з відповідачем не склалось, а тому вона разом з донькою мешкає окремо від чоловіка. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дівчинка потребує матеріальних витрат для нормального існування та розвитку як особистість. Позивачка не має достатньої можливості самостійно надавити дитині необхідне для задоволення повноцінного харчування, придбання одягу, фізичного і духовного виховання дитини, а тому звернулась з вказаним позовом до суду. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про слухання справи без її участі, на задоволенні позову наполягає та не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено,що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що 29.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Дніпровському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 320. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, від вказаного шлюбу [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON]. Дитина мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та перебуває на повному її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Вивчивши додані до позову матеріали, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача суд присуджує стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Outcome: approved