Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Управління пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення надмірно сплаченої пенсії в розмірі 61631 грн.98 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те,що рішенням Славутського міського суду від 01.06.2000 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. На підставі вказаного рішення [PERSON], дружині [PERSON] призначено пенсію по втраті годувальника на спільну доньку [PERSON] Таку пенсію [PERSON] отримувала з 01.06.2000 року по 30.07.2010 року, а [PERSON] після досягнення повноліття з 01.09.2010 року по 30.04.2013 року. В 2013 році позивачем встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ у Славутському районі та місті Славута та отримує пенсію по інвалідності. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 31 травня 2013 року скасовано рішення Славутського міського суду від 01.06.2000 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім та встановлено, що останній з 1996 року по 2007 рік перебував у Польщі, а з 2007 року по даний час постійно проживає у місті Славута. Вищевказані обставини привели до переплати пенсії за період з 01.06.2000 року по 30.04.2013 року на суму 61631,98 грн. В судовому засіданні представники позивача Находкін В.М. та Лук»янчук С.В. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили його задоволити. Вважають, що відсутні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки про порушене право вони дізналися тільки в квітні 2013 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позову не визнали і пояснили, що про повернення [PERSON] до м. Славута їм стало відомо у квітні місяці 2013 року від працівників УПФУ у Славутському районі та місті Славута. До цього часу вони з ним не спілкувалися і відомостей про його місцеперебування у них не було. Крім того, відповідачі заявили письмове клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та просили відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] позову не визнав та дав аналогічні покази. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, представника відповідачки, свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що рішенням Славутського міського суду від 01.06.2000 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім. На підставі вказаного рішення [PERSON], дружині [PERSON], призначено пенсію по втраті годувальника на спільну доньку [PERSON] Таку пенсію [PERSON] отримувала з 01.06.2000 року по 30.07.2010 року, а [PERSON] після досягнення повноліття з 01.09.2010 року по 30.04.2013 року. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 31 травня 2013 року скасовано рішення Славутського міського суду від 01.06.2000 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. При цьому суд посилався на покази заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON].(відповідачки у даній) справі, які ствердили, що [PERSON] дійсно був відсутній за місцем проживання з 1996 року по 2007 рік, перебуваючи у Польщі, а з 2007 року по даний час постійно проживає у м. Славуті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що дійсно повернувся в Україну в серпні 2007 року до м. Славута та став проживати в будинку разом з батьком та його дружиною [PERSON] Через декілька днів після повернення його відвідали [PERSON] та [PERSON] Після того, як він влаштувався на роботу, [PERSON] стала передавати доньці [PERSON] його заробітну плату в рахунок аліментів. Свідок [PERSON] пояснила, що з 1991 року проживала з батьком [PERSON], який помер влітку 2014 року. Про повернення [PERSON] до м. Славута в серпні 2007 року вона особисто повідомила всіх родичів, в тому числі і його дружину [PERSON] та доньку [PERSON] Відповідачі одразу навідали [PERSON] При цьому [PERSON] висловила про небажання підтримувати подружні відносини з чоловіком. [PERSON] щомісячно приходила до їх будинку, де вона особисто передавала їй кошти, зароблені [PERSON] в рахунок добровільної сплати аліментів. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що покази вказаних свідків є неправдивими, оскільки вони не бажають, щоб надмірно сплачені кошти були стягнуті з [PERSON] суд не може прийняти до уваги, оскільки відсутні будь-які передбачені законом підстави для стягнення означених коштів зі свідка, який їх не отримував. Зазначені докази об»єктивно підтверджують той факт, що відповідачам [PERSON], [PERSON] було достовірно відомо про проживання чоловіка та батька [PERSON] у м. Славуті з 2007 року. У відповідності до ст.50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надмір внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного Фонду чи в судовому порядку. Згідно ст. 1215 ЦК УКраїни не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Із заяв [PERSON] та [PERSON] про призначення пенсії (а.с.5,6) вбачається, що вони зобов»язувалася повідомляти позивача про обставини,які можуть вплинути на їх пенсійне забезпечення. Враховуючи, що в діях [PERSON] та [PERSON] під час призначення та отримання пенсії були зловживання та недобросовісність, оскільки вони не повідомили позивача про відому їм обставину, яка тягне за собою припинення виплати пенсії та відмову у її призначенні, є достатні підстави для стягнення з них надмірно сплачених коштів за період з серпня 2007 року по квітень 2013 року. Однак, [PERSON] та [PERSON] письмово клопочуть про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та відмови в задоволенні позову на цій підставі. Представники позивача стверджують, що про порушене право дізналися в квітні 2013 року. Однак з такими поясненнями суд погодитися не може. Так, відповідно до ст.256,257,267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Славутському районі та місті Славута та з 10 лютого 2010 року отримує пенсію по інвалідності. Таким чином у позивача в лютому 2010 року була об»єктивна можливість дізнатися про порушення своїх прав та про осіб, які його порушили. Тому суд вважає, що правовідносини між [PERSON] та Управлінням Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута з приводу виплати та отримання пенсії по втраті годувальника припинилися 30 липня 2010 року, а перебіг строку позовної давності почався у лютому 2010 року і до моменту звернення до суду з позовними вимогами (31.10.2014 року)сплив. У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд вважає, що є передбачені законом підстави для відмови в задоволенні позову, пред»явленого до [PERSON] в зв»язку із спливом строку позовної давності за період з серпня 2007 року по 30 липня 2010 року. В період з 01 червня 2000 року до серпня 2007 року [PERSON] отримувала пенсію відповідно до діючого законодавства, тому відсутні передбачені законом підстави про стягнення з неї отриманої пенсії за цей період. Судом встановлено, і не оспорюється сторонами, що [PERSON] отримувала пенсію по втраті годувальника після досягнення повноліття з 01 вересня 2010 року по 30 квітня 2013 року у виді щомісячних платежів. Оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 31 жовтня 2014 року, то його вимоги про стягнення надмірно сплаченої [PERSON] пенсії підлягають задоволенню в межах строку позовної давності за період з 31 жовтня 2011 року по квітень 2013 року в розмірі 16493 грн.29 коп.(25 грн.29 коп. за 1 день жовтня 2011 року + 16468 грн. за період з 01 листопада 2011 року по 30 квітня 2013 року). В задоволенні решти позовних вимог про стягнення надмірно виплаченої пенсії за період з 01 вересня 2010 року по 30 жовтня 2011 року слід відмовити в зв»язку із спливом строку позовної давності і ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог. Згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved