Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Матір цих дітей [PERSON] у 2010 році померла. Так як відповідач зловживав спиртними напоями, до будинку в якому він проживав разом із дітьми, приводив сумнівні компанії з якими розпивав спиртне, не цікавився навчанням та здоров'ям дітей, ці діти разом із їхнім братом [PERSON] 1992 року народження, з жовтня 2010 року стали проживати окремо від нього у їхньої тітки [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, позивач просить суд позбавити його батьківських прав щодо них та відповідно до ч.2 ст.166 СК України стягувати з нього аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, які зазначені в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, хоча був вчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Заслухав пояснення представника позивача, думку прокурора, який вважає позов підставним, вивчив матеріали цивільної справи суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Згідно ст.150 СК України батьки серед іншого зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], а [INFO] року - [PERSON]. Їх батьками є відповідач [PERSON] та [PERSON], яка [INFO] року померла. Дані обставини стверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.3, 4), про смерть їхньої матері (а.с.5). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківства, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно рішень виконавчого комітету Раково-Ліської сільської ради від 26 квітня 2011 року №39 (а.с.13), від 18 липня 2013 року №34 (а.с.14), рішення засідання комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 29 травня 2014 року №17 (а.с.16), висновку Камінь-Каширської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача від 14 липня 2014 року №1025/35/2-14 (а.с.17-18), [PERSON] вихованням дітей з жовтня 2010 року не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Дані обставини також підтверджені і характеристикою за місцем його проживання (а.с.9), актами обстеження умов його проживання (а.с.19, 20, 23, 26, 27, 28, 29), згідно яких відповідач зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя, не займається вихованням своїх дітей, належних умов для виховання їх не створив. Самі діти відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засідання пояснили, що їхній батько [PERSON] після сметрі матері з ними не спілкується, не цікавиться ними, їхнім вихованням не займається, матеріально їх не утримує, у зв'язку з чим з вказаного часу вони проживають у своєї тітки по лінії матері [PERSON] Аналогічні показання дала суду і свідок [PERSON] З'ясував обставини справи та перевірив їх доказами суд доходить висновку, що на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його синів [PERSON] та [PERSON], так як він тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.150 згаданого Кодексу, по їх вихованню та розвитку. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього свого батьківського обов'язку щодо двох своїх синів не виконує. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 згаданого Кодексу розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 цього Кодексу. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, інших утриманців, суд з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1320 грн., визначає аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання двох дітей щомісячно, вважаючи, що відповідач спроможний їх сплачувати та що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Відсутність у нього постійного заробітку не звільняє його від обов'язків матеріально утримувати синів. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць до негайного виконання. Задовольняючи позовні вимоги, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача в користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. ( 243,60 - судовий збір по справах про позбавлення батьківських прав + 243,60 - судовий збір у справах про стягнення аліментів).

Outcome: approved