overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У поданій заяві [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] і зареєстрований 04 червня 1983 року Білокриницькою сільською радою Рівненського району Рівненської області /а.з.№10/, обґрунтовуючи тим, що їх одруження виявилось невдалим, у них різні погляди на життя, що призвело до припинення сімейних відносин, які вони не підтримують більше 10 років, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сімї суперечить їх інтересам. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнала повністю, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. У звязку із задоволенням позову з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 - 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

У поданій заяві [PERSON] просить шлюб, укладений з [PERSON] та зареєстрований 09 вересня 2011 року Спасівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /а.з.№11/, розірвати та визначити місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір'ю, обґрунтовуючи тим, що спільне життя не склалося, у них різні погляди на життя, сімейні обов'язки, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, що призвело до припинення нормального спілкування та сімейних відносин, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю та при розірванні шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», а відповідач позов визнав, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов доведений і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується відповідним свідоцтвом, [PERSON] та [PERSON] з 09 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Спасівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /а.з.№11/, від якого мають сина [PERSON] [INFO]. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним. На підставі всебічного дослідження матеріалів, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Таким чином, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. При ухваленні рішення у зв'язку із задоволенням позову згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

У поданій заяві, зміненій до початку судового розгляду, [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 03 листопада 1997 року Будеразькою сільською радою Здолбунівського району Рівненської області /актовий запис №6/, обґрунтовуючи тим, що нормальні подружні стосунки між ними не склалися, у них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, відповідач не допомагає утримувати сина, проживає окремо, що призвело до припинення сімейних відносин, шлюб існує формально, примирення між ними неможливе і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних мотивів, при розірванні шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач позов визнав повністю. Судом роз'яснені відповідачу наслідки визнання позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112 - 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1300 грн. і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 22 серпня 2015 року по 15 листопада 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], який фактично знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює та отримує мінливий дохід. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позов підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн. З урахуванням вище викладеного при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 19 лютого 2018 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

У поданій заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 2790 грн., тобто по 930 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони з 31 січня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей, які фактично знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює та отримує мінливий дохід. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань позивач позов підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 грн. З урахуванням вище викладеного при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 20 лютого 2018 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

У поданій\~заяві позивач\~[PERSON]\~просить стягнути\~з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з липня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, які фактично знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює та отримує мінливий дохід. Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих клопотань представник позивача позов підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944 гривні, а з 1 грудня - 2027 гривень. З урахуванням вище викладеного при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. [PERSON] заява до суду надійшла 17 липня 2018 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 704 грн. 80 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором №29903/30/к від 05 грудня 2013 року в сумі 14011,85 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 05 грудня 2013 року між сторонами укладено договір, за яким [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29% річних строком на 24 місяці, тобто по 04 грудня 2015 року. Отримавши кредит відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості в сумі 14011,85 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6368,90 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 2946,51 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 2095,59 грн. та за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 628,94 грн. і 1200 грн. штрафу, а також відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 121,99 грн. та індексації боргу в сумі 649,92 грн. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнає повністю і з наслідками обізнаний, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 27419,66 грн. та судові витрати у розмірі 274,19 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 01 листопада 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001351701, за яким остання отримала споживчий кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов'язання не виконувала, графіку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка складається з тіла кредиту у розмірі 20828,16 грн., відсотків у розмірі 1,86 грн. та комісії у розмірі 6589,64 грн. 24 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за яким банк відступив, а позивач прийняв на себе право грошової вимоги за зобов'язання за кредитним договором. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу достроково стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих сторонами заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає повністю, просять розглянути справу без їх присутності. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 274 грн. 19 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором на суму 25083,72 грн. та судові витрати у розмірі 1218 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 18 листопада 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1000490635, за яким останній отримав споживчий кредит в сумі 6287,10 грн. строком на 20 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,99% на місяць. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобовязання не виконував, графіку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за яким банк відступив, а позивач прийняв на себе право грошової вимоги за кредитними договорами. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнає повністю і з наслідками обізнаний, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3038,75 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2052/139ЕS3МІ1 від 30 грудня 2011 року, за яким останньому надано кредит у розмірі 2614,64 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 36 місяців. 16 червня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлено ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке у свою чергу 08 жовтня 2012 року уклало аналогічний договір факторингу з ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів», про що повідомлено позичальника. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов'язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з нього заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позовні вимоги визнає повністю, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved