Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

У лютому 2018 року позивач, в інтересах якої діє [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 20 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 53. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Зазначила, що з травня 2015 року сімейне життя подружжя почало різко погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В них різні погляди на шлюб та сімю. Спільне господарство не ведеться з травня 2017 року, оскільки відповідач пішов з сімї і з цього часу мешкає у своїх батьків у м. Амвросіївка. Сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення з відповідачем неможливе, подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Просила розірвати шлюб та після розірвання змінити їй прізвище з «Чеботко» на дошлюбне прізвище «Гладка». Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач\~ в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Амвросіївського районного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом 53. (а.с.13) Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Проголошена\~ст. 51 Конституції України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася з травня 2017 року, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved