Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

у лютому 2019 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що їхній з відповідачем повнолітній син [PERSON], [INFO], продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання син не надає, позивачка має незначний розмір заробітку, коштів на утримання сина не вистачає. У звязку з цим позивачка звертається до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином 23 річного віку або до закінчення навчання. У судове засідання учасники справи не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.31), відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, повідомив що працює в ТОВ «Востокстройгаз» підсобним робітником (а.с. 33), третя особа позовні вимоги підтримує (а.с. 32). Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КЕ №060834 від 12.02.2001 р. (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-КЕ №015526 від 30.06.2006 р. (а.с.5). Згідно довідки Кустолово-Суходілського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №9 від 23.01.2019 р. [PERSON] являється учнем 11 класу даного закладу (2018-2019 навчальний рік) (а.с.10). За відомостями виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавської області № 69 від 07.02.2019 р. позивачка зареєстрована в [INFO] і разом з нею зареєстровані: [PERSON], [INFO]- чоловік, [PERSON], [INFO]- син, [PERSON], [INFO]- син, [PERSON], [INFO] - донька, [PERSON], [INFO] - онук, [PERSON], [INFO] - онук (а.с. 9). Як убачається з постанови старшого державного виконавця Машівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області [PERSON] про закінчення виконавчого провадження від 23.01.2019 р., відповідно до якої зазначено, що 22.01.2019 р. дитина досягла повноліття, а тому відповідно до вимог законодавства виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на дитину та вказано, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с.11,12). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 20 Постанови №\~3\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, суд уважає, що оскільки [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, при цьому суд враховує доходи матері, а також те, що відповідач не заперечує проти надання допомоги синові, який продовжує навчання, а тому приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Крім цього, суд вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення з урахуванням вимог законодавства та змісту ст. 199 СК України, саме про стягнення з відповідача аліментів до досягнення сином 23 років, але не пізніше як до закінчення навчання. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, у відповідності зі ст.ст.141,142 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved