Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

у листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Києва. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що протягом останніх років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. між сторонами виникають сварки, свідком яких нерідко стають їхні діти, що тяжко впливає на їх психічний стан. Вважає подальше спільне життя неможливим. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся за встановленим місцем реєстрації, однак судову повістку повернуто до суду без вручення за закінченням строку зберігання, що на підставі ст. 128, 130 ЦПК України дають суду підстави прийти до висновку про його належне повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справах, суд прийшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 795, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], батьками яких записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 12, 13). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з позовної заяви, між сторонами постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їхні діти, позивач не бажає зберегти сім'ю, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved