Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони по справі мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , 2003 року народження. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року на утримання дитини з нього на користь відповідача стягуються аліменти. Проте, з 11 січня 2021 року дитина перейшла проживати до батька і знаходиться на його повному утриманні. За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд припинити нарахування та стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 липня 2015 року, з часу звернення до суду, тобто з 22 лютого 2021 року (а.с.1-4, 64-66). Ухвалою судді від 10 березня 2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20). 03 червня 2021 року розглянуто справу по суті та ухвалено рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник позивача адвокат Павленко О.Г. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Зокрема пояснила, що дитина сторін проживає наразі з батьком, знаходиться на його утриманні, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, оскільки всі кошти, які вона отримує від позивача на утримання спільної дитини, вона витрачає виключно на дитину, а зараз на останній дзвоник у школі та випускний бал. Представник відповідача адвокат Корнякова Д.В. заперечувала проти позову, оскільки всі кошти, отримані відповідачем від позивача на утримання дитини витрачаються виключно на доньку, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, їх представників, дитину сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1029 (а.с.5). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 17 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Зазначене рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Судом також встановлено та визнано сторонами, що з 11 січня 2021 року дитина сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] . Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Крім того, за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною Так, суд приходить до висновку, що з 11 січня 2021 року настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення [PERSON] сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання доньки. Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. За таких обставин, позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved