Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області звернулось до суду з позовом в інтересах держави в особі Української міської ради Київської області до [PERSON] про стягнення збитків, спричинених рибним запасам України, посилаючись на те, що [PERSON] грубо порушив правила рибальства, а саме: на нерестовищі під час весняно-літньої заборони проводив лов риби з гумового гребеневого човна, спінінгами в кількості 2 шт. оздобленими «воблерами». Постановою Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 19 травня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, проте питання відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству України, не вирішено. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди становить 34 грн. Тому просять стягнути з відповідача вказану суму, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився хоч про день, місце та час розгляду справи був повідомлені належним чином, заяв та клопотань про слухання справи у його відсутність суду не подав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 19.05.2013 року о 10-00 год. гр. [PERSON], перебуваючи на протоці Канівського водосховища річки Дніпро поблизу села Плюти, Обухівського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме: на нерестовищі під час весняно-літньої заборони проводив лов риби з гумового гребеневого човна, спінінгами в кількості 2 шт., оздобленими «вобл ерами». При цьому виловив рибу цінних видів - окунь у кількості 2 шт., загальною вагою приблизно 0, 4 кг. Своїми діями гр. [PERSON] порушив вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», пунктів 3.14, 4.4. Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19. Згідно пункту 3.14. Правил забороняється пересування всіх плавзасобів на ділянках, оголошених органами рибоохорони нерестовищами в період нересту - крім суден спеціально уповноважених органів, які здійснюють охорону водних живих ресурсів. Відповідно до п.п.4.4 Правил в нерестовий заборонений період любительське рибальство може бути дозволено органами рибоохорони на спеціально визначених ділянках водойм однією поплавковою або донною вудкою із одним гачком і спінінгом з берега. Постановою Київрибохорони від 19.05.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 52 грн. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і, відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування. Проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України, не вирішено. Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. На підставі ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно довідки-розрахунку сума шкоди, заподіяної гр. [PERSON] рибним ресурсам держави, що розрахована у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить 34 грн. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення, не вирішено відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки неправомірними діями відповідача рибному господарству нанесені збитки, з [PERSON] підлягає стягненню заподіяна шкода в сумі 34 грн. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved