Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - позивач, Управління) в інтересах держави в особі Бишівської сільської ради Київської області (далі - Бишівська сільська рада) звернулось до суду із позовом до [PERSON], (далі - відповідач), в якому вказало, що 19.04.2017 року близько 10 години 00 хвилин на водоймі загального користування у с. Бишів Макарівського району Київської області, на річці Лупа, [PERSON], грубо порушив правила рибальства, а саме під час весняно-літньої нерестової заборони проводив вилов риби забороненими для любительського і спортивного рибальства знаряддям лову - сіткою з жилки у кількості 3 штук з дерев'яного човна. При цьому виловив рибу: товстолоб - 1 шт., карась сріблястий 6 шт., загальною вагою 5 кг, чим наніс збитки рибному господарству на суму 357 грн., та порушив п.3.15, 4.4 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2017 року [PERSON], притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КупАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Завдані збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодував, у звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, спричинену рибному господарству України у розмірі 357,00 грн., а також судові витрати в сумі 1762 грн. Ухвалою суду від 08.01.2019 року позовну заяву Управління прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вищевказану ухвалу суду відповідач отримав 11.01.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104392853. У встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову вказав, що рибалка проводилась з дозволу орендаря на водному об'єкті, який згідно договору оренди від 27.06.2013 року знаходиться в оренді на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 27.06.2013 року у громадян [PERSON] та [PERSON] для риборозведення. Згідно з проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду для риборозведення громадянам [PERSON], та [PERSON], присвоєно кадастровий номер [NUMBER] від 02.10.2012 року. На підставі рішення Кабінету Міністрів України орендарями розроблений водогосподарський паспорт водойми площею 11,965 га у с. Бишів. Бишівська сільська рада в особі сільського голови передала в оренду в користування Греблю і водоспуск /шлюз/ згідно акту прийому-передачі від 08.09.2010 року. Враховуючи вище зазначене вбачається, що позивач не наніс майнової шкоди рибному господарству та державі в особі Бишівської сільської ради. Позивач, отримавши 04.02.2019 року відзив [PERSON], на позовну свою позовну заяву, що підтверджується копією першої сторінки відзиву із вхідним номером та датою реєстрації вхідної кореспонденції, у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2017 року № 001156 [PERSON], виловив рибу: товстолоб - 1 шт., карась сріблястий - 6 шт., загальною вагою 5 кг. Як вбачається із вищенаведеного, [PERSON], та [PERSON], не проводили зариблення водного об'єкту карасем, а тому риба даного виду не може бути їв власністю. Крім того, як вбачається з наданих відповідачем накладних від 24.04.2014 року № 403, від 27.05.2014 року № РН-002819 та товарно-транспортної накладної від 01.06.2014 року № 10 одержувачем товару (річника товстолоба та коропа) є ПП «Тюльпан-Плюс». Покупцем за договором на купівлю річника товстолоба від 27 травня 2014 року № 07/05/09 також є ПП «Тюльпан-Плюс». Таким чином, закуплена риба є власністю приватного підприємства «Тюльпан-Плюс». а не окремих фізичних осіб, про яких вказував відповідач. Також зазначає, що гр. [PERSON], та [PERSON], не є субєктами аквакультури у відповідності до Закону України «Про аквакультуру». Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2017 року № 001156 [PERSON], грубо порушив правила рибальства, а саме під час весняно-літньої нерестової заборони проводив вилов риби забороненими для любительського і спортивного рибальства знаряддям лову - сіткою з жилки у кількості 3 штук з дерев'яного човна. При цьому виловив рибу: товстолоб - 1 шт., карась сріблястий 6 шт., загальною вагою 5 кг, чим наніс збитки рибному господарству на суму 357 грн., та порушив п.3.15, 4.4 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с. 30). Окрім того, даний факт встановлено у постанові Макарівського районного суду Київської області від 17.07.2017 року, якою [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., з конфіскацією вчинення знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів. Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с. 32). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київській область, територію та акваторію водних об'єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 001156 Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 357,00 грн. Оскільки відповідач не надав доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, суд вважає його достовірним. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Так, судом встановлено, що дії відповідача щодо незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, перебувають у причинному зв'язку із заподіянням шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача направлявся Лист за № 7-19/2477-18 від 10.04.2018 року із вимогою в добровільному порядку сплатити заподіяну майнову шкоду, однак завдану майнову шкоду відповідачем не відшкодовано. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено що відповідач протиправними діями заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 680 грн., і його дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв'язку із заподіянням шкоди. Посилання відповідача на те, що водойма, на якій він здійснював вилов риби належить на праві оренди гр. [PERSON], та [PERSON], а тому риба, що водиться у цьому водоймі належить вказаним особам, судом відхиляється, оскільки відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Та має бути оформлено відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відповідач доказів реєстрації права оренди на вказану водойму не надав. Більше того, відповідач не надав доказів того, що він протиправно здійснював вилов риби саме з цієї водойми. Решта доводів відповідача у відзиві на позовну заяву спростовується висновками суду, наведеними вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн., у разі задоволення позову слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved