Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У лютому 2021 року Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що до [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Родина [PERSON] фактично з самого народження дитини перебуває в полі зору спеціалістів служб у справах дітей. Зазначає, що за повідомленням працівника Сумського СІЗО від 08 вересня 2020 року стало відомо, що в їх закладі знаходиться [PERSON] , яка має дворічну дитину, яка на даний час залишилась з батьком [PERSON] , схильним до асоціальної поведінки та звільненим з місць позбавлення волі. 10 вересня 2020 року комісією в складі працівників Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради перевірено умови проживання батька та дитини за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Разом з ними проживають мати відповідача [PERSON] та племінниця [PERSON] . Зі слів [PERSON] встановлено, що він звільнився з місць позбавлення волі в лютому 2020 року, ніде не працює. Повідомив, що отримує замісну терапію. У лютому 2020 року працівником поліції до КНП СОР «Обласна клінічна лікарня» було доставлено [PERSON] , яка була знайдена на вулиці, а батько перебував в нетверезому стані. Після чого питання родини [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та вирішено помістити дівчинку до сім`ї патронатного вихователя, узято під супровід родину [PERSON] . Відповідно до інформації Сумського СІЗО [PERSON] перебуває в закладі з 16 квітня 2020\~року, засуджена по трьом справам за ст.ст. 185, 186 КК України. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить прийняти рішення про позбавлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батьки протягом тривалого періоду ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Питання подальшого влаштування дитини покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради. Стягнути з відповідачів аліменти на особистий рахунок дитини, у розмірі по 1/4 частки їх заробітку (доходу) з кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 11 травня 2021 року відповідачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав по відношенню [PERSON] . Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. До того ж, вона категорично заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що відсутні підстави для позбавлення її батьківських прав. [PERSON] не є хронічним алкоголіком чи наркоманом, не має хронічних розладів здоров`я, які б унеможливили виховання нею дитини, не має кримінальних правопорушень, скоєних по відношенню до доньки, а, отже, відсутні виняткові обставини, які б могли бути підставою для відлучення дитини від матері (а.с. 87-89). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Панок О.А. заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги заперечили повністю. Представник третьої особи Сумського міського центру соціальних служб Штогрин О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є патронатним вихователем дитини, повідомила, що 04 січня 2021 року до неї поступила на виховання [PERSON] . Вона була насторожена, плакала без причин, довго не могла заспокоїтись. На руки вона не просилася. Через декілька днів почала говорити про тата [PERSON] . Соня говорила, що тато робить уколи. На першу зустріч в лютому тато не прийшов, бабуся запізнилась на півгодини, проте [PERSON] її не впізнала. Врешті бабуся знайшла з нею спільну мову. В березні тато прийшов на зустріч, [PERSON] відвернулась від нього, вжалась до неї та навіть не дивилась на нього. Говорила, щоб піти від нього. Потім трохи поспілкувалася з батьком, але на контакт не пішла. Наступна зустріч була в травні. Дитина не хотіла йти до батька, не хотіла йти на руки. Дитина була не рада зустрічі. Батько приносив речі дівчинці не за її розміром, потім приніс самокат та мотоцикл. Влітку батько з бабусею запізнилися на зустріч мінімум хвилин на 40. Дівчинка на зустріч з татом не реагувала, поводила себе обережно, на контакт не йшла. Принесли фрукти, ляльку та босоніжки на хлопчика. На дні народженні [PERSON] вони зустрілися в дитячому парку. Батько вів себе неадекватно, приніс їй подарунки. Дівчинка не хотіла фотографуватися. Бабуся говорила, що проти, щоб [PERSON] з [PERSON] жили в неї. Під час спілкування зі свідком дівчинка розповіла, що тато падав з нею на руках. В [PERSON] на очах били тата, вона це бачила і плакала. Дівчинка повідомила свідку, що не хоче залишатися з татом, хоче бути з нею. У вересні при батьку ховалася за неї, відверталась від нього, на бабусю не реагувала. В жовтні бабуся принесла шапку, куртку та іграшку та підтвердила, що вона не хоче, щоб вони проживали з нею. Мати жодного разу не спілкувалась з донькою. [PERSON] про маму не говорить, спогадів про маму не має. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Під час судового розгляду судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). 24 лютого 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 7). Згідно з телефонним повідомленням від 08 вересня 2020 року, прийнятим головним спеціалістом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від працівника Сумського СІЗО, було повідомлено, що в їх закладі знаходиться [PERSON] , яка має дворічну дитину, яка на даний час залишилась з батьком [PERSON] , схильним до асоціальної поведінки та звільненим з місць позбавлення волі (а.с. 8). Відповідно до акта обстеження умов проживання дитини від 10 вересня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , умови проживання батька та дитини є задовільними (а.с. 9). За наслідками обстеження умов проживання [PERSON] попереджено про сумлінне виконання покладених на нього законодавством України обов`язків по вихованню, матеріальному та іншому забезпеченню дитини (а.с. 10). За інформацією Сумського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сумської міської ради від 09 грудня 2020 року №1159, 08 грудня 2020 року до їх установи надійшло анонімне повідомлення стосовно родини [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] майже постійно перебуває в стані наркотичного сп`яніння, не впізнає знайомих. У [PERSON] на обох руках наявні сліди від ін`єкцій, чоловік постійно спілкується з наркозалежними особами. Під час перебування в подібних компаніях батько завжди водить за собою доньку [PERSON] . Батько дитини схильний до крадіжок. Центр вбачає загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини (а.с. 22). На підставі наказу Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 16 грудня 2020 року № 81 взято на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах з підстав того, що проживає у сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини (а.с. 12). Листом від 11 грудня 2020 року за №01-12/2/1380 КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня» повідомило Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про те, що до них працівниками патрульної поліції було доставлено [PERSON] , яка була знайдена на вулиці з батьком, який перебував в нетверезому стані (а.с. 13). За повідомленням Сумського СІЗО [PERSON] засуджена 07 листопада 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 28 липня 2020 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.3 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 09 жовтня 2020 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі (а.с. 15). Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 30 грудня 2020 року №\~633 влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 17). За повідомленням Комунальної установи Білопільської міської ради «Білопільський міський центр соціальних служб» від 25 лютого 2021 року № 01-05/39 родина [PERSON] перебувала на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах з 11 січня 2019 року з причин неналежного виконання батьківських обов`язків, вживання матір`ю наркотичних засобів, бродяжництва, перекладання обов`язків з виховання та утримання дитини на сестру та бабусю (а.с. 37). За інформацією Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 19 серпня 2021 року [PERSON] перебуває під медичним наглядом у лікарів-наркологів медичного центру з 10 січня 2013 року по теперішній час з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Отримує замісну підтримувальну терапію препаратом «Метадон». Неодноразово приходив до медичного центру у нетверезому стані. Так, 10 грудня 2020 року [PERSON] з`явився до амбулаторно-поліклінічного відділення медичного центру на засідання наркологічної комісії разом з малолітньою дитиною, при цьому перебував у стані сп`яніння і грубо поводився по відношенню до дитини. [PERSON] знаходилась під наглядом лікарів-наркологів медичного центру з 19 лютого 2018 року по 13 січня 2021 року з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності». Отримувала замісну підтримувальну терапію препаратом «Метадон». З 20\~квітня 2020 року по 13 січня 2021 року отримувала замісну терапію в умовах слідчого ізолятора, з 14\~січня 2021 року знаходиться в місцях позбавлення волі (а.с. 150-151). Виходячи з матеріалів справи, відповідачі неодноразово притягувалися до адміністративної та кримінальної відповідальності (а.с. 46-55). Відповідачка [PERSON] на даний час відбуває покарання в Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)». У висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 10\~листопада 2021 року за № 2467/27.1-26 просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 195-196). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За приписами ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків. Матеріалами справи встановлені та підтверджені факти, які свідчать про неналежне виконання відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , зокрема, батьки тривалий час не проявляють батьківської турботи відносно дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не цікавляться її станом здоров`я, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Отже, поведінка відповідачів, яка полягає у свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, що призведе до втрати дитиною почуття психологічного комфорту та суб`єктивного благополуччя. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі мають психічні та поведінкові розлади психіки внаслідок вживання наркотиків, та перебувають на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. Крім того, як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, що негативно вливає на моральний приклад та виховання дитини. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] вже більше року не бачила та не спілкувалася з дитиною. Як повідомила допитана в судовому засіданні патронатний вихователь, дитина не знає хто її мати, вона не питає про матір та не пам`ятає її. За час перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя мати дитини жодного разу не поцікавилася станом здоров`я дитини, не намагалася зв`язатися з нею та вийти на зв`язок. Лише під час судового розгляду відповідачка надіслала на адресу суду заяву з проханням повідомити де знаходиться її дитини, на що судом було роз`яснено звернутися з цим питанням до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради. Однак, як повідомило управління, відповідачка до неї не зверталася, лише наприкінці судового розгляду до них надійшов переадресований лист від відповідачки, але на контакт з управлінням вона так і не вийшла. На даний час відповідачка відбуває покарання в Державній установі «Качанівська виправна колонія (№ 54)» і як вона повідомила суду термін відбування покарання закінчиться 16 червня 2022 року. За таких обставин, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів не суперечитиме інтересам дитини та спрямоване на позитивний результат у подальшій долі малолітньої [PERSON] , [INFO] . На думку суду, втручання у приватне та сімейне життя відповідачів у виді позбавлення їх батьківських прав є винятково виправданим й достатньо необхідним у даній справі з огляду на встановлені обставини справи, що узгоджується із положеннями п.2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.50 рішення 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України». Одночасно, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачам їх право, передбачене статтею 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , у разі зміни їхньої поведінки та зміни обставин, які були підставою для відповідного позбавлення батьківських прав. До того ж, сам факт заперечення відповідачів [PERSON] та [PERSON] проти позову про позбавлення їх батьківських прав не свідчить про прояв інтересу батьків до дитини та їх бажання належно виконувати батьківські обов`язки по вихованню доньки. Відповідачами не надано доказів, які б свідчили, що ними вчинялись активні дії щодо фізичного та духовного розвитку дитини, піклування та турбота про доньку. За висновком управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 10 листопада 2021 року за № 2467/27.1-26 орган опіки та піклування визнав можливим позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 195-196). Вказані обставини, на думку суду, свідчать про свідоме нехтування відповідачами до виконання ними своїх батьківських обов`язків, про відсутність інтересу до дитини, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідачів аліментів у розмірі ј частки її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тому, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. На думку суду, стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідачів на користь держави по 1816\~грн 00 коп. судового збору з кожного (2270 грн * 0,4 за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав) + (2270 грн * 0,4 за майнову вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved