Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

У лютому 2016 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Система Плюс», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції», про визнання припиненими зобов'язань за кредитними договорами. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19 вересня 2014 року між Позивачем та публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк») був укладений кредитний договір № 1933/3-980 (далі - кредитний договір № 1). 22 вересня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Радикал Банк» був укладений кредитний договір № 1933/2-980 (далі - кредитний договір № 2). З моменту укладання вищезазначених договорів, [PERSON] належним чином виконував свої зобов'язання за ними. 30 червня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Система плюс» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Система плюс»), яке діє від імені, в інтересах та за рахунок публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» (далі - ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції») та Позивачем був укладений договір про відступлення права вимоги (далі - договір про відступлення права вимоги), згідно якого до Позивача перейшло право вимоги на частину грошових коштів у сумі 1 040 000,00 (один мільйон сорок тисяч) грн., що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] відкритому в ПАТ «Радикал Банк» відповідно до умов договору банківського рахунку № 3820/П-1 від 27.03.2015 року. Тобто, станом на 30 червня 2015 року Позивач був боржником Відповідача згідно кредитного договору № 1 та кредитного договору № 2, і в той же час був кредитором згідно договору банківського рахунку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ «Про віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 року № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015 року у Відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 10.07.2015 року до 09.10.2015 року. 08.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 184 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжили на один місяць по 09.11.2015 року. 09.11.2015 року виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» строком на два роки. Проаналізувавши норми Закону України «Про систем гарантування вкладів фізичних осіб» Позивач зазначив, що відповідно до вимог законодавства умовою зарахування зустрічних однорідних вимог є спрямування коштів на погашення кредиту боржником перед банком, наявність коштів на поточному рахунку на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку, можливість списання коштів з рахунку має бути передбачена умовами договору, укладеного з банком. Станом на дату введення тимчасової адміністрації та на дату початку процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк», Позивач був боржником та кредитором ПАТ «Радикал Банк». Згідно умов договору банківського рахунку кошти у розмірі 1 040 000,00 (один мільйон сорок тисяч) грн., знаходились на поточному рахунку в ПАТ «Радикал Банк» право Позивача на зазначені кошти підтверджується договором про відступлення права вимоги. Пунктом 2.3.5 договору банківського рахунку, передбачено право Банку на договірне списання. 11 грудня 2015 року Позивач подав до Банку заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. Банк відмовив Позивачу у задоволенні вищезазначеної заяви листом вих. № 5180/15 від 24.12.2015 року, у зв'язку з чим просив суд визнати припиненими зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором № 1933/3-980 від 19.09.2014 року та кредитним договором № 1933/2-980 від 22.09.2014 року. 21.04.2016 року представником ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області були подані письмові пояснення по суті спору за вх. № 11461. Відповідно до вищезазначених пояснень, представником було підтверджено, що 30 червня 2015 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Система плюс», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» та Позивачем був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого до [PERSON] перейшло право вимоги на частину грошових коштів у сумі 1 040 000,00 грн. (один мільйон сорок тисяч), що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] відкритому в ПАТ «Радикал Банк» відповідно до умов договору банківського рахунку № 3820/П-1 від 27.03.2015 року. Надаючи аналогічне позовній заяві правове мотивування, директор ТОВ «Компанія з управління активами «Система плюс» просив суд задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі. Представником Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Фольчик А.С. були надані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких останній зазначив про незаконність та необґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до постанови Правління НБУ від 09.11.2015 року № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 року № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідацію ПАТ «Радикал Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк» Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 року по 09.11.2017 року включно. Провівши системний аналіз норм чинного законодавства, представник Банку зазначив про наявність підстав стверджувати, що обов'язковою умовою можливості взаємного зарахування з дня початку процедури ліквідації банку є наявність саме у боржника поточного та/або депозитного рахунку, відкритого на підставі укладеного з ним (чи в його інтересах іншою особою) договору банківського рахунку. Водночас, згідно з укладеним між ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс» та Позивачем договором про відступлення права вимоги від 30.06.2015 року до Позивача переходить лише право вимоги на частину грошових коштів у сумі 1 040 000,00 грн., що знаходяться на поточну рахунку № [NUMBER], відкритому в Банку відповідно до умов договору банківського рахунку № 3820/П-1 від 27.03.2015 року, а не право сторони у цьому договорі із всіма правами та обов'язками, визначеними договором та чинним законодавством. Відповідно, власником поточного рахунку № [NUMBER] є ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції», від імені, в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс» при укладенні договору банківського рахунку, а не Позивач. Представник Відповідача зазначив, що на дату початку процедури виведення Фондом ПАТ «Радикал Банк» з ринку Позивач не був власником зазначеного у позові поточного рахунку, тому проведення зарахування зустрічних вимог не допускається в силу вимог закону. Крім того, в письмових запереченнях проти позовної заяви зазначено, що 11.12.2015 року ПАТ «Радикал Банк» отримав вимогу кредитора від ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс» (вих. № 196 від 10.12.2015 року), що діє від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції», на всі кошти, що обліковуються на рахунку № [NUMBER]. Згідно з випискою за вказаним рахунком ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» станом на 30.06.2015 року вихідний залишок становив 4 850 667,77 грн., що були заблоковані 10.07.2015 року у зв'язку з введенням в ПАТ «Радикал Банк» тимчасової адміністрації на підставі п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За результатами розгляду вимоги Позивача Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнано заборгованість ПАТ «Радикал Банк» перед ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» згідно з даними балансу Банку у розмірі 4 850 667,77 грн. [PERSON] у встановленому порядку свої кредиторські вимоги не заявляв. У заяві Позивача, зареєстрованій в ПАТ «Радикал Банк» 11.12.2015 року, ним ставилось питання не про визнання кредиторських вимог, а про зарахування зустрічних однорідних вимог. Листом від 24.12.2015 року за вих. № 5189/15 Банк повідомив про відмову Позивачеві у задоволенні вищезазначеної заяви у зв'язку із відсутністю юридичних підстав для такого зарахування. Крім того, представник Відповідача звернув увагу суду на те, що про укладення договору про відступлення права вимоги 30.06.2015 року Банк не повідомлявся. На час розгляду заяви Позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог Банк у повному обсязі виконав свої зобов'язання перед первісним кредитором - ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції», визнавши заявлену заборгованість. Також, станом на 04.07.2016 року заборгованість Позивача по його зобов'язаннях, що виникли за кредитними договорами №1 та № 2 становить 1 095 730,63 грн. без урахування штрафних санкцій, тобто є більшою, чим сума, право вимоги на яку до нього перейшло згідно з договором про відступлення права вимоги від 30.06.2015 року. Враховуючи те, що Позивач не виконав перед Банком свої зобов'язання за кредитними договорами №№ 1,2, а також той факт, що заява Позивача про зарахування зустрічних позовних вимог не була задоволено в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом для даного виду правовідносин між сторонами, зобов'язання за кредитним договором, на думку представника Відповідача, не є припиненими, а позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні представники Позивача та третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору просили задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечував проти заявленого позову. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Як встановлено в судовому засіданні, 19 вересня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Радикал Банк») був укладений кредитний договір № 1933/3-980 (далі - кредитний договір № 1). 22 вересня 2014 року між Позивачем та ПАТ «Радикал Банк» був укладений кредитний договір № 1933/2-980 (далі - кредитний договір № 2). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 30 червня 2015 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Система плюс», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований фонд «Ефективні інвестиції» та Позивачем був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно якого до Позивача перейшло право вимоги на частину грошових коштів у сумі 1 040 000,00 (один мільйон сорок тисяч) грн., що знаходяться на поточному рахунку № [NUMBER] відкритому в ПАТ «Радикал Банк» відповідно до умов договору банківського рахунку № 3820/П-1 від 27.03.2015 року. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 515 ЦК України передбачено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Судом не встановлено передбачених законом обставин, в силу яких ТОВ «Компанія з управління активами «Система Плюс», яке діє від імені, в інтересах та за рахунок ПАТ «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Ефективні інвестиції» не мав права відступити на користь [PERSON] право вимоги до Банку, відсутні такі обмеження і у договорі банківського рахунку № 3820/II-I від 27.05.2015 року, а тому суд приходить до висновку, що вищезазначений договір про відступлення права вимоги відповідає вимогам цивільного законодавства України. Тобто, станом на 30 червня 2015 року Позивач був боржником Відповідача згідно кредитного договору № 1 та кредитного договору № 2, і в той же час був його кредитором згідно договору банківського рахунку. На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ «Про віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 року № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким з 10.07.2015 року у Відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 10.07.2015 року до 09.10.2015 року. 08.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 184 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжили на один місяць по 09.11.2015 року. 09.11.2015 року виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 203 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Радикал Банк» строком на два роки. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ліквідація банку -це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи. Пунктами 2, 3 частини першої статті 91 зазначеного закону визначено, що з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Станом на дату введення тимчасової адміністрації та на дату початку процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк», Позивач був боржником та кредитором ПАТ «Радикал Банк». Згідно умов договору банківського рахунку кошти у розмірі 1 040 000,00 (один мільйон сорок тисяч) грн., знаходились на поточному рахунку в ПАТ «Радикал Банк» право Позивача на зазначені кошти підтверджується договором про відступлення права вимоги. Пунктом 2.3.5 договору банківського рахунку, передбачено право Банку на договірне списання. 11 грудня 2015 року Позивач подав до Банку заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог. Банк відмовив Позивачу у задоволенні вищезазначеної заяви листом вих. № 5180/15 від 24.12.2015 року, у зв'язку з чим просив суд визнати припиненими зобов'язання [PERSON] перед ПАТ «Радикал Банк» за кредитним договором № 1933/3-980 від 19.09.2014 року та кредитним договором № 1933/2-980 від 22.09.2014 року. Зі змісту ст. 598 ЦК України вбачається, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог встановлені ст. 602 ЦК України. Суд вважає, що відмова відповідача від зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав з посиланням на введення процедури ліквідації відповідача, є необґрунтованим, оскільки така підстава не визначена ст. 602 ЦК України для відмови для зарахування зустрічних однорідних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивача, зарахувавши зустрічні однорідні вимоги на вказану в позовній заяві суму, що існують між Позивачем і Відповідачем на підставі кредитних договорів № 1, № 2 та договору банківського рахунку, і як наслі док - припинення зобов'язальних правовідносин між сторонами. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 3, 15, 16, 598, 512, 514, 515, 516, 601, 602 Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та

Outcome: approved