Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] , за життя заповіту не залишив. В теперішній час єдиною спадкоємницею після смерті [PERSON] є заявник, оскільки інших родичів окрім неї немає. 21.01.2019 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області заявнику було відмовлено у прийнятті спадщини у зв`язку з тим, що спадкодавець мав декілька місць проживання, а за законом місцем відкриття спадщини є останнє місце реєстрації, а саме: [ADDRESS] та було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник зазначає, що оскільки стан здоров`я [PERSON] був незадовільний, він потребував лікування, постійного догляду та допомоги, вони з ним проживали разом за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залежить виникнення спадкових прав заявника та можливість їх подальшої реалізації, однак такий факт може бути встановлено виключно в судовому порядку у зв`язку з чим заявник вимушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.03.2020 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження. Заявник та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Миколаївська міська рада свого представника у судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходили. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №5038, батьками заявника записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №155, [INFO] у віці 59 років [PERSON] помер. Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельників №16» від 16.12.2019 [PERSON] фактично мешкала з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вела сумісне господарство по день його смерті. Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рибачук О.В. від 13.02.2020 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [INFO] її батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами заявника та підтвердили, що заявник з дитинства проживала разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою [PERSON] й помер. Відповідно до листа Другої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області від 23.09.2020 №1248/01-16 та спадкова справ після смерті [PERSON] відсутня. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного суду від 15.01.2020 у справі №691/548/18, від 04.07.2018 у справі № 404/2163/16-ц та від 10.01.2019 у справі № 484/747/17. Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки в судовому засіданні сукупністю доказів підтверджено факт спільного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт того, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved