Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно її сина [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 2003 року вона однією сімєю без реєстрації шлюбу проживала з [PERSON] за адресою його місця реєстрації. 22.09.2012 року у с. Алєєво м. Кузнецьк Пензенської області Російської Федерації заявниця взяла нікяг (вінчання за мусульманським звичаєм) з [PERSON] Від фактичних шлюбних стосунків 18.11.2014 року у них народилася дитина [PERSON]. У свідоцтві про народження батьком дитини заявниця вказала [PERSON]. В подальшому [PERSON] планувала разом з чоловіком офіційно зареєструвати шлюб та батьківство на сина [PERSON], однак 06.02.2018 року [PERSON] помер. Встановлення факту батьківства заявниці необхіднедля отримання пенсії у звязку з втратою годувальника та оформлення спадщини. Оскільки встановлення батьківства можливе лише в судовому порядку, заявниця просить суд встановити факт батьківства [PERSON] відносно свого сина [PERSON], виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька [PERSON] як батька та внести відомості до актового запису про народження [PERSON], зазначивши батьком дитини [PERSON]. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити. Представник Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Дніпровського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення та просив слухання справи провадити без його участі, а питання по заяві щодо встановлення батьківства вирішити на розсуд суду. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON], суду пояснила, що вона є матірю померлого [PERSON], а [PERSON] дійсно є її невісткою. Додала, що за життя її син [PERSON] одружився з заявницею за мусульманськими звичаями. У них народилася дитина [PERSON], якого [PERSON] з самого початку визнав своїм сином: він забирав дружину разом з дитиною з пологового будинку, вони мешкали за однією адресою, вели спільний, ходили у гості, святкували визначні події спільного життя, як то новий рік, дні народження, релігійні свята та інше. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] дали пояснення, аналогічні тим, що надала [PERSON] Вислухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали справи, оцінивши їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Положеннями ч.1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір'ю) дитини, вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 СК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 2003 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] за адресою його місця реєстрації, 22.09.2012 року заявниця і [PERSON] одружилися за мусульманськими звичаями. Від фактичних шлюбних стосунків 18.11.2014 року у них народилася дитина [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 1-ЖС № 274140, виданого 11.12.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 18.11.2014 року народився [PERSON], актовий запис № 1382. Батьками дитини зазначено громадян України [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується копією актового запису про народження №1382, наданого Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, згідно якого відомості про батька дитини записані в порядку ч.1 ст. 135 СК України. 06.02.2018 року у віці 37 років [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (1-ЖС № 410770), виданим 08.02.2018 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовий запис № 926. Поясненнями свідків, заінтересованої особи [PERSON], підтверджуються доводи заявниці, що вона і батько дитини [PERSON] з 2003 року проживали однією сімєю, вели спільне господарство, планували офіційно зареєструвати шлюб та батьківство на сина [PERSON], після народження дитини [PERSON] спільно із заявницею займався вихованням та утримання дитини. Факт визнання [PERSON] батьківства стосовно [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні поясненнями заявниці та свідків, фотографіями на яких батько з сином зображені разом, а також доданою до позову копією медичної карти дитини, де [PERSON] вказаний батьком [PERSON]. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що заявницею доведено, що після народження сина [PERSON] вона разом з ним та чоловіком [PERSON] і свекрухою [PERSON] стали мешкати однією сімєю за адресою: [ADDRESS], та що [PERSON] з самого народження [PERSON] визнав його своїм сином: забрав дружину разом з дитиною з пологового будинку, називав своїм сином, піклувався про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, вели спільний побут та домогосподарство, справляли свята, ходили у гості, тощо.

Outcome: approved