Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку за адресою: будинок [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881200:06:001:0002, площею 0,102 га; земельну ділянку за адресою: будинок [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881200:01:002:0188, площею 0,2038 га. Після смерті матері, позивач не подавала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з матір`ю, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України є такою, що фактично прийняла спадщину, що можуть підтвердити свідки. Крім того, вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Проте, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 11 червня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Спір у справі відсутній, оскільки інших спадкоємців, які б крім заявника, прийняли спадщину, не має. На підставі викладеного, заявник просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою суду від 03 березня 2020 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Територіальну громаду в особі Дніпровської міської ради. 08 квітня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання заявник не з`явилася. Представником заявника [PERSON] - адвокатом Бобиль В.В. надано заяву з проханням слухати справу за його відсутності та відсутності заявника, на задоволені заяви наполягав. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву з прохання слухати справу у її відсутність та винести рішення на розсуд суду. Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис №1124 від 02 липня 1979 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22 вересня 2018 року, актовий запис №1791. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] ; житловий будинок [ADDRESS] ; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881200:06:001:0002, площею 0,102 га; земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1224881200:01:002:0188, площею 0,2038 га. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 11 червня 2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в зв`язку з тим, що строк, встановлений для прийняття спадщини, пропущений та відсутня реєстрація проживання разом із спадкодавцем за однією адресою. Згідно вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», п. 23, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та підтверджується письмовими доказами, копією наданої спадкової справи, нотаріально завіреними показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які у нотаріально посвідчених заявах підтвердили про свою обізнаність про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань. Так, в нотаріально завіреній заяві свідок [PERSON] суду повідомила, що є троюрідною сестрою [PERSON] . Свідку відомо, що в травні 2018 року, після розірвання шлюбу, [PERSON] переїхала жити до матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На той час [PERSON] хворіла та потребувала постійного піклування, а тому [PERSON] перевезла свої речі в квартиру до матері, також з нею переїхали її неповнолітні діти - Малютін [PERSON] та Малютіна [PERSON] . В 2018 році свідок неодноразово приходила до дому [PERSON] , бачила там [PERSON] та розуміла, що остання проживайте постійно разом матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , в своїй нотаріально завірені заяві суду, пояснив, що є дядьком [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] після розлучення з чоловіком, вирішила разом з дітьми переїхати жити до матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свідок, в свою чергу, допомагав заявниці перевозити її речі. Після переїзду, він декілька разів приходив до сестри та [PERSON] до дому та розумів, що остання постійно проживає з матір`ю. Також свідок підтвердив, що як на момент смерті, так і після неї, [PERSON] продовжує проживати в квартирі матері за адресою: [ADDRESS] . Підсумовуючи наведене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved