Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22 лютого 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати допомогу, на утриманні інших дітей та непрацездатних родичів не має, тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того, у зв'язку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просила суд також стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони з 22 лютого 2014 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №17. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження. Сторони припинили ведення спільного господарства. Позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу. Відповідач інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів з відповідача на утримання позивачки, а саме в розмірі 600 грн., починаючи стягнення з 27 лютого 2015 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved