Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.11.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 815) посилаючись на відсутність порозуміння, поваги один до одного. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на те, що сторони рік не проживають разом, спільного бюджету не мають відповідач впродовж розгляду справи судом не здійснив таких дій, які б були направлені на примириння. Аліменти на дітей відповідач сплачує добровільно. Відповідач відзив не наддав, однак в усному порядку позов не визнає, вважає доводи позивача є необгрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 815 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Також судом встановлено, що сторонни від часу подання [PERSON] позовної заяви не проживають разом. Діти проживають із їхньою матір'ю. Відповідач добровільно сплачує аліменти. Відповідач не просить суд у наданні строку на примирення, однак зважаючи на час розгляду даної справи судом, можна дійти висновку про наявну фактичну можливість у примиренні якою відповідач не скористувався. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача як спроможні, оскільки суд не почув від нього, які ж аргументовані доводи повинна була надати суду позивач. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити собі прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved