Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

У листопаді 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є її дочкою. Від фактичних шлюбних стосунків із [PERSON] має малолітню дочку [PERSON] , 2019 р.н. На теперішній час батько дитини - [PERSON] перебуває в місцях позбавлення волі, мати - [PERSON] дитиною не переймається, проживає в м.Дніпропетровську. Дитина залишилась проживати з позивачкою, яка їй доводиться рідною бабусею, за адресою - [ADDRESS] . Відповідачка проживає окремо, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям дочки, не приймає участі у її вихованні, про моральний та фізичний розвиток не піклується, в її матеріальному забезпеченні ніякої участі не приймає. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, яка офіційно працевлаштована медичною сестрою, має намір оформити опікунство над дитиною. На підставі викладеного, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином, у тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України, про причину неявки суд не повідомила. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, утримується у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», на електрону адресу суду надіслано заяву, згідно якої останній не має заперечень проти заявлених позовних вимог. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради Бартош Н.О., яка діє в порядку самопредставництва на підставі наказу №1 від 02.01.2020 року, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність задоволення вимог про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . Просила винести рішення, враховуючи інтереси малолітньої дитини. Ухвалою суду від 07.04.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи неодноразово належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1, 2 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані також піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст.150 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.04.2019 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьком якої зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис №226. Позивачка є рідною бабусею малолітньої [PERSON] по материнській лінії, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №17-13.01-0667 від 06.03.2020 року та інформації про реєстрацію місця проживання матері/батька/опікуна (піклувальника) з дитиною (дітьми) №17-13.07-0291 від 06.03.2021 року, [PERSON] , 2019 р.н., з 06.03.2020 року зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, на теперішній час, за актом про фактичне проживання №526 від 02.11.2020 року, [PERSON] , 2019 р.н., фактично (без реєстрації) проживає разом з бабусею - [PERSON] , за місцем її реєстрації - [ADDRESS] . Виходячи з витягу про державну реєстрацію прав №31907894 від 03.11.2011 року, виданого Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Лашиною Н.Г. за реєстраційним №3373, [PERSON] на праві приватної власності належить 16/25 часток будинку [ADDRESS] . Згідно довідки КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м.Маріуполь» від 29.10.2020 року, [PERSON] працює у вказаній установі на посаді сестри медичної ВІТ №1 з 12.02.2020 року по теперішній час. За актом обстеження умов проживання №460 від 09.03.2021 року, спеціалістами Управління «Служба у справах дітей міської ради» проведено обстеження умов проживання дитини [PERSON] з бабусею [PERSON] за адресою - [ADDRESS] . Встановлено, що в будинку маються всі необхідні для проживання меблі, електро-побутова техніка, в будинку чисто, для дитини є окрема кімната, спальне місце, місце для ігор, наявні речі за сезоном, іграшки, розвиваючі ігри, книжки. Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 мМаріуполя» №88/4944 від 09.02.2021 року, [PERSON] , 2019 р.н., мешкає з бабусею [PERSON] , 1972 р.н., батько дитини знаходиться в місцях позбавлення волі, місцезнаходження матері невідомо. Амбулаторію з дитиною відвідує бабуся, виконує всі вимоги та рекомендації лікаря, дитина на диспансерному обліку не перебуває. Разом з тим, згідно довідки КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Маріуполь» від 22.02.2021 року, [PERSON] , 1991 р.н., з 27.11.2018 року перебуває за обліку з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоідів. За інформацією Відділу поліції №3 МРУП ГУНП в Донецькій області від 22.02.2021 року, Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області 13.09.2020 року [PERSON] піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях). Листом Управління по призначенню соціальних допомог та компенсацій Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 10.02.2021 року, повідомлено, що згідно електронної бази даних (ASOPDSOC) станом на 09.02.2021 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в департаменті як отримувач допомоги при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] , з 01.03.2019 року по 31.06.2022 року. Домога при народженні дитини призупинена з 01.03.2021 року до з`ясування обставин. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради №01.1-01-23-81 від 26.03.2021 року, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. За тлумаченням ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В рішенні Європейського Суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватись вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Отже, судом достовірно встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням дитини не займається, життям дочки не цікавиться, з її боку відсутня будь-яка турбота про неї та про її розвиток, проживає окремо від дитини. Зазначені факти підтверджені наданими письмовими доказами. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні дитини свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки відносно малолітньої дочки [PERSON] , а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітньої дитини.

Outcome: approved