Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У лютому 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з дійсною заявою, в якій зазначив, що [INFO] року в місті Луганську померла його мати [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилася спадщина, та він є єдиним спадкоємцем за заповітом, причина смерті матері - дифузний дріоновогнищевий кардіосклероз. 11 березня 2015 року Ленінський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було видане свідоцтво про смерть [PERSON] При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської областізаявнику було роз'яснено, що вищевказане свідоцтво про смерть матері, яке видане на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі, не може бути визнане дійсним на території України та відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки відсутні можливість та підстави проведення реєстрації на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі. Оскільки встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для подальшого оформлення спадкових прав, просить суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Курковичи, Стародубського району, Брянківської області, померла [INFO] року, місце смерті: Україна, Луганська область, місто Луганськ. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, надіслав на адресу суду письмові пояснення, згідно яких підтримав заявлені вимоги, зазначив, що його мати [PERSON] дійсно померла [INFO] року та похована в м. Луганську на Кіровському кладовищі. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської областів судове засідання уповноваженого представника не направили, надіслали клопотання про розгляд справи без їх присутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. Друга Луганська державна нотаріальна контора в судове засідання уповноваженого представника не направили, причини неявки не повідомили, будучи сповіщеними про дату та час судового засідання належним чином. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч. 1 ст. 257 ЦПК України). Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області та Ленінському районному суду міста Луганська. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян, організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Пунктом 6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті провадиться за заявою, у тому числі, родичів померлого. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке було видане Рай ЗАГС м. Ворошиловград 16.03.1955 року (а.с. 11), [PERSON], який народився [INFO] року є сином [PERSON], яка 23 червня 1962 року уклала шлюб із [PERSON], та її прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 12). 28 січня 1992 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Луганської державної нотаріальної контори, згідно якого заповідала [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Таким чином, встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки надасть право на оформлення спадкових прав. Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області від 17.12.2015 р. за № 4095/02.1.6-05 заявнику було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про народження та лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085 (а.с. 3). Відповідно до положень п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], оскільки факт того, що [PERSON] померла [INFO] року в м. Луганську підтверджено поясненнями сина померлої - [PERSON], а також наданими письмовими доказами, а саме: поясненнями дружини сина померлої - [PERSON], онучки померлої - [PERSON], які засвідчили, що [PERSON] дійсно померла [INFO] року в м. Луганську та вони особисто були присутні на її похоронах, які відбулися 03.03.2015 року в м. Луганську на Кіровському кладовищі (а.с. 21-29), а також медичною документацією та документами щодо організації поховання [PERSON] - договором-замовленням від 03.03.2015 року на організацію поховання [PERSON], квитанціями (а.с. 33-35). З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved