Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення переплати пенсії. Зазначило, що відповідачу була призначена пенсія за віком з 26.09.2007 р., згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно записів в трудовій книжці відповідач в період з 19.05.1976 р. по 21.06.1982 р. працювала на посаді оператора прецизійної фотолітографії на ДП НДІ НТК «Інститут мікроприладів». Дана професія не була передбачена розділом XV «Радіотехнічне виробництво», Список № 2 затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 і не користувалась правом пільгового пенсійного забезпечення. Отже, позивачем було призупинено виплату, а за період з 26.09.2007 р. по 01.03.2008 р. позивачем було надмірно виплачено відповідачу кошти у розмірі 1 926 грн. 15 коп. Відповідачу був надісланий лист із вимогою добровільно сплатити суму надмірно сплачених коштів, однак, відповідачем добровільно надмірно виплачені кошти, відшкодовано не було. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також з зазначення, що позовні вимоги останній підтримує (а.с. 53). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 Цивільно процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 13), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрований за адресою м. Київ, просп. Свободи, 2, кв. 136 (а. с. 15). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликалася судовими повістками зі зворотнім повідомленням на 02.12.2014 р., 15.12.2014 р., 27.01.2015 р., 27.02.2015 р. (а.с. 36, 38 - 40, 42, 44 - 46, 48, 50 - 52, 56, 58 - 60). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Суд, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, відповідачу була призначена пенсія за віком з 26.09.2007 р., згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 6) Відповідачу був надісланий лист із вимогою добровільно сплатити суму надмірно сплачених коштів (а.с. 9). У відповідності до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Оскільки позивачем було нараховано та виплачено пенсію добровільно, за відсутності рахункової помилки і недобросовісності з боку набувача, а відтак, позовна вимога, з посиланням на належні та допустимі докази, доведена не була. Обґрунтування позову в частині стягнення суми надмірно виплачених коштів, як переплати, а не пенсії, на думку суду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, оскільки відповідачу виплачувалась саме пенсія. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На основі з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено позовні вимоги, а відтак, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed