Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

У лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 06 вересня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №152. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні життєві погляди на шлюб, сім'ю. Шлюбні стосунки припинили з вересня 2015 року. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем ( а.с. 38). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та на розірвання шлюбу згоден. ( а.с.39) Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 06 вересня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №152, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6) Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. ( а.с.7) Сторони припинили подружні відносини з вересня 2015 року, сторони живуть окремо. Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні життєві погляди на шлюб, сім'ю. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнього сина. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить надалі іменуватися цим прізвищем. Судовий збір по справі складає 551,20 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 24, 105 ч.3, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved