Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на навчання у розмірі 1000 грн. щомісячно і до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що [INFO] року їй виповнилося 18 років. Після досягнення повноліття вона продовжує навчання та навчається в Острозькому вищому професійному училищі по спеціальності повар і потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, оскільки її мати [PERSON] є інвалідом 2 групи, постійно хворіє і не має можливості надавати їй допомогу. Відповідач спроможний сплачувати їй аліменти у розмірі 1000 грн., оскільки побудував собі новий житловий будинок у с.Богдашів, купив легковий автомобіль, зернозбиральний комбайн та трактор, на яких заробляє гроші, працює у приватного підприємця водієм та слюсарем по ремонту автомобілів, отримує дохід від земельного паю та земельної ділянки. [PERSON] має нерегулярний, мінливий заробіток, розмір доходу якого їй не відомий, а тому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів. Відповідач позов не визнав та пояснив, що надавати допомогу дитині на навчання він не має можливості, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований та сплачує аліменти на неповнолітнього сина. Від оренди земельного паю він отримує 1000 грн. доходу в рік, а доходи від використання сільськогосподарської техніки у нього невеликі. Просить у задоволені позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та оцінивши подані сторонами докази у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як встановлено судом відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами та не заперечується сторонами. Згідно довідки №57 від 15 січня 2016 року [PERSON] навчається в Острозькому вищому професійному училищі на денній формі навчання з 01 вересня 2015 року по 18 січня 2017 року, знаходиться на неповному державному утриманні та з пояснень позивача отримує стипендію у розмірі 295 грн. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, проте надає послуги слюсаря з ремонту автомобілів по договорах цивільно-правового характеру, має зернозбиральний комбайн та колісний трактор, якими обробляє населенню земельні ділянки та збираю чи врожай заробляє додаткові кошти, отримує плату від належного йому земельного паю та одержує дохід у натурі від земельної ділянки, що ним не заперечується, а тому може надавити допомогу своєї повнолітній дитині на її навчання. Такі обставини матеріального стану відповідача, які не змінилися і на даний час, були встановлені і рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та збільшено розмір стягнутих з [PERSON] аліментів на утримання його дітей доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] до 600 грн. щомісячно на кожну дитину. А відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан його здоров'я та матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, отримує стипендію та знаходиться на неповному державному утриманні, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно працевлаштованим і має можливість виплачувати аліменти, розмір його доходів, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, щодо якої сплачує аліменти. З огляду на викладене, суд частково погоджується з доводами відповідача та вважає, що розмір стягнення з нього аліментів слід визначити у розмірі 300 грн. щомісячно. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст.200 СК України з урахуванням зазначених у ст.182 СК України обставин є законною, право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів закріплено ч.3 ст.199 СК України. Позов до суду пред'явлений 03 лютого 2016 року після досягнення позивачем повноліття, а тому аліменти відповідно до ст.ст.191, 201 СК України повинні стягуватися від дня пред'явлення позову. Таким чином, з урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. При постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в прибуток держави згідно положень ст.88 ЦПК України в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від їх сплати. На підставі наведеного та

Outcome: approved