Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - Позивач/АТ «Ощадбанк») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач/ [PERSON] ). про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.09.2018 року в сумі 46 971,24 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.09.2018 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування. Відповідно до укладеного договору клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях та встановлено розмір кредиту в сумі 40 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у встановленому договором розмірі. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у встановленому договором розмірі. Позивач вказує, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 27.03.2020 року становить 46 971,24 грн. та складається із загальної суми основної заборгованості у розмірі 39 974,93 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 5 711,46 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 759,22 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 165,39 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 226,60 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 133,64 грн. 13 серпня 2020 року через канцелярію суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2020 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання відкрито провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, заяв з процесуальних питань від відповідача, Копію ухвали суду від 08.10.2020 року та копію позовної заяви відповідачем отримано 17.06.2021 року, що підтверджується відміткою на зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2018 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладеного договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). За умовами п. 6.3. заяви про приєднання, сторонами погоджено встановлення кредитного ліміту у розмірі 40 000,00 грн. строком кредитування 60 місяців, максимальний розмір кредиту 250 000,00 грн. Зі змісту додатку № 1 до договору заяви визначено, що відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 38 % річних, за перевищення витратного ліміту процентра ставка визначена на рівні 60 %. Згідно п. 6.7. заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 % від суми заборгованості за Кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період (білінговий) період на дату сплати обов`язкового платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Також Клієнт має право в будь-який час без сплати Банку будь яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення Кредиту в порядку, визначеному Договором, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми Кредиту, Клієнт зобов`язаний надати Банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування Кредитом, та іншим сумам, які повинні бути сплачені за Кредитним договором в день такого дострокового погашення Кредиту. Відповідно до статей 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 40 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Зобов`язання, згідно статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно наданих позивачем доказів встановлено, що станом на 27.03.2020 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 46 971,24 грн., що складається із основної заборгованості у розмірі 39 974,93 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 5 711,46 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу 759,22 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 165,39 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 226,60 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 133,64 грн. Отже, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед [PERSON] стосовно надання кредитних коштів, а відповідач порушив порядок та строки виконання зобов`язань за кредитним договором та не повернув заборгованість за кредитом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування викладених обставин будь-яких доказів відповідачем суду не надано. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу між сторонами судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім в дохід держави судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що являвся мінімальним розміром на час звернення до суду позивача, як юридичної особи, з позовом майнового характеру.

Outcome: approved