Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

У лютому 2016р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Красноармійської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Посилалась на те, що 27 квітня 2015р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області, що належала [PERSON]Г, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №102714 від 22 листопада 2004р.. Вказану земельну ділянку чоловік заповів їй, що підтверджено заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області. 02.06.2015р. вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, надавши державний акт на право власності на земельну ділянку. Приватний нотаріус розяснила їй, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно надати витяг з Державного земельного кадастру. У відповідь на її заяву вона отримала повідомлення державного кадастрового реєстратора про те, що в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку за кадастровим номером 1413200000:11:053:0290. Постановою від 17 грудня 2015р. приватний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру на імя [PERSON]. 27 січня 2016р. за її заявою державним кадастровим реєстратором надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно з яким кадастровий номер земельної ділянки за адресою: вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області 1413200000:11:052:0290, площа земельної ділянки 0.1000га, власник [PERSON] та їй було пояснено, що в кадастровому номері під час реєстрації земельної ділянки та видачі Державного акту на земельну ділянку була допущена помилка, замість цифр 052 зазначено 053, яка після її звернення виправлена. Постановою приватного нотаріуса від 11 лютого 2016р. їй знову було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки кадастровий номер земельної ділянки, зазначений у витягу з Державного земельного кадастру не збігається із номером, зазначеним у Державному акті на право власності на земельну ділянку. Для виправлення помилки у Державному акті вона зверталась до Виконавчого комітету Красноармійської міської ради, у відповідь отримала спільне повідомлення виконкому та управління Держгеокадастру про неможливість внесення змін, оскільки з 01.01.2013р. державні акти про право власності на земельні ділянки не видаються. За життя її чоловік не отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», одним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є Державний акт, у якому допущена помилка, а другим документом є витяг із Державного земельного кадастру, у якому зазначеній правильний номер земельної ділянки, через зазначені обставини вона не може оформити своє право власності на спадщину після смерті чоловіка, яку прийняла. Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий номер 1413200000:11:052:0290, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 27 квітня 2015р.. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. У апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неправильну оцінку доказів, неправильне визначення правовідносин. Зокрема, зазначає, що суд невірно прийшов до висновку про те, що вона не зверталась до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі для виправлення помилки у витязі щодо присвоєння земельній ділянці кадастрового номера та що усунення такої помилки передбачено в інший позасудовий спосіб. Суд неправильно оцінив докази та помилково вважав, що помилка міститься у земельному кадастрі, фактично, відомості, внесені до Державного земельного кадастру, відповідають дійсності, а помилка допущена у Державному акті на право власності на землю і вона не може бути виправлена на підставі рішення суду, оскільки у даному випадку положення частини 5 статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» застосуванню не підлягають. Оскільки у неї відсутні умови для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вважає, що вона має бути визнано за нею в судовому порядку. В засіданні апеляційного суду [PERSON] підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні, відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних підстав. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що кадастровий номер земельної ділянки є невідємною частиною державного акта на право власності на земельну ділянку, позивачка не зверталась до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі з питання виправлення помилки у витязі щодо присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. Виправлення такої помилки можливе у інший позасудовий спосіб згідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012р. у тому числі шляхом звернення до державного земельного реєстратора із вимогою про складання в електронній чи паперовій формі протоколу про виправлення помилки в кадастровому номері, виправити помилку в кадастровому номері шляхом присвоєння земельній ділянці нового кадастрового номера, а в разі відмови в здійсненні вказаної дії, оскаржити її в порядку адміністративного судочинства. Тому вимоги про визнання права власності на земельну ділянку за іншим кадастровим номером, ніж вказаний в державному акті спадкодавця є передчасними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. З вказаним висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам діючого законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2015р. помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою м. Красноармійськ Донецької області, вул. Бабушкіна, 68а та на 1/2 частину будинку за вказаною адресою. Позивачка своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] на 1/2 частину будинку та господарських споруд за вказаною адресою, свідоцтво про право власності на ? частину цього будинку та господарських споруд як переживша дружина. У видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено, оскільки надані документи мають розбіжності, а саме: Державний акт на право власності на земельну ділянку має кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:11:053:0290, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку має номер земельної ділянки 1413200000:11:052:0290. Як вбачається із справи Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №102714 був виданий [PERSON] 22 листопада 2004р., ним посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га по вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на підставі рішення Красноармійської міської ради від 27.10.2014р. №4/17 -64, державний акт містить план меж земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:11:053:0290. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2016 р. [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га по вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на підставі рішення Красноармійської міської ради від 27.10.2014р. №4/17 - 64, документ, що посвідчує право власності державний акт від 22.11.2004р. ДН102714, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.11.2004р., кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:11:052:0290. Згідно з повідомленням про відмову [PERSON] у наданні відомостей з Державного земельного кадастру від 12 листопада 2015р. у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку за кадастровим номером 1413200000:11:053:0290. Отже, вбачається, що спірній земельній ділянці 22.11.2004р. був присвоєний кадастровий номер 1413200000:11:052:0290, при цьому у виданому у цей же день Державному акті на право власності на земельну ділянку був помилково зазначений кадастровий номер 1413200000:11:053:0290. Красноармійським міським головою 01.02.2016р. відмовлено у задоволенні заяви позивачки про виправлення помилки у Державному акті на право власності на земельну ділянку, оскільки з 01.01.2013р. державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються (замінені свідоцтвами на право власності на нерухоме майно, які видають органи Укрдержреєстру та нотаріуси), а отже і помилку в самому державному акті, який був виданий раніше, виправити неможливо. 24.06.2016р. позивачка звернулась із заявою до Управління Держгеокадастру у Красноармійському районі Донецької області про виправлення помилки у витязі із Державного земельного кадастру щодо зазначення кадастрового номеру земельної ділянки за адресою: м. Красноармійськ, вул. Бабушкіна, 68а. Листом від 17.06.2016р. позивачці відмовлено у задоволенні її заяви, оскільки у витязі НВ-1401840132016 від 27.01.2016р., який виданий згідно даних Державного земельного кадастру та індексній кадастровій карті України земельна ділянка має правильний кадастровий номер, на підтвердження чого надано зображення з кадастрової карти України. Помилка була допущена у державному акті під час його викреслення, тому вона міститься лише в правовстановлюючому документі на земельну ділянку в паперовому вигляді, а саме в Державному акті серії ДН№102714 від 22.11.20014р. за реєстраційним номером 05891, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ (Красноармійськ), вул. Гончара (колишня Бабушкіна) 68-а. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року № 3613-VI кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Згідно з п. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 105112 відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], що помер 27 квітня 2015р., належала на праві власності земельна ділянка площею 0,1000 га по вул. Бабушкіна, 68а у м. Красноармійську Донецької області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на підставі рішення Красноармійської міської ради від 27.10.2014р. №4/17 64, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2016 р. та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №102714. При цьому у Державному акті допущено помилку щодо зазначення кадастрового номера, відмінність у одній цифрі 053 замість правильного написання 052, можливість виправити помилку у державному акті відсутня через припинення видачі державних актів, а виправлення кадастрового номера ділянки у Державному земельному кадастрі неможливе, оскільки у ньому помилки не допущено. Відомості про земельну ділянку з номером 1413200000:11:053:0290 у Державному земельному кадастрі відсутні. Отже, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку в нотаріальній конторі через наявність помилки у державному акті, виправити яку неможливо через припинення видачі державних актів. Право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» [PERSON] не зареєстрував. Тому висновок суду про передчасність позову та можливість захистити свої права у інший спосіб не відповідає фактичним обставинам. Копією свідоцтва про укладення шлюбу IOЛ № 409496, виданого 08 червня 1985р. Світловодським міським відділом ЗАГС Кіровоградської області підтверджено, що позивачка є дружиною [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть серії I НО №906271, виданого 27 квітня 2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції підтверджено, що [PERSON] помер 27 квітня 2015р.. Згідно із заповітом, посвідченим у м. Красноармійську Донецької області 20 квітня 2015 р. приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] [PERSON] заповів належний йому житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вулиця Бабушкіна 68а [PERSON]. Згідно із частинами 1,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу [PERSON] 11 грудня 2015р. підтверджено, що позивачка своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини та успадкувала ? частину будинку після смерті [PERSON]. З врахуванням викладеного апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення скасувати, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення. Ухвалою судді апеляційного суду від 18 травня 2016р. позивачці було відстрочено сплату судового збору в розмірі 1 588,13 грн. до ухвалення судового рішення у справі. Оскільки апеляційна скарга задоволена, на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір у вказаній сумі з відповідача на користь держави.

Outcome: approved