Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 12 січня 2020 року в розмірі 22\~149,17 грн., з яких: 20\~500 основний борг та 1649,17 грн. проценти за користування позикою. Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2021 року задоволено позов [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12 січня 2020 року в розмірі 22 149 грн. 17 коп., з яких: 20\~500 грн. основний борг та 1649,17 грн. проценти за користування позикою, а також 908 грн. сплаченого судового збору. 17 травня 2021 року позивач подав до суду заяву про розподіл судових витрат, до якої зокрема додав докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката Заява мотивована тим, що у позовній заяві ним зазначено про попередній (орієнтованим) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомог, які він очікує понести у даній справі у розмірі 5000грн. Протягом п`яти дні після ухвалення 12 травня 2021 року судом рішення у даній справі по суті, він надає документи, що підтверджують фактичні витрати на надання йому правової допомоги, а саме договір від 10.02.2021 року, додаткова угода №1 до договору та акт за №10 від 14.05.2021 року приймання-передачі наданих послуг. Остаточна сума витрат на правову допомогу у даній справі складає 4729,50грн., детальний опис наданих послуг наведено у акті приймання передачі наданих послуг. Посилаючись на наведене, просив здійснити розподіл витрат позивача на професійну правову допомогу на підставі наявних у справи доказів. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи 27 травня 2021 року без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В силу вимог ст. 270 ЦПК, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Згідно з вимогами\~статті 265 ЦПК України\~рішення суду, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. Відповідно до положень\~статті 270 ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~зокрема,\~якщо судом\~не вирішено\~питання про\~судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Розглянувши заяву та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява\~\~підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право\~ в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з\~вимогами ст.\~ 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства\~ є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої\~статті 2 ЦПК України). Відповідно до\~\~вимог ст.\~ 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,\~ а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною першою\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може,\~\~за клопотанням іншої сторони,\~зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів\~\~\~у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення\~\~\~\~з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Встановлено, що у позові позивач зазначив про те, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомог, які він очікує понести у даній справі становить 5000грн 12 травня 2021 року судом постановлено у даній справі рішення, в резолютивній частині якого відсутнє вирішення питання щодо розподілу судових витрат 17 травня 2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення, позивач подав до суду заяву про розподіл судових витрат та долучив докази на їх підтвердження. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу [PERSON] подав суду: -договір про надання правової допомоги за №21/13 від 10 лютого 2021 року між адвокатським об`єднанням «Люрц» та [PERSON] , у якому обумовлено надання правової допомоги; - додаткову угоду №1 до договору за №21/13 від 10.02.2021 року, в якій сторони визначити порядок оплати наданих юридичних послуг у спорі про стягнення з [PERSON] заборгованості, у розмірі 5000грн та строк їх оплати протягом 35-ти днів з дня винесення рішення судом першої інстанції; - акт приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2021 року, підписаний АО «Люрц» та позивачем, згідно якого АО «Люрц» надало, а [PERSON] прийняв надані послуги, а саме зібрання документів та їх аналіз, підготовка позовної заяви та участь у судових засіданнях на загальну суму 4729,50грн.; - ордер на надання позивачу правничої правової допомоги адвокатом Коцай Г.П. серії ВС № 1070572, який виданий адвокатським об`єднанням «Люрц», а також документи, що посвідчують право адвоката на зайняття адвокатською діяльністю (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю). Відповідно до вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити\~\~ з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між АО «Люрц» та [PERSON] підтверджується договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2021 року № 21/13, додатковою угодою №1 до договору, актом приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2021 року, в яких визначена попередня вартість послуг адвоката 5000грн. та остаточна згідно наданих послуг у розмір 4729,50грн. Відповідач в судове засідання не з`явився та клопотання про зменшення\~витрат на оплату правничої допомоги адвокатові не заявляв (частина п`ята статті\~137 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги у розмірі 4729,50 грн. під час розгляду у суді даної справи, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в повному розмірі, оскільки рішення ухвалено на користь позивача. Тобто, спір вирішено на користь [PERSON] , що дає підстави для компенсації понесених ним під час розгляду справи витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача. Оскільки під час прийняття судом рішення у даній справі 12 травня 2021 року не було вирішено питання про судові витрати, то заява [PERSON] про розподіл судових витрат, зокрема щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є обґрунтованою та є підстави для прийняття додаткового рішення, відповідно до положень\~статті 270 ЦПК України. Оскільки позивач згідно з положеннями\~статті 81 ЦПК України\~довів надання йому адвокатом зазначених послуг у відповідній сумі, суд дійшов висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду не має правових підстав за власною ініціативою зменшувати заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені. Вказана позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року\~\~у справі № 922/445/19.

Outcome: approved