Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Черкаській області звернулось до суду даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що із 01.04.2001р. позивач здійснював виплату відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві гр.[PERSON]. Страхові виплати були призначені [PERSON] довічно і щомісячні нарахування проводились автоматично. 11.02.2014р. [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про його смерть від 11.02.2014р. №3, складеним Попівською сільською радою Смілянського району Черкаської області. Родичі [PERSON] не повідомили позивача про його смерть, тому виплати не були припинені. Про смерть [PERSON] позивачу стало відомо лише в квітні 2014р., тому 20.04.2014р. Смілянським відділенням Фонду було прийнято постанову про зняття з обліку [PERSON] з 11.02.2014р. у звязку із смертю останнього. Позивачу стало відомо, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON], якому 05.12.2014р. позивачем було направлено рекомендованого листа з проханням повернути надлишково сплачені кошти в сумі 1318,78грн. Згідно даних Укрпошти, відповідач відмовився від отримання вказаного листа і на даний час надлишково виплачені кошти є неповернутими. Позивач вказує, що відповідач [PERSON], як спадкоємець [PERSON], зобовязаний повернути позивачу надлишково виплачені кошти (виплату відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві) в сумі 1318,78грн. Позивач обґрунтовує свої доводи ст.ст.1218, 1219, 1282, 397, 399 ЦК України, ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещесного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». В судове засідання позивач не зявився, однак від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без участі позивача, при цьому позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та письмове заперечення, у якому заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача. Зазначив, що він дійсно є спадкоємцем за заповітом усього рухомого і нерухомого майна [PERSON], який помер 11.02.2014р. та звернувся до Смілянської державної нотконтори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що перераховані позивачем кошти не входять до складу спадщини, оскільки вказані кошти надійшли на банківський рахунок спадкодавця після його смерті, що не дає права спадкоємцям на ці кошти. Вказує, що звернення із заявою про прийняття спадщини не дає спадкоємцю автоматичного права на одержання спадкового майна. Одержання належних спадкодавцеві грошових коштів здійснюється на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] не звертався до нотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки до складу спадщини входить земельна ділянка і для її оформлення необхідні значні кошти. Свої заперечення обґрунтував ст.ст.1218, 1227, 1296, 1298 ЦК України. Просив відмовити в задоволенні позову. Враховуючи наявні у справі докази та заперечення відповідача, суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних у справі доказів та не вбачає необхідності витребовувати докази, про що заявляв письмове клопотання позивач. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що із 01.04.2001р. позивач здійснював виплату відшкодування втраченого заробітку внаслідок нещасного випадку на виробництві гр.[PERSON]. Страхові виплати були призначені [PERSON] довічно і щомісячні нарахування проводились автоматично. 11.02.2014р. [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про його смерть від 11.02.2014р. №3, складеним Попівською сільською радою Смілянського району Черкаської області. Про смерть [PERSON] позивачу стало відомо лише в квітні 2014р., тому 20.04.2014р. Смілянським відділенням Фонду було прийнято постанову про зняття з обліку [PERSON] з 11.02.2014р. у звязку із смертю останнього. Однак, за період з 11.02.2014р. по 20.04.2014р. позивачем було надлишково та фактично безпідставно виплачено кошти на банківський рахунок [PERSON] в сумі 1318,78грн., що підтверджується розрахунком переплати щомісячної страхової виплати [PERSON] Вказані кошти, що надійшли на банківський рахунок [PERSON], останній фактично не одержав, оскільки помер 11.02.2014р. Судом встановлено, що спадкоємцем усього рухомого і нерухомого майна померлого [PERSON] є [PERSON] за заповітом. [PERSON] звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину поки-що не отримав. Дана обставина визнається відповідачем згідно заперечення останнього. 05.12.2014р. позивачем було направлено відповідачу рекомендованого листа з проханням повернути надлишково сплачені кошти в сумі 1318,78грн. Згідно даних Укрпошти, відповідач відмовився від отримання вказаного листа і на даний час надлишково виплачені кошти в сумі 1318,78грн. є неповернутими. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Згідно п. 1.24 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Згідно ст.30 вказаного Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. При цьому момент переходу права власності на кошти до отримувача визначається датою валютування (п.1.3 ч.1 ст.1 Закону). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Згідно ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно п.27 Постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обовязком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обовязку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Враховуючи положення вказаного законодавства та вказану Постанову Пленуму ВСУ, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо того, що він, як спадкоємець, не має права на отримання спірних коштів, які знаходяться на банківському рахунку померлого [PERSON] Доводи відповідача про те, що він поки-що не оформив свідоцтво про право на спадщину, не є підставою для звільнення спадкоємця від обовязку задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідач у встановленому законом порядку не заявляв про відмову від спадщини. Враховуючи вказані обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, тому підлягають до задоволення. З відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь держави, що складаються із 243,60грн. судового збору, від сплати якого звільнений позивач. На підставі ст.ст.1218, 1219, 1227, 1282 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved