Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 листопада 2020 року вищевказана позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст. 175ЦПК України, а позивачці було надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків. 12 листопада 2020 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків з уточненим позовом до [PERSON] , ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення страхового відшкодування в якому позивачка зазначала, що 13 березня 2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Южноукраїнську на перехресті вул. Паркової та об`їзної дороги, біля Ташлицького водосховища, водій автомобіля «МАН 26464», реєстр. номер [NUMBER] [PERSON] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, за правильністю розміщення та кріплення вантажу, під час руху не проконтролював вантаж, щоб запобігти його падінню, чим створив перешкоду для руху, що призвело до наїзду на перешкоду автомобілем «MAZDA», реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказаний транспортний засіб зазнав значних механічних пошкоджень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , як власнику автомобіля «MAZDA», реєстр. номер [NUMBER] , була завдана матеріальна шкода у вигляді необхідних витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу в розмірі 87 894,84 грн. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як володільця автомобіля «МАН 26464», реєстр. номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Позивачка звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте страховик здійснив часткову страхову виплату в розмірі 36 290,28 грн. Також не відшкодував залишок шкоди й [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на свою користь залишок страхового відшкодування у розмірі 50 604,56 грн. та з [PERSON] - 1 000 грн. в порядку відшкодування залишку шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (франшизи). В судовому засіданні, яке проводилося без участі позивачки [PERSON] , її представник [PERSON] позовні вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта» підтримала в повному обсязі, від вимог до [PERSON] відмовилася у зв`язку з добровільним відшкодуванням відповідачем матеріальної шкоди (відмова підтримана письмово позивачкою [PERSON] ). Внаслідок цього ухвалою суду від 22 квітня 2021 року провадження у справі в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди було закрито. Цією ж ухвалою з [PERSON] на користь позивачки стягнуто частину судових витрат. Представник відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» Костенко С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказуючи на недоведеність стороною позивачки розміру понесених витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Суд вважав можливим провести розгляд прави без особистої участі позивачки [PERSON] , оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей, необхідних для вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] , представника відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» Костенка С.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 13 березня 2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Южноукраїнську на перехресті вул. Паркової та об`їзної дороги, біля Ташлицького водосховища, водій автомобіля «МАН 26464», реєстр. номер [NUMBER] [PERSON] був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, за правильністю розміщення та кріплення вантажу, під час руху не проконтролював вантаж, щоб запобігти його падінню, чим створив перешкоду для руху, що призвело до наїзду на перешкоду автомобілем «MAZDA», реєстр. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого вказаний транспортний засіб зазнав значних механічних пошкоджень. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 липня 2020 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як володільця автомобіля «МАН 26464», реєстр. номер [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу №АО/5619714 від 04 червня 2019 року з лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в 100 000 грн. та з встановленою франшизою в 1 000 грн. За загальним правилом, передбаченим ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (до яких належить діяльність з використання транспортних засобів) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу, як джерела підвищеної небезпеки застрахована, при настанні з його вини страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, зокрема шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу потерпілого (витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством). Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» N 4 від 01 березня 2013 року при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи належний позивачці автомобіль «MAZDA», реєстр. номер [NUMBER] відновлений. Згідно висновку за звітом про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП №86-20 від 25 березня 2020 року (а.с. 15-18) вартість відновлювального ремонту належного позивачці пошкодженого автомобіля (без врахування технічного зносу замінюваних деталей) складає 186 788,91 грн., а вартість матеріальної шкоди, завданої [PERSON] (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з врахуванням технічного зносу замінюваних деталей) складає 87 894,84 грн. Необхідність проведення та обсяг ремонтних робіт також підтверджується протоколом огляду транспортного засобу, фототаблицею пошкоджень та ремонтною калькуляцією (а.с. 19-22), а також електронними доказами - фотокартками (а.с 29). Вказаний висновок узгоджується з наданим стороною позивачки актом виконаних робіт №18 від 27 січня 2021 року (а.с. 71), згідно якого повна вартість відновлювальних робіт з ремонту автомобіля «MAZDA», реєстр. номер [NUMBER] з врахуванням використання замінюваних деталей, що були у використанні (що мають фізичний знос), становила 91 679 грн. Вказана вартість в судовому засіданні в передбаченому законом порядку не оспорена та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами. Зокрема, представником ПАТ «НАСК «Оранта» в судовому засіданні на спростування вимог позивачки надано розрахунок страхового відшкодування від 12 серпня 2020 року про те, що розмір матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінюються) становить 37 290,28 грн., а сума страхового відшкодування (за вирахуванням франшизи) становить 36 290,28 грн. (а.с. 11). Проте вказаний документ містить лише загальну інформацію та не містить необхідної деталізації та розрахунків. В той же час, згідно п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved