Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

У лютому 2021 року представник позивача [PERSON] , адвокат Ратушна Р.П., звернулась з позовом до суду до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі - ТОВ «ФКУА») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (далі - приватний нотаріус Гуревічов О.М.), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Степанович (далі - приватний виконавець Оніщенко Д.С.). Позовна заява мотивована тим, що 06 листопада 2020 року приватним виконавцем Оніщенко Д.С. було відкрито виконавче провадження № 63520558 з примусового виконання виконавчого напису № 5083 від 21 січня 2020 року. Вказаний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. за заявою ТОВ «ФКУА», як правонаступника ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 20468,07 грн. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом вважаючи, що він був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. На думку позивача оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, також позивач не отримував письмового повідомлення про наявність заборгованості та про вчинення виконавчого напису ніким не повідомлявся. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 січня 2020 року приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі № 5083, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 20468,07 грн.; стягнути з ТОВ «ФКУА» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 1362,00 грн. 12 лютого 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року судом вжито заходи забезпечення позову, а саме зупинено стягнення за виконавчим написом, який був виданий 24 січня 2020 року приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., яким пропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 20468,07 грн., що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Оніщенко Д.С., реєстраційний номер виконавчого провадження 63520558, виконавче провадження відкрито 06.11.2020. Ухвалою суду від 19.03.2021 витребувано з Київського державного нотаріального архіву матеріали нотаріальної справи вчинення приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. виконавчого напису №5083 від 24.01.2020. 07 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про визнання позовних вимог, не заперечували проти визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., зареєстрованого за №5083 таким, що не підлягає виконанню, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 454,00 грн. 07 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участі судді, яке було розглянуто 16 квітня 2021 року у підготовчому засіданні та відмовлено у задоволенні клопотання. Відповідна ухвала судді занесена до протоколу судового засідання. 01 червня 2021 року на адресу суду повторно надійшла заява представника відповідача про визнання позовних вимог, не заперечували проти визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Гуревічовим О.М., зареєстрованого за №5083 таким, що не підлягає виконанню, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 454,00 грн. Представник позивача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. В подальшому 14.06.2021 у підготовче засідання надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, та ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, подав заяву про визнання позову. Треті особи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, пояснень щодо позову не надавали. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2014 року [PERSON] підписала Договір № 008-26513-280514 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. За умовами Договору [PERSON] відкривається ПАТ «Дельта Банк» картковий рахунок в Українській гривні з встановленням кредитної лінії в сумі 30 000 грн., а на день укладення Договору встановлює ліміт в сумі 15647,23 грн. строком на 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених Сторонами у цьому Договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. (а.с.78). Відповідно до повідомлення про відступлення права грошової вимоги №77793 від 23.01.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за Кредитним договором №008-26513-280514 від 28.05.2014 на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09 лютого 2018 року, що був укладений з ПАТ «Дельта Банк», котрий являється Первинним Кредитором. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за Кредитним договором №008-26513-280514 від 28.05.2014 на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року, що був укладений з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.83). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20 січня 2020 року первісний кредитор відступає Новому Кредитору Право Вимоги заборгованостей до боржників - Позичальників на умовах передбачених Договору відступлення прав вимоги від 20.01.2020, згідно наступного реєстру боржників, зокрема [PERSON] , Кредитний договір № 008-26513-280514 від 28.05.2014 у сумі 20318,07 грн. (а.с.85). 23 січня 2020 року ТОВ «ФКУА» звернулося до приватного нотаріуса Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису , у якій зазначено, що згідно умов кредитного договору № 008-26513-280514 від 28.05.2014 укладеного між ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого у кредитному зобов`язанні є ТОВ «ФКУА» та [PERSON] , боржник має заборгованість у розмірі 20318,07 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту в розмірі 14919,74 грн., заборгованості за процентами та комісіями в розмірі 5398,33 грн. До вказаної заяви ТОВ «ФКУА» додано: кредитний договір № 008-26513-280514 від 28.05.2014, виписку за Кредитним договором №008-26513-280514 від 28.05.2014 за період з 08.02.2018 по 23.01.2020 (а.с. 82) З наданої ТОВ «ФКУА» виписки з за Кредитним договором № 008-26513-280514 від 28.05.2014 вбачається, що [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14919,74 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією у сумі 5398,33 грн. (а.с.84). 24 січня 2020 року приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 5083, згідно якого запропоновано звернути стягнення з громадянки [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 008-26513-280514 від 28.05.2014 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.02.2018 по 23.01.2020 сума заборгованості складає 20468,07 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14919,74 грн., заборгованість за процентами та комісіями в розмірі 5398,33 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувача в розмірі 150,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. (а.с. 76) 20 жовтня 2020 року представник ТОВ «ФКУА» звернувся до приватного виконавця Оніщенко Д.С. із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 5083 виданого 24.01.2020 приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. (а.с. 10) Постановою приватного виконавця Оніщенко Д.С. 06 листопада 2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 63520558 на підставі виконавчого напису № 5083 виданого 24.01.2020 приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФКУА» заборгованості в розмірі 20468,07 грн. (а.с. 9) Постановою приватного виконавця Оніщенко Д.С. 13.01.2021 у виконавчому провадженні ВП № 63520558 було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує у Криворізькому професійному будівельному ліцеї. (а.с. 12) Суд, встановив, що між сторонами склалися кредитні правовідносини, оскільки вони виникли з кредитного зобов`язання та пов`язані з вчиненням виконавчого напису. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведені висновки щодо порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Як встановлено судом, ТОВ «ФКУА» надало до приватному нотаріусу Гуревічову О.М. для вчинення виконавчого напису наступні підтверджуючи безспірність вимоги документи, а саме: Договір № 008-26513-280514 від 28.05.2014; виписку за Кредитним договором із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; Витяг з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1від 20.01.2020; Витяг з Додатку №1 до Листа №ФК/67 від 20.01.2020, копії яких Київським державним нотаріальним архівом надані до суду. Судом встановлено, що ТОВ «ФКУА» було надано приватному нотаріусу Гуревічову О.М. витяг з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1від 20.01.2020 без відповідних Договорів про відступлення прав вимоги. Зазначені обставини вказують на те, що приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. не було перевірено безспірність заборгованості, оскільки ним не встановлено чи дійсно до ТОВ «ФКУА» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] . Ненадання приватному нотаріусу Гуревічову О.М. документів на підтвердження переходу права вимоги ТОВ «ФКУА» до боржника [PERSON] за кредитним договором № 008-26513-280514 від 28.05.2014, вказує на недотримання нотаріусом обов`язку з перевірки безспірності права вимоги заявника ТОВ «ФКУА». За таких обставин суд вважає, що надані приватному нотаріусу Гуревічову О.М. заявником ТОВ «ФКУА» документи про безспірність заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 008-26513-280514 від 28.05.2014 об`єктивно виключали можливість вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Також, враховуючи, що позов визнаний відповідачем у підготовчому судовому засіданні, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні згідно зі ст. 200 ЦПК, а також задовольнити позовні вимоги відповідно до ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved