Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] 2008 року народження та [PERSON] 2009 року народження у розмірі 54316 грн. та пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів в сумі 19035 грн. 20 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2012 року, яке звернуто до примусового виконання, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання їх дітей у розмірі 455 грн. на кожну дитину Відповідач аліменти на дитину не сплачує, внаслідок чого станом на 22 лютого 2018 року допустив заборгованість у розмірі 54316 грн. Указана заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він був спроможний їх сплачувати вчасно, а тому з нього підлягає стягненню пеня у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує частково лише в частині стягнення з відповідача пені та просить розглянути справу без її участі. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2012 року, що набрало законної сили, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], яка 11 червня 2014 року змінила своє прізвище «[PERSON]», стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 455 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 02 квітня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження та боржник [PERSON] зобов'язаний був сплачувати присуджену рішенням суду суму щомісячних аліментів до кінця місяця, у якому підлягала сплата аліментів, що не заперечується сторонами. Згідно положень ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З роз'яснень, які містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Згідно довідки-розрахунку відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області №4086 заборгованість [PERSON] по аліментах за виконавчим листом №1708/973 від 07 червня 2012 року за період з квітня 2012 року по грудень 2017 року становить 52496 грн. Указана вище заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а тому є підстави для нарахування пені. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України 01 липня 2015 року при розгляді справи за №6-94цс15. Застосовуючи вказаний механізм розрахунку пені у даній справі позивач виходив із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів, загальний розмір якої за період з квітня 2012 року по січень 2018 року становить 19035,20 грн. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1,2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача у доход держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved