Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивував тим, що Органом опіки та піклування розглянуто матеріали про позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зловживають спиртними напоями, ніде не працюють, часто залишають дитину без нагляду. Спеціалісти служби у справах дітей та сім`ї, органу опіки та піклування Томашівської сільської ради неодноразово відвідували родину [PERSON] за місцем їх проживання, але часто двері будинку ніхто не відчиняв. Окрім того, з матір`ю дитини неодноразово проводилися профілактичні бесіди, однак мати не реагувала на зауваження, не виконувала рекомендації та поради спеціалістів служби. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. Більш того, позивач зазначив, що 14 січня 2020 року медсестрою Дідівщинської МАЗПСМ було повідомлено до сільської ради проте, що [PERSON] , 2014 року народження та його батько [PERSON] спали на обочині дороги в с. Дідівщина. До приїзду працівників сільської ради мешканець с. Дідівщина відвіз дитину додому до матері, так як дитини була переохолоджена. За місцем проживання сім`ї [PERSON] було виявлено, що у вказаному будинку надзвичайно брудно, туалет влаштований прямо в кімнатах, їжа відсутня, будинок не опалюється, обігрівається електрообігрівачем лише одна кімната, відсутні умови для проживання дитини. Дитина в занедбаному стані, брудна, голодна. Дитячий дошкільний заклад [PERSON] не відвідує, тому що батьки відмовитися водити дитину до дитсадка. 27 січня 2020 року на засіданні Органу опіки та піклування Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області розглядалося питання неналежного виконання батьківських обов`язків гр. [PERSON] та гр. [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] та прийнято рішення, що позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] стосовно їх малолітнього сина є доцільним та таким, що відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 27 травня 2020 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області до участі у розгляді даної справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Службу у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області. 17 червня 2020 року через канцелярію суду начальником Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА - Степенко О . Р. , було подано письмові пояснення, в яких остання зазначила, [INFO] малолітнього [PERSON] , [INFO] було доставлено в педіатричне відділення Фастівської ЦРЛ, а 27 січня 2020 року наказом Служби у справах дітей та сім`ї тимчасово влаштовано на проживання і утримання до [PERSON] . Починаючи з 14 січня 2020 року по даний час ні батьки, ні родичі не відвідували хлопчина, ні усно, ні письмово не цікавилися його долею і способом життя. Більш того, зазначила, що хлопчика вже вдруге вилучено із сім`ї. Працівниками служби неодноразово проводилися профілактичні бесіди з батьками дитини та відповідна робота по подоланню складних життєвих обставин, проте батьки не хочуть змінювати свій спосіб життя та продовжують нехтувати своїми батьківськими обов`язками. Тому, служба у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА вважає за доцільне підтримати даний позов. Протокольною ухвалою суду від 17 червня 2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні проти позову заперечували. Суду пояснили, дитина мала все необхідне, вони забезпечували та виховували на належному рівні. Окрім того, зазначили, що на даний час спиртними напоями не зловживають, стали на шлях виправлення, вступили до релігійної громади. Більш того, зазначили, що дитині буде краще із батьками, ніж у чужих людей. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на свої письмові пояснення наявні в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2013 року та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 16 вересня 2013 року та Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим повторно 17 січня 2020 року (а.с. 9, 13). 14 січня 2020 року, комісією у складі в.о. Дідівщинського старости [PERSON] , діловода Томашівської сільської [PERSON], лікаря Томашівської МАЗПСМ [PERSON], було складено Акт про виявлення малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із даного Акту, малолітній [PERSON] , разом із своїм батьком [PERSON] спав на обочині дороги по вулиці Ломоносова в с. Дідівщина, після виявлення дитини громадянин села Дідівщина відвіз дитину до матері, оскільки дитина була легко одягнута та переохолоджена. За місцем проживання сім`ї [PERSON] , по [ADDRESS] у присутності працівників поліції, ювенальної превенції, начальника служби у справах сім`ї та дітей Фастівської РДА, представників сільської ради було виявлено, що у вказаному будинку надзвичайно брудно, туалет влаштований прямо в кімнатах, їжа відсутня, будинок не опалюється, обігрівається електрообігрівачем лише одна кімната, відсутні умови для проживання малолітньої дитини. Мати не могла пояснити наявну антисанітарію, поводилася агресивно, виганяла працівників поліції та нецензурно лаялася. Дитина в занедбаному стані, брудна, голодна, переохолоджена (а.с. 10). Після вказаної обставини, 27 січня 2020 року наказом № 21 Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано на тимчасове проживання та виховання до [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] . (а.с. 67). Того ж дня виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області прийнято Рішення № 02/02 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.21-24). Так, згідно Довідок-Характеристик наданих Виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області за № 47 та № 48 від 16 січня 2020 року, гр. [PERSON] та [PERSON] проживають у будинку [ADDRESS] , який залишився у спадок [PERSON]. [PERSON] ніде не працює, живе за рахунок коштів, які отримує на малолітнього сина по виповненню йому шести років, зловживає алкогольними напоями, безвідповідальна по відношенню до своїх дітей, не займається доглядом та вихованням сина [PERSON] , в будинку майже завжди безлад. Неодноразово обіцяла привести будинок у належний санітарний стан, влаштуватися на роботу та дитину влаштувати до дитячого садка, однак на шлях виправлення по виконанню батьківських обов`язків, після неодноразових попереджень, остання нестала. [PERSON] , офіційно не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, постійно зловживає алкоголем, не дбає про догляд та виховання малолітнього сина, веде асоціальний спосіб життя. (а.с. 18, 19). Окрім того, судом встановлено та підтверджено Постановами Фастівського міськрайонного суду Київської області від: 08 травня 2018 року у справі № 3/381/524/18, 20 листопада 2018 року у справі № 3/381/1804/18, 17 лютого 2020 року у справі № 3/381/292/20, 28 квітня 2020 року у справі № 3/381/559/20, 05 травня 2020 року у справі № 3/381/510/20, що [PERSON] , [INFO] притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 173, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 184 КУпАП, а [PERSON] , [INFO] - за ст. 173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 135-144) Більш того, судом під час розгляду справи встановлено, що 18 травня 2018 року о 17 год. 30 хв. працівниками поліції було вилучено [PERSON] , 2014 року народження, та направлено до Фастівської ЦРЛ. У зв`язку із вказаним фактом, працівниками служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА у батьків малолітнього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було відібрано пояснення, проведено профілактичні бесіди та здійснено обстеження житлово-побутових умов. Як встановлено судом та не заперечувалося в судовому засіданні стороною відповідача, малолітнього [PERSON] , вже в друге вилучено від батьків. Так, 24 травня 2018 року наказом № 38 Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано на тимчасове проживання та виховання до [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] (а.с.107). Між тим, зважаючи на певні дії, які зроблені [PERSON] та [PERSON] на шляху виправлення (покращення житлово-побутових умов) та виконання батьківських обов`язків Рішенням Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області № 01-05 від 29 травня 2018 року, малолітнього [PERSON] , 11 червня 2014 року було повернуто у родину (а.с. 110). Згодом, 27 червня 2018 року наказом Начальника Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА Київської області № 50 малолітнього [PERSON] було поставлено на профілактичний облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 113). Окрім того, після повернення малолітнього [PERSON] батькам, службою у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА, з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] неодноразово проводилися бесіди та проводилося обстеження житлового-побутових умов. Однак, вказані бесіди та неодноразові відвідування родини [PERSON], спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї ніяких позитивних результатів не надали. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», де суд зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , тривалий час свідомо не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до внутрішнього світу сина. Більш того, за час перебування малолітнього [PERSON] в сім`ї [PERSON] , жодного разу його не відвідали, ні усно, ні письмову не цікавилися долею дитини, його здоров`ям та життям, матеріальної допомоги не надавали, жодних спроб поліпшити умови свого проживання та повернути сина в сім`ю не здійснювали. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., з кожного.

Outcome: approved