Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

У лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили винести рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 2 в будинку № 1а по вулиці Майська в місті Павлоград Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивачі вказали на те, що на праві спільної приватної власності їм належить квартира [ADDRESS]. Станом на сьогоднішній день в ній зареєстровані вони та [PERSON] і її донька [PERSON] Віталіїна. Однак відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі з 2008 року і не є співвласниками квартири, крім того їхніх особистих речей у квартирі немає. Також [PERSON] не приймає ніякої участі в утриманні квартири та не сплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON] ухиляються від зняття з реєстрації добровільно, у звязку з чим вони вимушені звернутися до суду. Позивачі у судове засідання не зявилися, однак від них, кожного окремо, надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, якими вони просять розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності у звязку з тим, що вона разом з дочкою проживає на території РФ та не має можливості приїхати. Крім того у заяві вона зазначила, що наміру повертатися до України не має, житлом вона та її дитина забезпечені. Однак, у звязку з тим, що вона працює не має можливості приїхати до м. Павлоград та знятися з реєстрації добровільно, тому позовні вимоги вона визнає у повному обсязі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не зявилася, однак він неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та при винесені рішення покладається на розсуд суду. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 14 лютого 1994 року (арк.с.6). Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 15 лютого 2017 року за вищезазначеною адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (арк.с.7). На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з акту від 15 лютого 2017 року складеного паспортистами дільниці № 1 КП «ПЖС» (арк.с.8), [PERSON], [INFO] та [PERSON] Віталіїна, [INFO] зареєстровані, але не мешкають за адресою: [ADDRESS], з 2008 року та по теперішній час. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином судом встановлено, що відповідачка та її донька не проживають за місцем своєї реєстрації без поважних причин понад один рік, тому слід визнати їх такими, що втратили право користування квартирою № 2 в будинку № 1а по вулиці Майська в місті Павлоград Дніпропетровської області. Питання та підстави для зняття з реєстрації визначені ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на жиле приміщення, або право користування жилим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є саме по собі достатньою правовою підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачів повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 640 грн., понесені позивачами при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанціями (арк.с.1,2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved