Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

У лютому місяці 2016 року позивач звернулась із заявою в суд, в якій вказала, що з відповідачем вони перебували у шлюбі з 08 травня 2014 року. Від цього шлюбу у них народилась донька Уляна, [INFO], яка проживає та утримується нею, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати аліменти в її користь в розмірі 1\~500 грн. з відповідача на утримання дитини. Окрім того просить стягувати аліменти і на її утримання у зв'язку із доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1 500 грн. щомісяця із заробітку відповідача. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати такий розмір аліментів, позаяк має достатній дохід. Просить задоволити позов. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та просить його задовольнити. Вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу у заявленому розмірі, оскільки хоча офіційно не працює, однак відпочиває за кордоном, користується транспортними засобами іноземного виробництва, інших утриманців не має. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов в частині стягнення аліментів на дитину визнав частково в розмірі 700 грн. щомісяця, але проти задоволення позову про стягнення коштів на утримання дружини заперечує. Суду пояснив, що офіційно не працює, інвалідності не має, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони перебували у шлюбі з 26 квітня 2014 року, який за рішенням Хмельницького міськрайонного суду розірвали. Від шлюбу вони мають доньку Уляну, [INFO], батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є відповідач. Неповнолітня дитина утримується матір'ю, що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори № 6. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надавав у добровільному порядку періодично в розмірі по 400 грн. та 1000 грн. Тому відповідно до вимог статей 180,182 Сімейного кодексу України зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини. За\~\~змістом\~\~ст.ст.\~182,\~184 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей. Відповідач офіційно не працює, хоча працездатний, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Тому з наведених підстав підлягає до задоволення вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 800 грн. із доходу відповідача. Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку донькою Уляною до виповнення трирічного віку дитини. Цих обставин сторони не заперечують. Відповідач не заперечує, що позивач має право від нього на утримання дружини, оскільки вона не працює та доглядає дитину, однак посилається на те, що він не в в змозі надавати таке утримання. Однією із умов закону стосовно надання права на утримання дружини є змога чоловіка таку матеріальну допомогу надавати. Щодо заявлених в частині стягнення аліментів на утримання дружини, то в даному випадку суд виходить з вимог статті 84 СК України\~(право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини). При цьому, згідно положень ч. 4 цієї статті таке право має жінка за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2\~ст. 91 СК України\~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст.\~84\~та ст. ст.\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Виходячи із досліджених та доведених судом доказів позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того, що хоча й відповідач офіційно не працює, утримує себе Тому, суд виходить з засад розумності та справедливості та вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 300 грн. до виповнення трирічного віку дитини та не вбачає підстав для відмови у позові в цій частині, позаяк позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення нею трирічного віку, іншої допомоги не має, хоча відповідач й не працює, однак користується транспортний засіб, котрий потребує щоденного обслуговування. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial