Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

У лютому 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 квітня 2013 року між року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати суму фінансової допомоги у розмірі 10000 грн., а відповідач повернути вказану суму до 18 жовтня 2013 року. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу суму фінансової допомоги у розмірі 10000 грн. 16.10.2015 року між сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору про надання безпроцентної поворотної позики від 18 квітня 2013 року, відповідно до умов якої термін повернення безпроцентної позики продовжено до 31 жовтня 2015 року. У термін погоджений сторонами відповідач свої зобовязання за договором не виконав, суму фінансової допомоги не повернув. Просили стягнути відповідача на їх користь суму позики у розмірі 10000 грн., пеню у розмірі 1241 грн. 18 коп., інфляційні втрати у розмірі 363 грн. 48 коп., 3% річних у розмірі 84 грн. 66 коп., всього 11689 грн. 68 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року між року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати суму фінансової допомоги у розмірі 10000 грн., а відповідач повернути вказану суму до 18 жовтня 2013 року. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу суму фінансової допомоги у розмірі 10000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7640 від 19 квітня 2013 року. 16.10.2015 року між сторонами підписано додаткову угоду №3 до договору про надання безпроцентної поворотної позики від 18 квітня 2013 року, відповідно до умов якої термін повернення безпроцентної позики продовжено до 31 жовтня 2015 року. У термін погоджений сторонами відповідач свої зобовязання за договором не виконав, суму фінансової допомоги не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~\~ст.612 ЦК України,\~\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до п.11 договору позики, у випадку порушення договору, сторона несе відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України. При простроченні повернення позики (порушення термінів часткового погашення, порушення термінів дострокового повернення), позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення платежу. Крім того, позичальник не заперечує проти накладення на нього заходів відповідальності, передбачених чинним законодавством України, та зобовязується відшкодувати позикодавцеві всі судові витрати в разі, якщо позикодавець буде змушений вдатися до примусового стягнення заборгованості за даним договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі встановлених обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не виконав своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved