Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки і піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки і піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визначення способу участі баби у вихованні внука та спілкуванні з ним. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є відповідач [PERSON] . Як стверджувала [PERSON] , на сьогодні вичерпані усі можливості домовитись з відповідачем з приводу спілкування позивача з малолітнім [PERSON] , [PERSON] намагається повністю виключити з життя дитини усіх родичів її батька, штучно створюючи конфліктну ситуацію. Позивач зазначила, що вона має педагогічну освіту, пройшла курс медичної підготовки обсягом 360 годин, розуміє потреби малолітньої дитини, володіє знаннями щодо надання домедичної допомоги при захворюванні серця, на яке страждає малолітній [PERSON] . З цих підстав [PERSON] просила суд встановити її безперешкодну участь у вихованні внука [PERSON] за місцем реєстрації позивача таким чином: кожної другої та четвертої неділі місяця з 10 год 00 хв до 18 год 00 хв; на початку кожного року протягом п`яти календарних днів у період новорічних та різдвяних свят (з 2 до 6 січня включно); протягом двох тижнів у липні для оздоровлення дитини щорічно. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подала. Третя особа орган опіки і піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації пояснення щодо позову до суду не подала. У зв`язку зі зміною адміністративного-територіального устрою України судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки і піклування Бучанської районної державної адміністрації Київської області. Третя особа орган опіки і піклування Бучанської районної державної адміністрації Київської області пояснення щодо позову до суду не подала. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти визначення способу участі [PERSON] у вихованні внука, запропонованого у висновку органу опіки і піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 10 серпня 2021 року № 104-6378. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, треті особи про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, подали до суду заяви , в яких просили суд розглянути справу за відсутності їх представників. Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Судом з`ясовано, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] . [INFO] в [PERSON] народився син [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] . Отже, [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року у справі № 369/2830/20 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 9). На сьогодні малолітній [PERSON] мешкає з матір`ю адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено СК України. Ч. 2 ст. 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За положеннями ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. За змістом ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Отже, під час вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої дитини осіб, які мають такі обов`язки та права, має враховуватись вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пред`являючи позов до суду, [PERSON] вказувала, що між нею та [PERSON] склались напружені стосунки, вони не можуть дійти згоди щодо способу участі позивача у спілкуванні з її малолітнім внуком [PERSON] та у його вихованні. Отже, існує спір щодо участі баби у вихованні онука та визначення його способу. Ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Ч. 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. За положеннями ч. ч. 2, 8-10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На необхідності дотримання якнайкращого забезпечення інтересів дитини неодноразово наголошував у своїй в практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) (рішення від 06 липня 2010 року у справі Neulinger and Shuruk v. Switzerland, від 11 жовтня 2017 року у справі M.S. v. Ukraine). У п. 100 рішення від 11 жовтня 2017 року у справі M.S. v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Системний аналіз наведених норм ст. ст. 141, 153, 157, 159, 257, 263 СК України дає підстави вважати, що баба чи дід, які проживають окремо від внука, також мають право на особисте спілкування з ним, а той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їм у спілкуванні з внуком та брати участь у його вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У своєму висновку від 10 серпня 2021 року № 104-6378, поданому до суду для розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] , служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, вважала за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] та спілкування з ним шляхом установлення періодичних побачень баби з внуком у другу та четверту неділю кожного місяця з 11 год 00 хв до 14 год 00 хв. Нормою ч. 6 ст. 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ураховуючи те, що малолітній [PERSON] страждає хронічним серцево-судинним захворюванням, останні три роки не спілкувався з бабою, суд вважає необхідним поступове налагодження їх стосунків шляхом установлення їх періодичних побачень невеликої тривалості. Таким чином, інтересам дитини буде відповідати спілкування з своєю бабою [PERSON] шляхом установлення їх періодичних побачень у другу та четверту неділю кожного місяця з 11 год 00 хв до 14 год 00 хв. Доцільність більш тривалих зустрічей позивача з онуком та їх сумісного відпочинку позивачем не доведено. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial