Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

у позовній заяві, яка надійшла до суду 30 липня 2018 року, [PERSON] (Позивач) вказала, що з [PERSON] (Відповідач) вони перебувають в шлюбі з 25 липня 2009 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що на протязі останніх шести місяців сімейне життя між ними погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідком яких постійно стає дитина, які негативно впливають на психологічний стан та душевні страждання. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають в нашому подружньому житті, він не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що збереження сім'ї не можливе, просить розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 190 від 25 липня 2009 року. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 552 від 01 грудня 2009 року. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд вважає, що шлюб між цим подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не надав заперечень проти цього. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved