Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

У позовній заяві [PERSON] просить постановити рішення про розірвання зареєстрованого 23.03.2000 року шлюбу із [PERSON] , у період якого в них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, оскільки останній не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємовідносин один до одного та матеріальне становище сім`ї. Кожен із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, їх характери несумісні, взаєморозуміння не досягнуто. Крім цього, відповідач зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті влаштовує сварки, її морально ображає. Очевидцями цього нерідко стають діти, що негативно впливає на їх психічний стан здоров`я і спричиняє душевні страждання. Основною причиною розірвання шлюбу є подружня зрада відповідача. Хоча й проживають з відповідачем за однією адресою, проте понад два роки фактичні сімейні відносини між ними припинені, а шлюб існує формально. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу і спільне проживання з відповідачем буде суперечити її інтересам і унеможливлює примирення. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, але в судові засідання не з`явився, відзиву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ч.2 ст.247, ст.ст.280, 281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 23.03.2000 року у Любомльському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області за актовим записом № 11. У період шлюбу у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неявки відповідача на судовий розгляд. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved