Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання їхнього сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала на те, що із 21 березня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], від якого [INFO] року народився [PERSON]. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина перебуває на утриманні позивача, яка не може забезпечити та задовольнити всі потреби неповнолітнього сина самостійно. Відповідач [PERSON] не працює й інших дітей на утриманні не має. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами першою, третьою статті 181, статті 183 СК України способи виконання обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено в 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року в місті Бровари Київської області. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.5). Малолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] матеріальну допомогу [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] не надає. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частини першої статті 79, частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред'явлення позивачем до суду позову, а саме із 04 лютого 2015 року. Згідно із статтею 367 СК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. Суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved