Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 06 листопада 2006 року укладено кредитний договір №ZPV0RX00710238 (далі - Договір), згідно з яким останній видано кредит у розмірі 2857 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 06 листопада 2007 року. Відповідач [PERSON] порушила умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 28 січня 2014 року сума заборгованості складає 41722 грн. 66 коп., де 8848 грн. 74 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 548 грн. 64 коп. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 29862 грн. 30 коп. - сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), а саме, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1962 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова - 5% від суми заборгованості). Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.45). Відповідач [PERSON] у письмовій заяві, наданій суду, не оспорювала наявність своєї заборгованості за Договором, однак заявила клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку з пропуском строку позовної давності (а.с.50-52). Сторони та їх представники в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.42,43), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.45,50). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 06 листопада 2006 року укладено кредитний договір №ZPV0RX00710238, згідно з яким останній видано кредит у розмірі 2857 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 06 листопада 2007 року. За дорученням позичальника банком в день надання кредиту було перераховано грошові кошти в сумі 2598 грн. 00 коп. з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою №ZP05-01125 від 06 листопада 2006 року» та в сумі 259 грн. 80 коп. з призначенням платежу «Сплата разової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором №ZPV0RX00710238 від 06 листопада 2006 року» (а.с.6-10). Позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 259 грн. 80 коп. для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов Договору. Згідно із Умовами позичальник доручив Банку списувати кошти із своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті Банку за Заявою та Умовами, при настанні строків платежів (п.п.3.2.5, 3.3.5 Умов). З системного аналізу стст.526,543,625,629,1048-1050,1054,1055 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якими врегульовано спірні правовідносини, вбачається що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання. В матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 ЦК України уклали договір кредиту. Згідно стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. 11 листопада 2006 року відповідач [PERSON] звернулась до позивача з заявою про видачу кредиту у сумі 2857 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому позичальник вказала, що вона ознайомлена і згодна з Умовами, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в «ПриватБанку», вона висловила згоду, що ця заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), тарифами складає між нею і банком Договір (а.с.6). [PERSON] належним чином зобов'язання за Договором не виконувала, унаслідок чого у неї утворилась кредитна заборгованість, яка за розрахунком банку станом на 28 січня 2014 року склала 41722 грн. 66 коп., де 8848 грн. 74 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 548 грн. 64 коп. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 29862 грн. 30 коп. - сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов, а саме, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1962 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова - 5% від суми заборгованості). Із вказаного розрахунку вбачається, що пеня банком нарахована за період з 06 січня 2007 року по 28 січня 2014 року, тобто понад один рік (а.с.4-5). Відповідно до положень стст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). За правилами ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідач [PERSON] заявила клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Представник позивача заперечував проти застосування судом наслідків пропуску строків позовної давності. Вважав, що строки давності позивачем не пропущені, оскільки позичальник за період часу з 22 червня 2010 року (дата повернення позичальником кредиту) по 28 січня 2014 року неодноразово сплачував Банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками (а.с.46-47). З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] 22 червня 2010 року повернула банку суму кредиту, після чого неодноразово сплачувала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками. Так, останній платіж в сумі 310 грн. [PERSON] було здійснено 24 січня 2014 року (а.с.4-5,48-49,54). Таким чином, перебіг позовної давності за вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (крім вимог про стягнення пені), переривався і, відповідно, розпочинався заново. Суд дійшов висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині зазначених вимог пред'явлено в межах строків позовної давності. Разом з цим, застосування строку позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] суму пені в розмірі 29862 грн. 30 коп., яка нарахована за період з 06 січня 2007 року по 28 січня 2014 року, а з позовом до суду Банк звернувся лише 24 лютого 2014 року (а.с.2), тобто з пропуском річного строку позовної давності. Позивачем не було заявлене клопотання про поновлення та визнання поважними причини пропуску строків позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені. Розмір пені, нарахованої за останні 12 місяців, складає 953 грн. 14 коп., що підтверджено письмовим повідомленням повноважного представника позивача та не оспорювалось відповідачем [PERSON] (а.с.45). Оцінивши в сукупності докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] не виконала грошових зобов'язань за Договором, що спричинило виникнення заборгованості у розмірі 11368 грн. 05 коп., де 8848 грн. 74 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 548 грн. 64 коп. - сума заборгованості по комісії за користування кредитом, 953 грн. 14 коп. - сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов, а саме, 500 грн. - сума штрафу (фіксована частина), 517 грн. 53 коп. - сума штрафу (процентна складова - 5% від суми заборгованості). Враховуючи те, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, суд, згідно положень ст.88 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, з [PERSON] в сумі 113 грн. 68 коп., виходячи з розрахунку: 11368 грн. 05 коп. (розмір задоволених позовних вимог) *417 грн. 23 коп. (сума сплаченого судового збору) / 41722 грн. 66 коп. (розмір заявлених позовних вимог) = 113 грн. 68 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial