Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У лютому 2014 року Ізмаїльський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Ізмаїльського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в розмірі 4 131 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 03.09.2013 року на озері Катлабух в районі с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] здійснював незаконний лов риби, у зв'язку з чим 03.09.2013 року державним інспектором Ізмаїльського територіального відділу рибоохорони складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.85 ч.4 КУпАП. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП, однак провадження по справі закрито у зв'язку зі спливом на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Завдана шкода відповідачем добровільно не відшкодована. Згідно такс для обчислення розміру шкоди, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року, внаслідок незаконного лову риби, [PERSON] завдав шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 4 131 грн. Оскільки добровільно відповідач шкоду не відшкодовує, позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду в розмірі 4 131 грн. У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2013 року по справі №500/8035/13-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП., за те, що він 03.09.2013 року на озері Катлабух в районі с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області здійснював незаконний лов риби промисловим знаряддям лову - мисиновими сітками з дюралевого човна, чим грубо порушив правила рибальства та наніс збитки рибному господарству. (а.с. 8) Відповідно до абз. 1 п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2013 року набрала законної сили та не оскаржувалася, що підтверджується поясненнями сторін, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища. За таких обставин, суд вважає доведеним факт протиправного вилову риби відповідачем. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про тваринний світ», посадові особи спеціально уповноважених центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, що здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, відповідно до закону мають право визначати розмір збитків, завданих об'єктам тваринного світу, за затвердженими таксами та методиками. Розмір шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок незаконного добування цінних видів риб, згідно такс, затверджених Постановою КМ України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» складає 4 131 грн.(а.с.9). Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Ізмаїльського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ізмаїльського територіального відділу Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання та відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства щодо стягнення з [PERSON] шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, в розмірі 4 131 грн. підлягає задоволенню, оскільки він є обґрунтованим, а також оскільки відповідач позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову йому роз'яснені та відомі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: approved