Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що 30 липня 2004 року [PERSON] повернувся додому з місць позбавлення волі. На роботу він не працевлаштувався, вів безладний бродяжницький спосіб життя, зловживав алкогольними напоями. Останній нерідко зникав на декілька днів або тиждень, однак в квітні 2007 року пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся. По факту безвісного зникнення сина заявниця зверталась в органів досудового слідства, однак розшук [PERSON] результатів не дав. Вважає, що син міг загинути від отруєння алкогольними напоями або під час вияснення відносин з особами, із його кола знайомих. На підставі вказаного заявниця звертається до суду з зазначеною заявою. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошина Є.В. 08.02.2018 року відкрито провадження у справі. У зв`язку із закінченням повноважень судді по справі призначено повторний автоматизований розподіл. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2018 року справа розподілена судді Зосименко С.Г. Згідно ухвали судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Зосименко С.Г. від 26.10.2018 року справа прийнята до провадження. У зв`язку із тимчасовим відстороненням судді Зосименко С.Г. від здійснення правосуддя на підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 30 листопада 2018 року по справі призначено повторний автоматизований розподіл. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2018 року справа розподілена судді Кухтіну Г.О. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтіна Г.О. від 18.01.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку окремого позовного провадження. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини та на наявні в матеріалах справи докази. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Заслухавши вступне слово учасників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] є сином заявниці [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись до суду із заявою про оголошення свого сина померлим, заявниця посилається на те, що зазначене необхідне їй для поновлення втраченого свідоцтва про право власності на житло. Крім вказаного, з поданої заяви вбачається, що обставини за яких [PERSON] зник безвісти, відбулись в м. Дніпрі (Дніпропетровськ), зокрема, останній пішов з дому та не повернувся. У відповідності до довідки начальника СКП Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Бондаря В.А. за фактом звернення гр. [PERSON] , [INFO] , відносно зникнення її сина [PERSON] , [INFO] , проводяться розшукові заходи, однак місцезнаходження розшукуваного не виявлено. Відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області проведеною перевіркою, актових записів про смерть, шлюб, розірвання шлюбу на [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. (ст. 46 ЦК України). Згідно ст. 47 ЦК України за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови ПВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Окрім того, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою (ч. 1 ст. 48 ЦК України). Таким чином, з урахуванням вище викладеного, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved