Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовомв якому просила встановити факт її проживання, постійно однією сім`єю з [PERSON] , 1930 року народження, в житловому будинку [ADDRESS] , з січня 2014 року до 08.11.2019 року включно та визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. та земельних ділянок: площею 0,0831 га для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер 3221487101:01:044:0012; площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221487101:01:044:0011. \~ \~ \~ \~Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що починаючи з січня 2014 року, вона та її мама [PERSON] , без реєстрації, постійно проживали в будинку [ADDRESS] однією сім`єю з [PERSON] , який був для позивача як дідусь, а мамі - названий тато, здійснювали догляд за ним, вели спільне господарство. 24.09.2014 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області, яким все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося заповів її мамі [PERSON] . \~ \~ \~ \~ [INFO] її мамам [PERSON] померла, спадщину, що відкрилася після смерті мами, вона прийняла, оскільки постійно проживала з спадкодавцем однією сім`єю, в силу вимог ст. 1268 ЦК України, бо не заявила про відмову від неї та є єдиною дитиною. Після смерті матері вона так і залишилась проживати та доглядати за [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] , вона поховала його за власний рахунок. Дітей він не мав, інші спадкоємці у померлого відсутні. З огляду на те, що вона протягом п`яти років до дня смерті [PERSON] постійно проживала в одному будинку з спадкодавцем, вела з ним спільне господарство, поховала його, інші спадкоємці у померлого за законом відсутні вважає за можливе звернутися до суду з указаним позовом, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 62-63). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2020 року залучено до розгляду справі у якості співвідповідача [PERSON] (а.с.148-149). \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила про їх задоволення (а.с.132). \~ \~ \~ \~Представник Саливонківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги позову визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.140-141). \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав у повному обсязі (а.с. 134-135). \~ \~ \~ \~Інших заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкових справ № 200/2013, №10/2018, №242/2019, інвентаризаційну справу № 267 на житловий будинок, технічну документацію із землеустрою, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. \~ \~ \~ \~Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] в с. Саливонки, Васильківського району, Київської області її мати [PERSON] (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб 17 серпня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] після реєстрації шлюбу у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1025 від 17.08.2019 року, змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). \~ \~ \~ \~Згідно до довідки Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області від 03 лютого 2020 року за вих. №131 мати [PERSON] [PERSON] не зареєстрована, але проживала та здійснювала догляд за [PERSON] по [ADDRESS] з 2013 року до день її смерті [INFO] (а.с.8). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області від 03 лютого 2020 року за вих. №130 [PERSON] не зареєстрована, але проживала по [ADDRESS] разом із [PERSON] та здійснювала за ним догляд, допомагала по господарству з 2014 року по день його смерті [INFO] та поховала за власний рахунок (а.с.9). \~ \~ \~ \~Як вбачається із заповіту за життя [PERSON] , 24.09.2014 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Саливонківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №79, яким все майно яке належатиме йому на день смерті заповів матері позивача [PERSON] (а.с.10). \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 01 лютого 2018 року та зроблено відповідний актовий запис №6 (а.с.11). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 08.11.2019 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №29 (а.с.12). За життя [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.20), дітей подружжя не мало, що підтверджується довідкою Саливонківської сільської ради Васильківського району Київської області від 03 лютого 2020 року (а.с.13). 30.08.2013 року за заявою [PERSON] , Гребінківською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією витягу № 34981296 від 30.08.2013 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 24) та спадковою справою №200/2013 до майна померлої [PERSON] (а.с. 94-104). Проте, свідоцтва про право на спадщину спадкоємець не отримав, а відповідне право власності на спадкове майно на своє ім`я не-переоформив. \~ \~ \~ \~Таким чином судом встановлено, що за життя [PERSON] фактично прийняв проте не встиг отримати правовстановлюючі документи на наступне спадкове майно житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. та земельних ділянок: площею 0,0831 га для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер 3221487101:01:044:0012; площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221487101:01:044:0011, яке на праві власності належало [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.08.2007 року та оригіналом інвентаризаційної справи № 267 на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.82) та Державними актами на право власності на землю та технічної документацією із землеустрою, щодо складення державних актів (а.с. 83-82). \~ \~ \~ \~Також дослідженими судом спадковими справами до майна померлих [INFO] [PERSON] , №10/2018 (а.с.105-117), та майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.118-129). \~ \~ \~ \~Як вбачається із спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулася [PERSON] (а.с.126-127). \~ \~ \~ \~28.05.2020 року нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. та земельних ділянок: площею 0,0831 га для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер 3221487101:01:044:0012; площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221487101:01:044:0011 у зв`язку з тим, що в родинних зв`язках з померлим 07.11.2019 року [PERSON] вона не перебуває, та роз`яснено право звернення до суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 року №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У\~статті 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України\~). Згідно з частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми\~статті 1268 ЦК України\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою\~статті 29 ЦК України\~є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями\~2,\~3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~місця проживання в Україні»\~передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. При цьому, оскільки судом достеменно встановлено, що [PERSON] почала проживати з [PERSON] однією сім`єю з січня 2014 року, однак точної дати встановити не можливо, суд приходить до висновку про необхідність визначення дати початку проживання однією сім`єю з першого числа наступного за відповідною подією місяця, а саме з 01.01.2014 року та до смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ст.\~1296\~ЦК\~України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. \~ \~ \~ \~ Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] її чоловік [PERSON] прийняв спадщину після її смерті, але за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало на праві власності [PERSON] тому, суд вважає його таким, що він в силу вимог ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем за законом, якій прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. та земельних ділянок: площею 0,0831 га для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер 3221487101:01:044:0012; площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3221487101:01:044:0011. \~ \~ \~ \~ Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved