Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

У лютому 2013 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (раніше - Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором в сумі 173 078,67 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк», Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNABRX02890013 (далі - договір) про надання кредиту в сумі 17 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 03.10.2010 р. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.12.2012 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 173 078,67 грн., і яку до теперішнього часу не погашено. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги до [PERSON] підтримує, просить розглядати справу у його відсутність. (а.с.107). Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги - не визнав, подав до суду зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним через відсутність при укладанні кредитного договору його волевиявлення, як учасника правочину, оскільки вказаний кредитний договір із позивачем він не укладав, його не підписував, гроші у кредит не отримував. Просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с.45-46, 48-49, 105-106). Заслухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що 03.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNABRX02890013 про надання кредиту в сумі 17 100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 03.10.2010 р. Згідно висновку експерта №5417/02 від 12.11.2013 р. Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз підписи у заяві позичальника №DNABRX02890013 від 03.10.2007 р. про видачу кредиту в розмірі 17 100,00 грн., у довідці про стандартні умови кредитування від 03.10.2007 р. та довідці про стандартні умови кредитування від 03.10.2007 р. від імені [PERSON] виконано іншою особою з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON], у видатковій накладній № 10.03.05 від 03.10.2007 р. у графі «отримала» підпис від імені [PERSON] виконано іншою особою (а.с. 94-99). Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 204 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Установивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але експертизою підтверджено, що одна із сторін його не підписувала, суд виходить з того, що такий договір є вчиненим. Однак, зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, 215 ЦК України як підписання договору особою, яка не має на це повноважень та волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання договору недійсним з підстав ч.3 ст.203, ст. 215 ЦК України. Ураховуючи те, що відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNABRX02890013 слід відмовити. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Згідно з ч.1,п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Вартість проведення судової почеркознавчої експертизи №5417/02 від 12.11.2013 р., 2 914,56 грн. (а.с. 91, 99), яка підлягає стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON]

Outcome: dismissed