Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON], де треті особи - Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпро ради, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилаючись на те, що на обліку управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, перебуває дитина - [PERSON], [INFO], як дитина, батьки якої ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батьків до актового запису про народження №1365 від 11.09.2015 на [PERSON], [INFO], внесені у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. Мати дитини [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON]: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкується з дитиною взагалі; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. За інформацією служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 07.07.2017 інспектором ЮП Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до Комунального закладу «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня №1» Дніпропетровської міської ради була доставлена малолітня дитина [PERSON], [INFO], як дитина, яка залишена без батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати дитини, [PERSON], залишила дитину у сторонніх людей за адресою: [ADDRESS], пішла влаштовуватись на роботу і вчасно за дитиною не повернулася. 07.07.2017 [PERSON] з'явилася до служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, написала письмове пояснення і після того жодного разу не приходила. За період перебування дитини в лікарні, мати також не відвідувала доньку. [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON] та бабусею дитини. За погодженням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради рідній бабусі, [PERSON], [INFO], було дозволено забрати з лікарні онуку [PERSON]. 28.08.2017 до управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради звернулася [PERSON] з питання щодо влаштування дитини [PERSON], до державного закладу у зв'язку з тим, що за станом здоров'я вона не може виховувати дитину, а мати дитини з 25.07.2017 із сім'єю не проживає, місце її перебування не відоме. 28.08.2017 малолітню [PERSON], [INFO], було доставлено до КЗ «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня №1» ДМР для проведення медичного обстеження. Утім, з 28.08.2017 дитину ніхто не відвідував. Відповідно до рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради від 15.09.2017 за №221/1 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» малолітню [PERSON], [INFO], влаштовано до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне забезпечення до вирішення питання про позбавлення батьківських прав матері дитини - [PERSON], [INFO]. За час перебування дитини у державному закладі, ні мати - [PERSON], ніхто з будь-яких близьких родичів жодного разу дитину не відвідував, не цікавився станом її здоров'я, ні якої допомоги не надавав. На підставі зазначеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], на користь особи, яка буде виконувати обов'язки опікуна, на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вирішити питання щодо накладення заборони на відчуження житла та майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], право на користування яким має дитина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за п.1,2,4 4 ч.1. ст. 280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпро ради [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовільнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради - [PERSON], у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовільнити позов у повному обсязі. Представник третьої особи - Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 06.09.2015 року, батьками якої є - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1365 від 11 вересня 2015 року (а.с.13). Відомості про батьків до актового запису про народження №1365 від 11.09.2015 на [PERSON], [INFO], внесені у відповідності до ст.ст. 126, 133, 135 СК України (а.с.14). 28.08.2017 до Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради звернулася [PERSON], яка є рідною бабусею [PERSON], із заявою про влаштування дитини до державного закладу у зв'язку з тим, що за станом здоров'я вона не може виховувати дитину, а мати дитини з 25.07.2017 з сім'єю не проживає, місце її перебування не відоме (а.с.20). Наказом Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради №56 від 29 серпня 2017 року, взято на облік [PERSON], [INFO], як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпро ради №221/1 від 15 вересня 2017 року, тимчасово влаштовано малолітню [PERSON], [INFO], до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». За час перебування дитини в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР», з 02.10.2017 по 27.10.2017 ні мати, ані ніхто із рідних дитину не відвідував, не цікавився нею. Ухилення мати дитини [PERSON], [INFO], від виконання батьківських обов'язків відносно своєї доньки [PERSON], також підтверджується актом про покинуту дитину, з якого вбачається, що 12.09.2017 в КЗ «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня» ДОР» виявлено покинуту дитину - [PERSON], [INFO], про що складено акт, інформацією служби у справах дітей виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 10.08.2017, відповідно до якої інспектором ЮП Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 07.07.2017 до Комунального закладу «Дніпропетровська міська дитяча клінічна лікарня №1» Дніпропетровської міської ради була доставлена малолітня дитина [PERSON], [INFO], як дитина, яка залишена без батьківського піклування, у зв'язку з тим, що мати дитини [PERSON] залишила дитину у сторонніх людей за адресою: [ADDRESS], пішла влаштовуватись на роботу і вчасно за дитиною не повернулася (а.с.16,21). Крім того, ще 10.04.2017 [PERSON] Управлінням-службою у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради попереджена про відповідальність за дотриманням законів України по утриманню, вихованню на навчанню неповнолітньої дитини (а.с.30). Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 06 листопада 2017 року за №4/4-1646 визнано доцільним позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню її доньки [PERSON], [INFO], достовірно встановлено в судовому засіданні, при цьому [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO], та вважає необхідним передати малолітню дитину [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпро ради для подальшого влаштування або вирішення питання встановлення опіки. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 листопада 2017 року до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Утім, позивачем надано доказів, кому та на підставі яких правовстановлюючих документів належить будинок №3 по вул. Бажова у м.Дніпрі, про що не заперечував і представник позивача, одночасно пояснивши, що на засіданні комісії ними це питання буде вирішено в межах компетенції комісії, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Згідно зі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав в розмірі 704,80 грн. та за вимоги про стягнення аліментів - 704,80 грн., а всього в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: partial