Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру перерахованих коштів. В позові вказано, що 19.06.2015 року до їх установи, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» звернулася з заявою відповідачка [PERSON], яка під підпис була ознайомлена про відповідальність за подання недостовірної інформації відповідно до чинного законодавства України, а саме про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей. Відповідачці допомога переміщеним особам на проживання призначена з 10.06.2015 року по 09.12.2015 року. Місячний розмір допомоги складав 884 грн. 00 коп. Відповідно до вимог п.п.3,11 вищевказаного Порядку уповноважений представник сім»ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомити уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин, тобто відповідачка маючи у складі сім»ї неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якому 02.08.2015 року виповнилося 18 років повинна була повідомити управління про зміни, які відбулися, але не зробила цього в наслідок чого виникла переплата в розмірі 1454 грн. 33 коп. 20.01.2016 року відповідачці на особистому прийому було вручено лист з вимогою добровільного повернення вказаних коштів та попереджено, що у разі відмови управлінням будуть подані матеріали до суду. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд стягнути з відповідачки на його користь 1454 грн. 33 коп. надміру виплачених коштів з подальшим перерахування на рахунок Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити, а також прохає суд стягнути в відповідачки на користь позивача судові витрати. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила , про час і місце розгляду справи повідомлялася через оголошення в пресі, а саме в газеті «Урядовий Кур»єр» № 145 від 4 серпня 2016 року. Згідно довідки № [NUMBER] від 04.12.2014 року про взяття на облік, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м. Лубни, проспект Володимирський (колишня [ADDRESS] (а.с.6). Разом з тим, направлена за вказаною адресою судова кореспонденцій повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.20). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі заяви від 19.06.2015 року позивачці [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 10.06.2015 року по 09.12.2015 року в розмірі 884 грн. 00 коп. щомісячно на сім»ю з двох осіб відповідачку та її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.4-5) Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п..3 вищевказаного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім»ю та виплачується одному з її членів у таких розмірах: - на непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) 884 грн. на одну особу (члена сім»ї); - для працездатних осіб 442 грн. на одну особу (члена сім»ї). При зверненні та оформленні [PERSON] заяви для призначення допомоги, остання зобовязалася інформувати у 3-денний термін управління праці та соціального захисту населення про факт працевлаштування, зміни у складі сім»ї, зміну місця проживання та зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, що підтверджується її підписом (а.с.4). 02.08.2015 року синові відповідачки [PERSON] виповнилося 18 років, тобто змінилися обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме її розмір. Таким чином, виникла переплата в розмірі 1454 грн. 33 коп. 20.01.2016 року відповідачці на особистому прийому було вручено лист з вимогою добровільного повернення вказаних коштів до 01.02.2016 року та попереджено, що у разі відмови управлінням будуть подані матеріали до суду (а.с.7). Згідно п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. На підставі наведеного суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем по справі понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору (а.с.1), які відповідно до ст.. 88 ЦПК України підлягають стягнення з відповідачки на користь позивача. Судові витрати у вигляді витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача не підлягають до задоволення, оскільки представником позивача не було надано суду відповідних підтверджуючих документів.

Outcome: approved