Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 14.12.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18/2007/3320Фжр, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення., строковості та платності грошові кошти у сумі 81000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, строком до 12.12.2030 року зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 12,49 % річних. Відповідно до п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 Кредитного договору, повернення кредиту та сплати відсотків здійснюється шляхом сплати мінімального необхідного платежу у розмірі 893,77 доларів США щомісячно до 12 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов`язань між Позичальником та Банком 14.12.2007 року було укладено Договір іпотеки № 18/2007/3320Фжр, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Г.І. (реєстровий номер №459). Предметом іпотеки виступило нерухоме майно, а саме: чотирикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 85,13 кв.м. Задля забезпечення повернення [PERSON] кредитних коштів за Договором № 18/2007/3320Фжр, 14.12.2007 року Банк уклав з [PERSON] Договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за належне виконання вказаного кредитного договору. Відповідно до п.5.2 Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього кредитного договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочи. Відповідно до п.5.3 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником вимог п.4.3.3 та п.4.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки щодо виконання умов договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 06.09.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 192951,01 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.09.2017 року складало 5007901,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 79684,83 долари США (2068161,03 грн.), заборгованість по сплаті відсотків - 87867,62 долари США (2280565,27 грн.), пені за прострочення сплати кредиту - 25397,56 долари США (659174,95 грн.), яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, а також сплачений судовий збір у розмірі 75118,52грн. Вказана справа перебувала в провадженні суду Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєва М.В. Згідно розпорядження керівника апарата Ленінського районного суду м. Запоріжжя №115 від 06.11.2018 року, вказана справа Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана на розгляд судді Турбіній Т.Ф.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти проголошення заочного рішення. Суду надав копію рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3383 від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що з 18.12.2018 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» замість Стрюкової Ірини Олександрівни було призначено Білу Ірину Володимирівну . Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заперечення та відзив на позов суду не надали, про день і час слухання справи були повідомлений своєчасно, належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.12.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 18/2007/3320Фжр, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 81000,00 доларів США в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, строком до 12.12.2030 року зі сплатою відсотків за користування Кредитом у розмірі 12,49 % річних. Відповідно до п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 Кредитного договору, повернення кредиту та сплати відсотків здійснюється шляхом сплати мінімального необхідного платежу у розмірі 893,77 доларів США щомісячно до 12 числа поточного місяця. Для забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору від 14.12.2007 року, між [PERSON] та Банком 14.12.2007 року було укладено Договір іпотеки № 18/2007/3320Фжр, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гедіковою Г.І. (реєстровий номер №459), згідно п.1.1 якого, Іпотекодавець передає в іпотеку, а Іпотекодержаттель приймає в іпотеку Предмет іпотеки, яким виступило нерухоме майно, а саме: чотирикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 85,13 кв.м. Визначена сторонами вартість Предмету іпотеки складає 541674,00 грн., що в еквіваленті на день укладення Іпотечного договору складало 107262,18 доларів США. В забезпечення повернення [PERSON] грошових коштів за Кредитним договором № 18/2007/3320Фжр, 14.12.2007 року Банк уклав з [PERSON] Договір поруки. Відповідно до п. 1.4 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до п.5.2 Кредитного договору, у разі невиконання Позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього кредитного договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочи. Відповідно до п.5.3 Кредитного договору, у разі порушення Позичальником вимог п.4.3.3 та п.4.3.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми, визначеної у п.1.1. цього договору, за кожен випадок. Банк (кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором № 18/2007/3320Фжр виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 81000,00 доларів США, що підтверджується матеріалами справи та не було спростоване відповідачами. В свою чергу, [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконали, грубо, порушуючи істотні умови Кредитного договору та Договору поруки, в результаті чого станом на 06.09.2017 року виникла заборгованість у розмірі 192951,01 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.09.2017 року складало 5007901,25 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 79684,83 доларів США (2068161,03 грн.), заборгованість по сплаті відсотків - 87867,62 доларів США (2280565,27 грн.), пені за прострочення сплати кредиту - 25397,56 доларів США (659174,95 грн.). Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов Договорів поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Згідно п.п. 2.2, 2.3 Договору поруки від 14.12.2007 року, Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання Позичальником Зобов`язань, а також розрахунок суми штрафних санкцій в разі їх наявності, що необхідно сплатити. Повідомлення, що направляється Кредитором Поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (за адресою, що вказана у Договорі), чи надано особисто Поручителю. З матеріалів справи вбачається, що за обопільною домовленістю сторін, строк дії Кредитного договору № 18/2007/3320Фжр від 14.12.2007 року встановлений до 12.12.2030 року. Згідно з п.п.1.2, 1.3 якого, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов`язань, вказаних у п.1.1 цього договору повністю (чи у будь-якій його частині), як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини Зобов`язання, так і при невиконання Позичальником Зобов`язань в цілому. Однак, станом на час звернення з вказаним позовом до суду вказана заборгованість відповідачами не сплачена. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З матеріалів справи встановлено, що останній платіж за кредитним договором №18/2007/3320Фжр від 14.12.2007 року було сплачено 07.11.2008 року. Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК України). Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №18/2007/3320Фжр від 14.12.2007 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 81000,00 доларів США. Відповідач в порушення норм закону і умов кредитного договору не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому, а тому є підстави для задоволення позовних вимог Банка та стягнення в солідарному порядку з Позичальника та Поручителя на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках та пені у розмірі 192951,01 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ на день розрахунку становило 5007901,25 грн., відповідно до приведеного Банком розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. Також судом враховується, що 05 лютого 2015 року, постановою Національного банку України № 83, ПАТ КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних і рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26, розпочато з 06 лютого 2015 року, процедуру виведення ПАТ КБ «Надра» з ринку, шляхом запровадження тимчасової адміністрації, строком на три місяці по 05 травня 2015 року включно, з наступним продовження здійснення тимчасової адміністрації до 05 червня 2016 року включно. 04 червня 2015 року головою Національного банку України прийнято постанову № 356 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Надра». 05 червня 2015 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 113 про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначила уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку - Стрюкову І. О. на один рік, з 05 червня 2015 року по 04 червня 2016 року включно. Одночасно з прийняттям цього рішення, припинено здійснення тимчасової адміністрації з 05 червня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 616 від 28 квітня 2016 року, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та делегування повноважень ліквідатора, строком на два роки, по 04 червня 2018 року включно. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 75118,52 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved