Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що 12.01.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] 19.01.2009 року державним виконавцем Індустріального ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі даної ухвали суду. 28.07.2016 року позивачем за результатами електронних торгів було придбано спірну квартиру. 23.08.2016 року позивач отримав Свідоцтво про право власності на квартиру. Просив зняти арешт з майна квартири № 3 в будинку № 93, що розташована по пр. Слобожанський м Дніпро , яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі № 648, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 23.08.2016 року. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 648 від 23.08.2016 року, належить на праві власності квартира № 3, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 93. Спірна квартира була придбана позивачем при проведенні електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження та раніше належала [PERSON]. Позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні не надано доказів накладання судом арешту на дану квартиру Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 26.06.2016 року квартира № 3, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, будинок 93 в іпотеці чи під забороною не перебуває. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження накладання арешту на квартиру державною виконавчою службою та відкриття виконавчого провадження. Представник позивача у судовому засіданні підтвердив, що позивач до суду чи до державного виконавця не вертався із заявою про скасування арешту на квартиру. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 3 частини 1 ст. 10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не доведеними, не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed