Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

у лютому 2016 року заявник звернувся до суд уз даною скаргою. В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року, що набрало чинності, задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Київська Русь» та в рахунок заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором від 12.07.2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб»єктом оціночної діяльності на момент продажу. 12.06.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за №47799961 та накладено арешт на майно та оголошено заборону на відчуження майна боржника. 23.12.2015 державний виконавець Новак Г.М. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2,9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова отримана 24.02.2016 року, що підтверджується вхідним штампом банку. З вказаною постановою ПАТ «Банк «Київська Русь» не погоджується, вважає її прийнятою в порушення ст. 11 та п.8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та п.4.5.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки державний виконавець не звернувся до суду з заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, не вжив усіх заходів для розшуку іншого майна, не з»ясував про належність боржнику іншого майна. Заявник просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. від 23.12.2015 про повернення виконавчого документа по виконавчому листу №2/756/287/14 від 14.11.2015 та зобов»язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. поновити зазначене виконавче провадження. В судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу, просила задовольнити. Зазначила, що підтвердженням отримання копії спірної постанови є штамп банку, поштові конверти відсутні. Суб»єкт оскарження в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Державним виконавцем Новак Г.М. суду надано письмові заперечення на скаргу, в яких вона просить відмовити в її задоволенні за безпідставністю. Суд вважає можливим розгляд скарги у відсутності державного виконавця Новак Г.М. Представник боржника [PERSON] в судовому засіданні проти скарги заперечувала. Вважає, що ПАТ «Банк» «Київська Русь» пропущено 10-денний термін звернення до суду зі скаргою. Крім того, зазначила, що державним виконавцем вчинено всіх виконавчих дій відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Боржник [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розгляд скарги у її відсутності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче. 12.06.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження за №47799961 на підставі виконавчого листа №2/756/287/14 виданого 14.11.2014 Оболонським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу предмета іпотеки в розмірі оціночної вартості вказаного майна, що буде визначена незалежним суб»єктом оціночної діяльності на момент продажу в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором від 12.07.2010 перед ПАТ «Банк «Київська Русь», яка складає 8046396,72 грн., та в цей же день постановою накладено арешт на майно та оголошено заборону на відчуження майна боржника. В порядку виконання судового рішення державним виконавцем вчинено всіх необхідних виконавчих дій - направлені вимоги про надання правовстановлюючих документів, складено акт від 05.09.2015 про неможливість доступу до майна, витребувано довідку форми №3, складено акт опису й арешту майна №43/6, направлено звернення до Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу органів опіки та піклування на реалізацію майна у зв»язку з реєстрацією та проживанням у квартирі малолітньої [PERSON], 2015 року народження. Згідно відповіді Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 01.12.2015 №104-8955 комісія з питань захисту прав дітей відмовила у наданні дозволу на відчуження квартири №161 по просп.. Героїв Сталінграда, 12-Г в м. Києві. Постановою від 23.12.2015 державним виконавцем повернуто стягувачеві виконавчий документ на підставі п.4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, відповідно до якого у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави , передбаченої п.2 ч.1 ст. 47 Закону. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року встановлено спосіб стягнення заборгованості - звернення стягнення , а саме: в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Граніттранссервіс» за кредитним договором від 12.07.2010 перед ПАТ «Банк «Київська Русь», яка складає на 14.08.2013 8046396,72 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] Таким чином, судом вже встановлено спосіб і порядок погашення заборгованості і саме звернення стягнення на предмет іпотеки було предметом судового розгляду та спору, що не дає суду можливості змінювати саме рішення суду, оскільки відсутні інші способи та порядки звернення стягнення. Слід зазначити, що і представником заявника на питання суду не надано відповідь , яким чином державний виконавець міг би просити суд змінити спосіб і порядок виконання звернення стягнення на нерухоме майно, і погодився, що таке звернення мало б формальній характер. На підставі викладеного вище,суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість дій державного виконавця щодо ухвалення постанови від 23.12.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, а тому в задоволенні скарги суд вважає за необхідне відмовити. Крім того, судом встановлено, що поруч з необґрунтованою вимогою скарги , заявником пропущено строк, передбачений п.1 ч.1 ст. 385 ЦПК України, 10 днів з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав. Копією списку згрупованих поштових відправлень (а.с.42, 43, 41) та поштовою квитанцією підтверджується факт направлення ПАТ «Банк» Київська Русь» копії постанови від 23.12.2015 та виконавчого листа - 04.01.2016, а тому суд вважає необґрунтованим пояснення представника заявника про те, що банк отримав кореспонденцію лише 24.02.2016 року, оскільки так зазначено у штампі банку. Належним доказом відправлення та отримання поштової кореспонденції є штампи поштового відділення на конвертах, супровідних документах та поштові відправлення, довідки пошти, що банком суду не надано. Крім того, заявник не порушував питання перед судом про поновлення строку оскарження постанови.

Outcome: dismissed