Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа - Одеська Універсальна Товарна Біржа «Джіп». В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення в суд, сторона позивача посилалась на ті обставини, що 19 травня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] - з однієї сторони, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір №97/0236 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS] , відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули право власності на вказане майно. Проте, у теперішній час позивачі не має можливості розпоряджуватись квартирою, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. З огляду на факт виконання сторонами усіх істотних умов договору, позивачі звернулися з даним позовом до суду, в якому просили визнати правочин дійсним. Представник Одеської міської ради правом подачі відзиву не скористався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилися, але від представника осіб надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони позивачів в порядку ст. ст. 211 ч. 3 ЦПК України. Представник відповідача Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з`явився, рада повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Представник Одеської Універсальної Товарної Біржі «Джіп» у відкрите судове засідання не з`явився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Згідно із ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд доходить наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 19 травня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] - з однієї сторони, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір №97/0236 купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS] , відповідно до умов якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули право власності на вказане майно. Договір на момент укладання був зареєстрований на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Джіп», майнові права позивачів були належним чином зареєстровані. Технічний паспорт на вказану квартиру виданий на ім`я [PERSON] у 1995 році. 20 березня 1995 року за заявою [PERSON] за розпорядженням органу приватизації №320 від 20 березня 1995 року квартира [ADDRESS] передана у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки КП ЖКС «Черьомушки» від 05 серпня 2019 року за №1276 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 05 серпня 2004 року, [PERSON] помер [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис №7133 від 05 серпня 2004 року. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06 грудня 2016 року, [PERSON] померла [INFO] , про що було складено відповідний актовий запис №12328 від 06 грудня 2016. Судом звернуто увагу, що відповідно до свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Ленінським бюро запису актів громадянського стану Виконавчого комітету ленінської районної ради депутатів 20 жовтня 1959 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] 12 грудня 1981 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів працюючих 12 грудня 1981 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 17 жовтня 1982 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Малиновським відділом записів актів громадянського стану 27 жовтня 1982 року. Правовідносини між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у відповідній частині виникли в момент укладення відповідного договору - 19 травня 1997 року, в той час як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, заявлені вимоги підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору. Як сукупно регламентували ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Як регламентувала ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Тобто, ЦК УРСР від 18 липня 1963 року вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир не встановлював. У силу ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих між сторонами правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. У той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні позивачами вказаної нерухомості, у зв`язку з чим права позивачів підлягають захисту. З огляду на викладене, суд визнає договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час його укладення цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, відбулося фактичне виконання умов договору сторонами та була здійснена державна реєстрація набутих майнових прав.

Outcome: approved