Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитними договорами в сумі 42934,34 грн. та судові витрати у розмірі 1218 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 18 вересня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2005847166, за яким остання отримала споживчий кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії. Крім того, 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2007341662, за яким остання отримала споживчий кредит в сумі 15000 грн. Отримавши кредити, відповідач належним чином взяті по договорах зобовязання не виконувала, графіку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за яким банк відступив, а позивач прийняв на себе право грошової вимоги за вказаними кредитними договорами. Невиконання відповідачем умов кредитних договорів дають право позивачу достроково стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. Представник позивача та відповідач у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем їх проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. За вказаних обставин неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2005847166, за яким остання отримала споживчий кредит в сумі 25000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії. Банк свої зобовязання виконав, перерахувавши суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати придбаного [PERSON] товару. Також, 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2007341662, за яким остання отримала споживчий кредит в сумі 15000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до п.1.4.1 кредитного договору №2005847166 від 18 вересня 2013 року позичальник зобовязувався повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором, шляхом сплати щомісячних платежів, зазначених у Графіку, не пізніше 18 вересня 2016 року, а за договором №2007341662 від 18 грудня 2013 року до 18 грудня 2016 року. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Позичальник [PERSON] порушила свої зобовязання за кредитними договорами не сплачувала кредитні ресурси у передбачені договорами строки, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачем. У випадку порушення позичальником строків сплати платежів банк має право відповідно до п.1.5.4 договору вимагати дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу №22/12/14/1-1, за яким банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитному договору №2005847166 від 18 вересня 2013 року та №2007341662 від 18 грудня 2013 року. З моменту відступлення клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Указані обставини свідчать про заміну кредитора у спірних правовідносинах. Листами від 05 січня 2015 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомляло позичальника про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права грошової вимоги за указаними вище кредитними договорами, про наявність заборгованості та про право дострокового виконання зобовязань у разі непогашення заборгованості, що відповідачем не виконано. Станом на 25 серпня 2015 року заборгованість [PERSON] по кредитному договору №2005847166 від 18 вересня 2013 року становить 26476,02 грн. (21478,87 грн. тіло кредиту + 1,45 грн. відсотки + 4995,70 грн. комісії) та по кредитному договору №2007341662 від 18 грудня 2013 року в сумі 16458,32 грн. (13710,37 грн. тіло кредиту + 1,05 грн. відсотки + 2746,90 грн. комісії), а всього на загальну суму 42934,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При постановлені рішення відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1218 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 599, 610-612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved