Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

У лютому 2020 року позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 02.10.2010 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №345. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, вони втратили почуття поваги та любові, разом не проживають, спільне господарство не ведуть; подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , спір щодо поділу спільного майна між подружжям відсутній. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся судовими повістками, які було направлено за місцем його реєстрації, однак, поштові конверти повернулися до суду без вручення, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». При цьому слід зазначити, що відповідач також був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, на адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено йому строк для подання відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду надано не було. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 02.10.2010 року шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №345. Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей : доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, суд вважає їх примирення неможливим. За таких обставин подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », в своїй заяві просила суд це прізвище залишити без змін. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 114, ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved