Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою про визнання недієздатним [PERSON] , встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, посилаючись на те, що рішенням Франківського районного суду м. Львова [PERSON] , [INFO] визнаний недієздатним. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2013 року опікуном [PERSON] було призначено [PERSON] , але за неналежне виконання обов`язків рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3 квітня 2015 року його було звільнено від виконання повноважень опікуна. 17 вересня 2015 року Вінницьким міським судом опікуном [PERSON] було призначено [PERSON] 9 лютого 2016 року Вінницьким міським судом було винесено рішення згідно якого [PERSON] звільнено від покладених на неї повноважень опікуна [PERSON] З 2016 року по даний час [PERSON] перебуває в Антопільському психоневрологічному інтернаті і потребує стороннього догляду. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому він вимушений звернутися до суду, який просить визнати недієздатним [PERSON] , встановити над ним опіку та призначити йому опікуна. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник органу опіки і піклування Марківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак голова опікунської ради, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути по суті у відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування. Судом встановлено, що згідно рішення місцевого суду Франківського району м. Львова від 24.09.2002 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним (а.с. 9). З рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року звільнено [PERSON] від покладених на неї повноважень опікуна [PERSON] , який рішенням місцевого суду Франківського району м. Львова від 24.09.2002 року визнаний недієздатним (а.с. 10). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 154 від 28 травня 2020 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії (F20/0)/. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.26-29). Таким чином, судом встановлено наявність достатніх підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. У відповідності до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як видно з рішення опікунської ради виконавчого комітета Марківської сільської ради про встановлення опіки над [PERSON] вирішено визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що потребує стороннього догляду, опіки, вважати за доцільне призначити опікуном над [PERSON] директора Антопільського психоневрологічного інтернату - [PERSON] (а.с.11). Згідно викладеного, заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved