overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 15.07.2016 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконкомі Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 6. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 2017 року подружні відносини між сторонами припинені, однією сімєю не проживають, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна.\~ Позивачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала, після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище «Цвєткова». Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 15.07.2016 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №436502.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 31.07.2010 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 545. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З\~ листопада 2018 року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обовязки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Смирнова».\~ Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги,\~ надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю на підставі письмових матеріалів справи, позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач надав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 31.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 545, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №210470.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 03.08.2017 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ в Одеській області, актовий запис про шлюб № 841. Від цього шлюбу дітей не має. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позовов задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. Заявниця просить повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », і ця заява підлягає задоволенню відповідно до правила ст. 113 СК України Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з державного бюджету на користь [PERSON] підлягає поверненню 384,20 грн. сума судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб між подружжям, зареєстрований 17.08.2003 року виконкомом Шомполівською сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис про шлюб № 3. Від цього шлюбу народжені діти - син [PERSON] , 2002 р.н., син [PERSON] , 2003 р.н. Сторони подали письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили позово задовольнити, шлюб розірвати, послались на те, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. За правилами ст. 141, ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути половину сплаченого судового збору, тобто суму 384,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , яким просила суд розірвати шлюб, який був укладений 05 листопада 2009 року року між ними, і зареєстрований виконкомом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, а/з про шлюб № 37. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.03.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.06.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, сповіщений належним чином, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Сторони уклали шлюб 05.11.2009 року. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. Позивач просить змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] », і ці вимоги засновані на законі і підлягають задоволенню. Питання судового збору у позові не порушувалось. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

у лютому 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба в справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, згідно з яким просила суд: визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво серії [NUMBER] разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.11.1999 року, РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.10.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюбу, від якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами з 2014 не склалось, у зв`язку із тим, що відповідач жодним чином не приймав участі у вихованні дитини, не сплачував вартість житлово- комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, що завадило зареєструвати дочку, а крім того, [PERSON] заперечував проти реєстрації місця проживання за адресою реєстрації позивача. Наведені обставини стали негативно впливати на моральний стан дитини, що викликало у позивача занепокоєння. В подальшому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу Вимоги обґрунтовує тим, що 14 червня 2003 року між нею та відповідачем Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №653. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилось невдалим; вони не розуміють один одного; мають різні погляди на життя та різні характери; різне ставлення до сімейних цінностей; з липня 2018 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. До судового засідання, позивачкою було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; відзив на позов не надіслав; заяви про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; відзив на позов не направив; заяви про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, розглянувши подані стороною позивачки документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо, при цьому вони намагалися зберегти сім`ю, проте збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 22.09.2015 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені з червня 2018 року, та з цього часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення вважає неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Спору щодо визначення місця проживання дитини та поділу майна на теперішній час не існує. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, також подав заяву, якою заявлені позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував справу просив розглядати у його відсутність. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом, як зазначила позивач з червня 2018 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 25.11.2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені з червня 2011 року, та з цього часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення вважає неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Спору щодо визначення місця проживання дитини чи поділу майна не існує. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. На розподілі судових витрат не наполягала. Прізвище просила залишити без змін. Відповідач у судове засідання не прибув, також подав заяву, якою заявлені позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував справу просив розглядати у його відсутність. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони втратили почуття взаємної любові та поваги і, як наслідок, не ведуть спільне господарство та не проживають разом з червня 2011 року. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved