Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Уповноважений представник позивача у квітні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 29.05.2013 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») та відповідачем було укладено додатковий договір №2 до договору №13130/02-ДК від 15.11.2011 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 15000 грн. Відповідач належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та порядку, передбачених договором, у зв`язку з чим станом на 09.02.2016 виникла заборгованість у розмірі 15336,26 грн. Крім того, майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповним поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлений договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014. У зв'язку з чим АТ «Ощадбанк» звернулося до позивача із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, та відповідно виконуючи свої зобов'язання по укладеному договору позивач визнав факт неповного погашення відповідачем грошового зобов'язання перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком, та провів останньому виплату страхового відшкодування в розмірі 15336,26 грн., а відтак позивач у відповідності до ст.ст.993,\~1191 ЦК України\~змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Дзержинського міського суду Донецької області від 16.05.2018 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. \~Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, проти розгляду справи на підставі\~ст. 280-282 ЦПК України\~не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток разом з копіями відповідних документів та шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у звязку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.05.2013 між АТ «Ощадбанк» в особі керуючого ТВБВ №10004/0405 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору №13130/02-ДК від 15.11.2011 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, відповідно до умов якого відповідачу було по даному картковому рахунку встановлено кредит у сумі 15000 грн. на строк дії платіжної картки, зі сплатою 24% річних (а.с.15-17). 01.08.2014 між позивачем та Філією - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» був укладений договір добровільного страхування кредитів №055/14, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, і пов'язані з неповерненням або неповним поверненням Позичальниками Страхувальнику кредиту та/або несплатою або частковою несплатою о ньому на умовах, встановлених відповідними Кредитним договорами (а.с.10-13). Як вбачається зі змісту умов вказаного Договору страхування, сторони погодили, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування за цим Договором і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. [PERSON] ризиком за цим Договором є можливість невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору. [PERSON] випадком за цим Договором є факт завдання збитків Страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання Позичальником своїх зобов'язань з повернення суми Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретному Кредитному договорі, внаслідок неплатоспроможності Позичальника. Під неплатоспроможністю Позичальника Сторони розуміють невиконання Позичальником умов Кредитного договору зі своєчасної сплати Кредиту та/або процентів за користування Кредитом понад 10 (десять) календарних днів з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 6 цього Договору. Статті\~526,\~525\~ЦК України \~визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі змісту\~статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Стаття 546 ЦК України\~визначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Так статті\~979,\~980 ЦК України\~визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: 1) життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Стаття 989 ЦК України\~визначає, що страхувальник зобов'язаний, зокрема своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно п.п. 9.1., 9.2., 9.3. Договору страхування, Страхувальник зобов'язаний протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з моменту коли йому стало відомо про настання страхового випадку, передбаченого умовами цього Договору, письмово повідомити про це [PERSON]. Для отримання страхового відшкодування Страхувальник протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту виконання умов п.9.1 надає [PERSON] заяву з одночасною передачею завірених уповноваженим працівником страхувальника, копій всіх документів, які свідчать про настання страхового випадку і про розмір збитку, згідно визначеного вичерпного переліку документів. Відповідно до п.9.3 Договору страхування розмір страхового відшкодування - це заборгованість Позичальника по Кредитному договорі в розмірі непогашеної суми Кредиту та процентів за користування Кредитом за 2 (два) місяці згідно умов конкретного Кредитного договору на дату настання страхового випадку. Судом встановлено, що 25.01.2018 року Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» на виконання вимог\~ст. 989 ЦК України\~та вищезазначених умов Договору страхування на адресу позивача було направлено повідомлення про настання страхового випадку, з повідомленням про наявність заборгованості у розмірі 15336,26 грн. Позивач запропонував відповідачу в досудовому порядку відшкодувати суму заподіяного збитку та у найкоротший термін, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отриманні Вимоги перерахувати 15336,26 грн. на розрахунковий рахунок позивача. За приписами\~ст. 988 ЦК України, які кореспондується з приписами\~ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний, зокрема: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 9.5 Договору страхування, після отримання заяви та документів, передбачених п. 9.2 цього договору, страховик зобов'язаний протягом 10 (десяти) робочих днів: а) з'ясувати обставини страхового випадку, скласти страховий акт та визначити розмір збитку; б) зробити розрахунок суми страхового відшкодування; в) виплатити страхове відшкодування протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту складання страхового акту. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, в межах суми виплати страхового відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник має до позичальника, внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором (п.9.6 [PERSON] договору). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 18.02.2016 було складено [PERSON] № 055/14/068/16 та відповідно 25.02.2016 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15336,26 грн., що підтверджується випискою від 25.02.2016 року (а.с.20, 21). Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved