Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому поставлено питання про визнання договору поруки №П(05)060-08, укладеного 21.02.2008 р. між ним та АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк» з дати смерті боржника [PERSON], а саме з [INFO]. В подальшому, в порядку ст.116 ЦПК України, справу передано для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в лютому 2008 р. між АБ «ТАС-Бізнесбанк» та позивачем було укладено договір поруки, за умовами якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за кредитні зобов'язання [PERSON] (надалі - боржника) за договором №КФ(05)06-08. Зобов'язання за кредитним договором не виконано боржником, а [INFO]. останній помер. Таким чином, оскільки у зв'язку зі смертю боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника (спадкоємця померлої особи), а договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням, і позивач такої згоди не давав, тому він звернувся до суду з вимогою визнати договір поруки припиненим з дня смерті боржника. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з посиланням на те, що внаслідок невиконання позичальником [PERSON] кредитних зобов'язань у останнього станом на 18.05.2011 р. виникла заборгованість за кредитним договором №КФ(05)06-08, яка складала 92474,58 грн. У зв'язку з цим банк звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом про стягнення боргу за кредитним договором з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі 2-2409/11 від 13.12.2011 р. позов було задоволено, та стягнуто солідарно наявну заборгованість за договором з [PERSON] та [PERSON] в сумі 92474,58 грн. Таким чином, сторона відповідача стверджувала, що [PERSON] в силу ст.608 ЦК України не звільняється від виконання зобов'зань щодо погашення заборгованості в межах виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-2409/2011, виданого 24.02.2012р. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правові наслідки. Встановлено, що 21.02.2008 р. між АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк» (відповідач у справі) та [PERSON], було укладено кредитний договір №КФ(05)06-08, за умовами якого позичальник [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 95578,00 грн. та взяв на себе зобов'язання повенути кошти до 20.02.2015 р. та сплатити відсотки у розмірі 18% річних. Одночасно, як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний кредитний договір був забезпечений договором застави №ЗФ(05)06-08 від 21.02.2008 р., за яким позичальник [PERSON] передав АБ «ТАС-Бізнесбанк» у заставу автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з.[NUMBER]. Крім того, 21.02.2008 р. між АБ «ТАС-Бізнесбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №П(05)060-08, за умовами якого поручитель [PERSON] зобов'язався перед кредитором АБ «ТАС-Бізнесбанк» відповідати за виклонання усіх боргових зобов'язань позичальника [PERSON], які виникають з кредитного договору №КФ(05)06-08. Відповідно до положень ст. 546 ЦУ України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком Згідно до приписів ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Як зазначає представник позивача, зазначена обставина є достатньою для припинення договору поруки №П(05)060-08 з дня смерті [PERSON] Відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпечуваного нею зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку із цим не може бути виконаним іншою особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснив, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь - якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна сторона не відповідає. Таким чином на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь - якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Судом установлено, що а ні умовами договору поруки, а ні будь яким іншим чином, позивач не надавав своєї згоди поручатися за виконання кредитних зобов'язань третіх осіб, у т.ч. спадкоємців [PERSON] Відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки з умов спірного договору не вбачається, що в разі смерті боржника поручитель має самостійно відповідати за зобов'язанням померлого боржника. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved