Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

У лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.09.2013. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку щомісяця. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №245335 виданого повторно 08.12.2017 р., [PERSON] народилась 12.03.2009 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] до (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №245336 виданого повторно 08.12.2017 р., [PERSON] народився 29.08.2010 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] до (а.с.7). У звязку з тим, що [PERSON] добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, але зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей, надавати їм необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, приймаючи до уваги що на даний час мінімальний розмір аліментів складає 50% від прожиткового мінімуму (для дітей від 6 до 18 років 1860 грн.) що дорівнює 930 грн. на одну дитину, тещо відповідач визнав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, тому суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають повному задоволенню. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: approved