Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, [PERSON] про визначення частки та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує наступним. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається в тому числі із права на Ѕ частину земельної частки ( пай) в КСП «Шпитьківське», площею -1,8 га, що розташована за адресом: Київська область, Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада. На даний час Шпитьківська сільська рада ліквідована, правонаступником є Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області [PERSON] є вдовою померлого, так як перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] , виданим Палацом одруження м. Києва від 04.08.1970 року. Після смерті чоловіка [PERSON] вона прийняла спадщину в установлений законом строк, як передбачає ст. 1268 та ст. 1269 ЦК України. А саме, вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується її постійною реєстрацією з спадкодавцем за однією адресом на час відкриття спадщини. Крім того вона подала заяву про прийняття спадщини до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Для оформлення спадщини вона звернувся до державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. На частину спадкового майна державним нотаріусом їй були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі і на Ѕ частину земельної ділянки, яка належала на праві власності померлому [PERSON] площею 0,1471га, яка знаходиться за адресом: [ADDRESS] . До спадкового майна після смерті [PERSON] належить і право на земельну частку ( пай) ( її частину) в КСП «Шпитьківське», Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, (на даний час Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області) розміром 1,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яке [PERSON] отримав після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 28 серпня 2002 року, державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2388. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину права на земельну частку ( пай) в КСП « Шпитьківське», площею -1,8 га, що розташована за адресом: Київська область, Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада державний нотаріус відмовила, про що видала відповідну постанову від 29.01.2020 р.. Свою відмову нотаріус Демяносова В.Ф. мотивувала тим, що у свідоцтві про право на спадщину за законом виданому 28.08.2002 року, державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори не вказано які частки власності належать кожній із осіб, тобто не можливо визначити частку, яка спадкується після смерті [PERSON] . В даному свідоцтві вказано, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] є її син - [PERSON] та дочка [PERSON] - в рівних частинах кожний. Тому, щоб захистити своє порушене право вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином частка кожного із спадкоємців у спадковому майні після смерті [PERSON] , яке складається із права на земельну частку ( пай) є по Ѕ частині. Таким чином, вона має право на спадкування Ѕ частини права на земельну частку (пай) в КСП «Шпитьківське», площею 1,8 га, що розташована за адресом: Київська область Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада, яке успадкував її чоловік [PERSON] після своєї матері [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2002 року, але державний акт не отримав. В свідоцтві про право на спадщину вказано, що він та [PERSON] спадкують в рівних частках, тобто їх частки рівні по Ѕ частині. Померлій [PERSON] це право на земельну частку (пай), розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі ( на місцевості), належали на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії КВ № 0273433, виданого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 30 березня 2000 року у відповідності з рішенням цієї ж райдержадміністрації від 16 березня 2000 року, № 128. Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів направо на земельну частку ( пай) 17 травня 2000 р. за № 57. Даний сертифікат знаходиться у спадковій справі № 407 за 2001-2002 роки Першої київської державної нотаріальної контори , яка видавала свідоцтво про право на спадщину за законом 28.08.2002 року після смерті [PERSON] . На запит державного нотаріуса 15-ої Київської державної нотаріальної контори Шпитьківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області надала відповідь, що Державний акт на земельну ділянку частку (пай) або її частину в КСП «Шпитьківське» площею 1,8 га на ім`я [PERSON] не видавався. Дане право на земельну частку( пай) входить до складу спадкового майна, так як [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину права на земельну частку (пай). Адже, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадкового майна входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. А ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. А згідно зі ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Вона, як спадкоємиця, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, фактично вже володію та користуюсь спадковим майном та стала його власником, тому за нею повинно бути визнано і право на Ѕ частину права земельної частки (паю), після смерті [PERSON] . На підставі вищевикладеного позивач просила суд ухвалити рішення по якому: визначити, що частка померлого [PERSON] у праві на земельну частку (пай) в КСП «Шпитьківське», Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, (на даний час Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області) розміром 1,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), отриманого після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 28 серпня 2002 року, державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2388 складає Ѕ частину; визнати за нею, [PERSON] , 1949 року народження, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , право на Ѕ частину права на земельну частку ( пай) в КСП «Шпитьківське», Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (на даний час Дмитрівська сільська рада Бучанського району Київської області), розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), належне померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 28 серпня 2002 року, державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2388. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.05.2021 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 12 жовтня 2021 року. У судове засідання 12.10.2021 року позивач та його представник не з`явилися. Позивач подала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд, проводити розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, представників не направили, відзив на позов не подали. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] перебувала з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому Палацом одруження м. Києва 04 серпня 1970 року, актовий запис № 5125. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне [PERSON] спадкове майно, яке складається, в тому числі і право на земельну частку (пай) (її частину) в КСП «Шпитьківське», Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, (на даний час Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області) розміром 1,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яке [PERSON] отримав після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому 28 серпня 2002 року, державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-2388. Після смерті чоловіка [PERSON] вона прийняла спадщину в установлений законом строк, як передбачає ст. 1268 та ст. 1269 ЦК України. А саме, вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується її постійною реєстрацією з спадкодавцем за однією адресом на час відкриття спадщини. Крім того вона подала заяву про прийняття спадщини до П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Для оформлення спадщини вона звернувся до державного нотаріуса П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори. На частину спадкового майна державним нотаріусом мені були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі і на Ѕ частину земельної ділянки, яка належала на праві власності померлому [PERSON] площею 0,1471га, яка знаходиться за адресом: [ADDRESS] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину права на земельну частку (пай) в КСП «Шпитьківське», площею - 1,8 га, що розташована за адресом: Київська область, Києво-Святошинський район, Шпитьківська сільська рада державний нотаріус відмовила, про що видала відповідну постанову від 29.01.2020 р.. Свою відмову нотаріус Демяносова В.Ф. мотивувала тим, що у свідоцтві про право на спадщину за законом виданому 28.08.2002 року, державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори не вказано які частки власності належать кожній із осіб, тобто не можливо визначити частку, яка спадкується після смерті [PERSON] . У даному свідоцтві вказано, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] є її син - [PERSON] та дочка [PERSON] - в рівних частинах кожний. Відповідно до ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином частка кожного із спадкоємців у спадковому майні після смерті [PERSON] , яке складається із права на земельну частку ( пай) є по Ѕ частині. Із спадкової справи № 407 від 28.08.2002 року Першої Київської державної нотаріальної контори Київської області, надісланої суду відповідно до ухвали суду, з Державного нотаріального архіву у Київський області вбачається, що [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.08.2002 року, після своєї матері [PERSON] , на право на земельну частку (пай), розміром 1,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КСП «Шпитьківське» на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У свідоцтві про право на спадщину вказано, що він та [PERSON] спадкують в рівних частках спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Померлій [PERSON] це право на земельну частку (пай) , розміром 1,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), належало на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії КВ № 0273433, виданого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 30 березня 2000 року у відповідності з рішенням Києво-Святошинської райдержадміністрації від 16 березня 2000 року, № 128. Сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів направо на земельну частку (пай) 17 травня 2000 р. за № 57. Оригінал даного сертифікату знаходиться у спадковій справі № 407 Першої київської державної нотаріальної контори Київської області, яка видавала свідоцтво про право на спадщину за законом 28.08.2002 року після смерті [PERSON] . Із спадкової справи № 277 від 21.02.2006 року П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] в установлений законом строк та на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. На отримання права на земельну частку (пай) розміром 1,8 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КСП «Шпитьківське» на території Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області нотаріус відмовила, про що видала відповідну постанову. Ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина перша ст. 1225 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Стаття 131 Земельного кодексу України 2001 року передбачає, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладання таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації такого права. В п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» детально роз`яснено, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. Ст.ст. 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved