Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), яка розташована на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну ділянку серії ВН №0501687. Спадкоємцем до майна померлого за законом являється позивач по справі. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління спадковим майном та проживала разом з померлим за однією адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. [PERSON] просила визнати за нею право на земельну частку (пай), розташовану на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належало [PERSON] , який помер [INFO] на підставі Сертифікату серії ВН №0501687. Ухвалою Тростянецького районного суду від 29.11.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 30.07.2020 р. дану цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Натальчук О.А. та призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у відсутність представника Цибулівської сільської ради, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України (частина четверта статті 200 ЦПК України). Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , 23.01.1997 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 61 року, про що 02.07.1997 р. складено відповідний актовий запис №24 (а.с.6). Згідно довідки №49 від 09.04.2017 р., виданої виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області [PERSON] , 1943 р.н., яка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , її чоловік [PERSON] , 1935 р.н. був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті [INFO] в [ADDRESS] . У померлого таких спадкоємців як малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які згідно ст.1241 ЦК України мали б право на обов`язкову частку, немає. Спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] на підставі ст. 1261 ЦК України є дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована і проживала з померлим за адресою: [ADDRESS] , з 1993 р. по день його смерті, що підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради №18 за 1991-1995 роки та №10 за 1996-2000 роки. До складу спадкового майна належить право на земельну ділянку бувшого КСП «Промінь» с.Цибулівка Тростянецького району, розміром 2.08 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Цибулівської сільської ради, та належить померлому [PERSON] на підставі Сертифікату серії ВН№0501687. Відповідно до рішення 8 сесії 22 скликання Цибулівської сільської ради від 18.07.1996 р. землю бувшого КСП «Промінь» с. Цибулівка, передано у колективну власність для товарного сільськогосподарського призначення та видано Державний акт на право колективної власності. Відповідно до записів погосподарських книг сільської ради за 1993-1995 р.р., [PERSON] , 1935 р.н., працював в місцевому колгоспі с.Цибулівка Тростянецького району трактористом та був включений до Списку, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю та було видано Сертифікат, про що є запис у книзі реєстрації сертифікатів за №1286. Згідно інформації виконкому Цибулівської сільської ради, за [PERSON] закріплена земельна ділянка (пай), згідно схеми поділу земельних ділянок №1188, площею 3,2 га на території Цибулівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. В даний час Цибулівська сільська рада не може видати дублікат Сертифікату, який був виданий померлому [PERSON] , тому що у зв`язку з завершенням паювання земельних ділянок бувших КСП, відсутні бланки Сертифікатів (а.с. 8). Листом начальника відділу у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 04.04.2019 року № 29-2-0.36-39/177-19 повідомлено про те, що [PERSON] отримав Сертифікат на земельну частку (пай) на території Цибулівської сільської ради серії ВН №0501687, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та був включений до списку-додатку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП «Промінь» с.Цибулівка. Видати дублікат Сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0501687, виданого на ім`я [PERSON] не має можливості, оскільки у зв`язку із завершенням у 2001 році розпаювання земель по Тростянецькому району, сертифікати не виготовляються (а.с.12). Сертифікат на земельний пай серії ВН №0501687, виданий на ім`я [PERSON] втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 23.09.2016 р. №66 (а.с.19). Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 525 ЦК УРСР визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР України (1963) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Той факт, що [PERSON] своєчасно прийняла спадщину після смерті чоловіка, тому що фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки проживала та була зареєстрована із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою від 05.07.2018 р. №172, виданою виконкомом Цибулівської сільської ради Тростянецького району та випискою з погосподарської книги №10 за 1996-2000 роки (а.с.9, 20). Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] та спадщину у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки була зареєстрована та проживала з померлим на час відкриття спадщини за однією адресою. Постановою державного нотаріуса Тростянецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.10.2020 р. №431/02-31 вказано, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю у неї документу, що посвідчує право власності спадкодавця на дану земельну частку (пай). Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] помер [INFO] і спадкоємцем до його майна за законом є дружина [PERSON] , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, Сертифікат на право земельну частку (пай) у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved