Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 05.12.2003 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою у виконкомі Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя, актовий запис № 19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час року подружні відносини між сторонами припинені, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя і сімейні обов`язки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, на примирення не згодний. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідачка надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Встановлено, що 05.12.2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Старо-Кримської селищної ради м. Маріуполя, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини припинені, між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved