Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 07 травня 2008 року відповідач вчинив виконавчий напис №662 на договорі застави, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. №2175 25 травня 2007 року. За цим виконавчим написом стягнуто на користь ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», з рухомого майна (автомобіль марки Мерседес Бенц 110D, 2002 року випуску, номерний знак [NUMBER] ), належного на праві власності [PERSON] грошові кошти в сумі 8 9611,12 грн, які мають бути отримані позивачем від реалізації цього майна в рамках виконавчого провадження. 24 травня 2013 року позивач подав виконавчий напис до органів виконавчої служби. 29 травня 2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №38143023. 17 жовтня 2018 року позивач отримав лист Корабельного районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон від 16 жовтня 2018 року, з якого стало відомо про те, що 14 листопада 2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві за виконавчим провадженням ВП №38143023 на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-21 XIV. Зазначена постанова була направлена стягувачу у цей же день. Однак постанова до позивача не надходила. Таким чином, позивач дійшов висновку, що виконавчий напис нотаріуса було втрачено. За змістом статті 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати документа, що посвідчений або виданий нотаріусом, за письмовою заявою стягувача видається дублікат втраченого документа. 11 листопада 2018 року позивач направив на адресу відповідача заяву про видачу дубліката виконавчого напису від 07 травня 2008 року №662, однак відповідач її проігнорував. 16 жовтня 2019 року позивач направив нотаріусу заяву щодо видачі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідь на яку так і не отримав. Така бездіяльність нотаріуса є незаконною та вказує на порушення ним ст. ст. 49, 53 Закону України «Про нотаріат», що унеможливлює подальше стягнення боргу. Посилаючись на викладене, позивач просив, визнати незаконною бездіяльність нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та невинесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зобов`язати відповідача видати ПАТ «Укргазбанк» дублікат втраченого виконавчого напису від 07 травня 2008 року №662 на договорі застави. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом установлено, що 25 травня 2007 року ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] уклали договір застави належного їй автомобіля марки Мерседес Бенц 110D, 2002 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 07 травня 2008 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. вчинив виконавчий напис на зазначеному договорі застави. 23 травня 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подав заяву начальнику ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсон про відкриття виконавчого провадження. 29 травня 2013 року державним виконавцем Муценко Д.О. за даною заявою відкрито виконавче провадження № 38143023. 14 листопада 2013 року державний виконавець Муценко Д.О. прийняв постанову про повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. Листом від 16 жовтня 2018 року Корабельний районний відділ Державної виконавчої служби м. Херсон повідомив позивача про те, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса від 07 травня 2008 року про стягнення з [PERSON] 80611,12 грн, який надійшов до відділу 24 травня 2013 року. 14 листопада 2013 року державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, однак у зв`язку з тим, що реєстри на відправлену кореспонденцію зберігаються 1 рік, то реєстри за 2013 рік знищені. Станом на 16 жовтня 2018 року виконавче провадження по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Макаренко В.М. від 07 травня 2008 року не перебуває. 01 листопада 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В.М. про видачу дубліката виконавчого напису від 07 травня 20008 року № 662. Зазначену заяву нотаріус отримав 05 листопада 2018 року. 16 жовтня 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В.М. про надання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачу дубліката виконавчого напису), яку вручено нотаріусу 17 жовтня 2019 року. На зазначені заяви нотаріус відповіді не надав. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначено статтею 16 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до пункту 8 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» видача дублікатів нотаріальних документів відноситься до нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами. Порядок видачі дублікатів документів передбачений статтею 53 Закону України «Про нотаріат» та главою 22 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до частини першої статті 53 Закону України «Про нотаріат» у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п`ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа. Відповідно до пункту 2 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України до передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, дублікат утраченого або зіпсованого документа видається нотаріусом за місцем його зберігання. Частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій. Згідно з частиною четвертою статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Аналогічна вимога міститься у частині третій глави 13 Порядку. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що юридичним актом, який може бути оскарженим у судовому порядку, є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий у межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів. У главі 13 Порядку визначено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. З матеріалів, наданих позивачем вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. 07 травня 2008 року вчинив виконавчий напис №662 на договорі застави від 25 травня 2007 року № 2175. 01 листопада 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» направив до нотаріуса заяву про видачу дубліката виконавчого напису, яку нотаріус отримав 05 листопада 2018 року та 16 жовтня 2019 року - заяву про надання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку нотаріус отримав 17 жовтня 2019 року, однак дій, передбачених чинним законодавством не вчинив та не виніс відповідної постанови. За таких обставин, слід дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача про незаконну бездіяльність нотаріуса щодо вчинення нотаріальної дії стосовно видачі дубліката виконавчого напису. Що стосується позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача видати дублікат виконавчого напису, то слід зазначити наступне. Суд не може зобов`язати нотаріуса на здійснення конкретних нотаріальних дій із зазначенням конкретного рішення, яке повинно бути ухвалено. Тому, щодо даних позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» слід дійти висновку про зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В.М. вирішити питання у встановленому Законом порядку щодо видачі дубліката виконавчого напису вчиненого 07 травня 2008 року №662 на договорі застави посвідченого 25 травня 2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. №2175. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: partial