Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначила, що за рішенням Гощанського районного суду Ріненської області від 10 вересня 2014 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на її користь на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 20 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Оскільки визначена судом сума аліментів є надто малою і не здатна покрити навіть елементарних витрат та утримання дітей та для забезпечення їх розвитку є недостатньою, так як в силу свого віку діти природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, позивач, посилаючись на приписи норм права, які містяться в ст.ст. 180-184, 192 СК України, просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів шляхом їх збільшення. Мотивуючи такі свої вимоги, позивач зазначила, що відповідач офіційно ніде не працює, однак їздить на заробітки за межі України, на утриманні має ще одну неповнолітню дитину від другого шлюбу, є здоровою, працездатною особою, тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі по 2000 гривень щомісячно, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. 13 травня 2021 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить при визначенні розміру аліментів врахувати необхідність визначення таких в сумі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-які інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов в редакції позовних вимог, зазначених у поданій ним заяві про уточнення позовних вимог від 13 травня 2021 року. На переконання представника, відповідач зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому таке утримання повинно відповідати мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача у судовому засіданні позов з урахуванням уточнених позовних вимог визнав, не заперечував щодо збільшення розміру стягуваних з його довірителя аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, при визначенні розміру аліментів представник [PERSON] просив врахувати незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини від другого шлюбу, а також дитини його дружини від першого шлюбу, яка проживає у його сім`ї. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2014 року розірвано. З даних свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є їх батьками. Факт проживання неповнолітніх дітей із матір`ю стверджується даними довідок про склад сім`ї Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 01 липня 2020 року за №963 та від 01 липня 2020 року за №964. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих ЦНАП у м. Рівному, 15 лютого 2019 року за №11073 та 04 липня 2019 року за №40865, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Із копії рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2014 року судом установлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 20 гривень щомісяця, починаючи з 08 серпня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач, вказуючи на зміну її матеріального становища в сторону погіршення, звернулась до суду за захистом свого порушеного права з даним позовом про збільшення розміру аліментів. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами щодо зміни розміру стягнення аліментів, регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (далі СК України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що визначено ч. 1 ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу зазначених норм закону та встановлених судом обставин щодо зміни матеріального стану позивача в сторону погіршення через зростання вікових потреб дітей, враховуючи наявність права у позивача, як одержувача аліментів на звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є очевидно недостатнім, оскільки в силу свого віку діти природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, суд зауважує, що з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини, змінилось матеріальне становище позивача та становище відповідача, в тому числі у зв`язку з інфляційними процесами, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку. За вказаних обставин суд приходь висновку про неналежне матеріальне забезпечення дітей сторін для гармонійного їх розвитку в розумінні ч. 2 ст. 182 СК України. Як визначено у вказаній нормі закону, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить - 2395 гривень, тому виходячи із 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років становить - 1197 гривень 50 копійок. З огляду на зазначене, при визначенні розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, суд враховує обставини визначені у ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема наявність у платника аліментів зобов`язань щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у другому шлюбі з [PERSON] , дані щодо незадовільного стану здоров`я відповідача, те, що останній є особою працездатного віку та не має статусу особи з інвалідністю, а також те, що у 2019 році, відповідач, будучи платником аліментів, поніс витрати на придбання нерухомого майна. Вказані обставини стверджуються даними МРТ від 11 березня 2021 року, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 30 грудня 2016 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 19 липня 2017 року та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14 квітня 2021 року. При визначенні розміру аліментів враховується судом і законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зміна мінімальних життєвих стандартів з часу ухвалення рішення та визначення до стягнення аліментів у розмірі по 20 гривень на кожну дитину щомісячно, у зв`язку з чим суд приходить переконання, що заявлений до стягнення позивачем, згідно поданих уточнень, розмір аліментів є обґрунтованим та з огляду на встановлені обставини, не буде надто обтяжливим для відповідача. Водночас, суд виходить з того, що як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Що стосується доводів представника відповідача про необхідність врахування судом при визначенні розміру аліментів такої обставини, як наявність на утриманні [PERSON] неповнолітньої дитини його дружини [PERSON] від першого шлюбу, то такі судом відхиляються, оскільки обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладено на батьків останніх. При вирішенні даного спору, суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, та на які вірно посилається позивач у поданому нею позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне в порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача 908 гривень судового збору в доход держави, зважаючи на задоволення вимоги позивача про збільшення розміру аліментів. При цьому, судом враховується те, що позивач при звернені до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів була звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved