Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Управління поліції охорони в Херсонській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про сплату (погашення) витрат на навчання від 16.02.2018 року №112/2018 р. в сумі 8665,86 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. В обгрунтування позову зазначили, що 16.02.2018 року між Управлінням поліції охорони в Херсонській області та [PERSON] укладено договір №112/2018 про сплату (погашення) витрат на навчання, за умовами якого відповідач зобов`язався сплатити (погасити) заборгованість в розмірі 9769,86 грн., щомісячно рівними частинами по 542,77 грн. Відповідачем фактично сплачено заборгованість в розмірі 1104,00 грн. Оскільки різниця заборгованості у розмірі 8665,86 грн. погашена не була, вимушені звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 червня 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 червня 2020 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 16 лютого 2018 року між Управлінням поліції охорони в Херсонській області та [PERSON] укладено договір про сплату (погашення) витрат на навчання, за п. 1.1 якого боржник зобов`язався сплатити (погасити) заборгованість (витрати, які понесені Управлінням за навчання боржника), відповідно до умов договору про навчання за кошти Управління від 26.06.2015 р. №515, яка станом на 16.02.2018 року становить 9769,86 грн. в строк визначений умовами договору (арк. справи 56). Пунктом 1.3 договору передбачено, що боржник сплачує (погашає) заборгованість щомісячно (до 285 числа місяця) протягом 18 місяців рівними частинами по 542,77 грн. на рахунок Управління. Згідно п. 4.1. договору, договір набирає чинності з моменту укладення і діє до 16 серпня 2019 року. Відповідно до довідки №1340/43/41/10/01-2020 від 06.05.2020 р. Управління поліції охорони в Херсонській області, за даними бухгалтерського обліку станом на 01.05.2020 р. за [PERSON] існує заборгованість за договором про сплату (погашення) витрат за навчання №112/2018 від 16.02.2018 р. в сумі 8665,86 грн (арк. справи 8). Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив борг за договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2102 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 06 листопада 2020 року.

Outcome: approved