Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

У лютому 2018 р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.02.2012 р. відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Як вказано у позові, відповідачка належним чином не виконала передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 31.12.2017 р. перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилась заборгованість у розмірі 108228,39 грн., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 2932,12 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 94621,35 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5045,00 грн., штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) у розмірі 5129,92 грн. Тому посилаючись на зазначені обставини, представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд задовольнити даний позов та стягнути судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит до ВК Новодніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON], [INFO] Згідно відповіді ВК Новодніпровської сільської ради від 28.02.2018 року за № 112 [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 08 від 02.03.2015 року (а.с.43,44,57,58). Факт смерті відповідача по справі, на запит суду від 03.03.2018 року, було документально підтверджено відповіддю державного нотаріуса Кам'янсько-Дніпровського нотаріального округу Чайка Т.П. та направлено фотокопію спадкової справи № 63 за 2015 рік згідно якої спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] є [PERSON], [INFO] (Т. 1 а.с. 49-57). Ухвалою від 13.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відкрито провадження в справі. Залучено до участі у справі правонаступника відповідача [PERSON] померлої [INFO] року [PERSON] (Т. 1 а.с.60-61). 15.04.2018 року по цивільній справі № 318/374/18 - провадження № 2/318/323/2018 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку за правилами спрощеного провадження та винесено заочне рішення яким позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з останнього заборгованість по договору б/н від 07.02.2012 року в сумі 108 228 грн. 39 коп. (Т. 1 а.с.68). Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачем по справі [PERSON] та його представником [PERSON] 15.05.2018 року подано заяву про перегляд заочного рішення, в якій відповідач зазначає, що заочне рішення він отримав в кінці квітня 2018 року, всі інші документи, які повинні були передувати судовому рішенню (позов з додатками) він не отримав, так як по роду своєї діяльності часто перебуває у відрядженнях, працює на об'єктах по всій Запорізькій області. Саме заочне рішення він отримав особисто. На час ухвалення рішення був позбавлений права особисто захищати свою правову позицію, захищати свої інтереси. В своїй заяві відповідач також зазначає, що [PERSON] померла [INFO] року. Однак, позивач в розрахунку все нараховує заборгованість померлій особі і за період, коли її вже не було в живих. Право- та дієздатність особи [PERSON] припинилась з моменту її смерті, тобто [INFO] року, а позивач нараховує заборгованість аж до 31.12.2017 року на суму 108 228,39 грн. і цю суму стягує. Але на цей момент [PERSON] не було в живих вже 2 роки 10 місяців 6 днів. Крім того, відповідач зазначає, що при ознайомленні з матеріалами справи побачив, що кредит у [PERSON] з'явився таким чином: нею 07.02.2012 року було заповнено анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. Вона отримала кредитну картку з лімітом 2000 грн. З розрахунку видно, що 07.02.2018 року сальдо, на яке в цьому періоді проценти не нараховуються, становить 1140,00 грн., тобто виходить, що з ліміту картки 2000 грн. [PERSON] отримала 860 грн. Станом на 15.03.2012 року банк вже виставляє заборгованість за кредитом 12,12 грн., тому відповідач зробив висновок, що суму яку [PERSON] брала в сумі 860 грн., вона майже погасила, оскільки залишилось 12,12 грн. Потім з розрахунку видно, що сума заборгованості за кредитом різко збільшується: 26.03.2012 року - це вже 2394,24 грн. і так далі з кінцевою сумою 108 228,39 грн. з яких сума боргу за кредитом є лише 2932,12 грн. Як видно з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» мінімальна тривалість пільгового періоду - 30 днів. Як вказує відповідач, з розрахунку видно, що більше ніж 30 днів кількості днів користування [PERSON] карткою не було, звідки ж взялася така величезна сума боргу? До того ж, відповідно до п. 1.1.1.1.27 та п. 1.1.1.28 витягу із Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року за № СП-2010-256 банк укладає договори страхування, зазначені в п. 2.3.17 Умов та Правил. Як зазначає, відповідач, суд не пересвідчився в тому, чи отримала [PERSON] пам'ятку клієнта. В матеріалах справи таких даних немає. [PERSON] заповнила заяву-анкету, її підпису про отримання нею пам'ятки клієнта матеріали справи не містять. Відповідач також не погоджується з рішенням суду про залучення його до участі у справі в якості відповідача як правонаступника після померлої [PERSON] посилаючись на порушення вимог ст. 520 ЦК України. Відповідач також наголошує на тому, що при нарахуванні відсотків, неустойки (штрафу, пені) позивачем було порушено строки позовної давності. Крім того, як зазначає відповідач, позивач нараховуючи величезний борг [PERSON], не довів належним чином необхідні по справі обставини. Просив суд скасувати заочне рішення від 15.04.2018 року та призначити справу для розгляду за правилами загального провадження. Застосувати до основних вимог загальну позовну давність, до додаткових вимог спеціальну позовну давність та повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір 352,40 коп. (Т. 1 а.с.74-77). В свою чергу, позивач надав суду відзив на заяву про перегляд заочного рішення, суть якого зводиться до того, що позивач просить відмовити в перегляді заочного рішення посилаючись на те, що заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як зазначає позивач, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи (Т.1 а.с.94-103). Ухвалою від 18.06.2018 року судом прийнято рішення про задоволення заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення від 15.04.2018 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка не оскаржувалась. Справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні (Т. 1 а.с.120-121). 18.06.2018 року суд виніс ухвалу про забезпечення доказів шляхом витребування у Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» оригіналів документів для огляду судом та належним чином засвідчені копії: анкети-заяви про приєднання [PERSON] до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, пам'ятку клієнта з підписом [PERSON] де її ознайомлено саме з цими Правилами та послугами, договір про відкриття [PERSON] кредитної лінії, правила користування кредитною карткою з якими її ознайомлено під підпис, докази на їх отримання нею, докази отримання [PERSON] грошей у позивача у термін до 14.08.2018 року (Т.1 а.с.122-123). На підставі ухвали від 18.06.2018 року про скасування заочного рішення дану судову справу через автоматизовану систему документообігу суду 22.06.2018 року було передано раніше визначеному складу суду (Головуючий суддя В.В. Васильченко) та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 318/374/18 - номер провадження 2/318/632/2018 (Т. 1 а.с.124). Справу призначено до розгляду на 16.08.2018 року. 12.07.2018 року позивач надіслав на адресу суду повторно відзив на заяву про перегляд заочного рішення, аналогічний попередньому, в якому просить відмовити в перегляді заочного рішення (Т. 1 а.с.128-132). 16.08.2018 року відповідачем та його представником було надано суду відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, аналогічний попередньому, але змінено прохальну частину в якій вони просять застосувати до основних вимог загальну позовну давність, до додаткових вимог спеціальну позовну давність та повністю відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості в сумі 108 228,39 грн. Стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] сплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 352,40 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення та судового збору в сумі 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення доказів (Т.1 а.с.145-149). З метою виконання приписів ст. 178 ЦПК України судом було відкладено справу на 19.09.2018 року, 04.10.2018 року. 26.09.2018 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив в якому вони наполягають на задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на норми чинного законодавства та зазначають, що банком буде подано уточнену позовну заяву з розрахунком заборгованості станом на дату смерті позичальника (Т.1 а.с.154-160). 04.10.2018 року відповідачем та його представником було надано заперечення на відповідь на відзив позивача в яких зазначено, що у відповіді на відзив позивач жодним чином не підтверджує свої твердження. Відповідач зазначає, що позивач не спростував твердження відповідача про незаконність нарахування заборгованості навіть після смерті [PERSON] Крім того, позивач не виконує вимоги ст.ст. 76-80 ЦПК України, не виконує і забуває про ст. 81 ЦПК України - про свій обов'язок доказування і подання доказів. Відповідач підтверджує всі свої попередні заперечення і вважає, що у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити (Т.1 а.с.166-168). 12.10.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява до справи № 318/374/18 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в якій позивач надає суду розрахунок заборгованості з перерахуванням на дату смерті [PERSON] згідно якого заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 07.02.2012 року становить - 8385,81 грн., яка складається з наступного: 2932,12 грн. - заборгованість за кредитом; 3908,69 грн. - заборгованість за відсотками; 1545,00 - заборгованість з пені та комісії. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 8385,81 грн. за кредитним договором № б/н від 07.02.2012 року та судовий збір (Т.1 а.с.174-176). 16.10.2018 року на адресу суду надійшли пояснення позивача на заперечення відповідача від 04.10.2018 року в яких, посилаючись на дотримання норм чинного законодавства при укладенні кредитного договору з позичальником, просять задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (Т.1 а.с.193-206). 17.10.2018 року відповідачем та його представником суду надано відзив на уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості в якій відповідач зазначає, що за його клопотанням судом було витребовано матеріали кредитної справи, які не були надані позивачем. Як вважає відповідач, ненадання витребуваних судом документів та зменшення суми заборгованості зі сторони банку є ні чим іншим, як спроба банку уникнути викриття того факту, що вони порушили умови укладання договору і не з ним, а з померлою [PERSON] Не погоджується з позовом повністю, як з первісним так із уточненим. Просить застосувати до основних вимог загальну позовну давність, до додаткових вимог спеціальну позовну давність та повністю відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості в сумі 108 228,39 грн. Стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] сплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 352,40 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення та судового збору в сумі 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення доказів (Т.1 а.с.224-225). 30.10.2018 року на адресу суду надійшли пояснення позивача на заперечення відповідача від 04.10.2018 року в яких, посилаючись на дотримання норм чинного законодавства при укладенні кредитного договору з позичальником, просять задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі (Т.1 а.с.229-242). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві, відзивах, поясненнях, надав оригінал заяви-анкети з підписом [PERSON] представнику відповідача для ознайомлення. Позовні вимоги банку підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним у відзивах, запереченнях, клопотаннях, просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 07.02.2012 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Одночасно, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Тобто, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Позичальник не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (Т.1 а.с.5-6). Таким чином, у порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Умовами та правилами надання банківських послуг», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1. 1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank«ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. [INFO] року позичальник [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 02.03.2015 року ( Т.1, а.с. 55). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ст. ст. 1218, 1281 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У відповідності до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до п. 32 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як вбачається із копії спадкової справи наданої завідувачем Кам'янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори за № 63/2015 заявник [PERSON] 16.04.2015 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] посвідченим 09.02.2015 року секретарем виконавчого комітету Новодніпровської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області Лохматовою Г.І. На підставі заяви [PERSON] та наданих документів було заведено спадкову справу, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 57345444. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.04.2015 року за № 40150755 даний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 13.02.2015 року за № 57106711 та є чинним ( Т.1, а.с.50-57). Суд критично відноситься до тверджень відповідача у відзиві на уточнену позовну заяву позивача щодо порушення умов укладення договору з боку останнього оскільки вони не підтверджуються жодними належними доказами та спростовуються наданими позивачем копіями документів та оригіналом заяви-анкети з підписом [PERSON], яку представник позивача [PERSON] надав в судовому засіданні для ознайомлення представнику відповідача [PERSON] та яка, в свою чергу, не заперечувала факт підпису вищевказаної заяви-анкети саме [PERSON] (Т.2 а.с.7). Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо незаконного нарахування великої заборгованості, оскільки позивачу не було відомо про смерть позичальника, а відповідач в порушення вимог ст. 1281 ЦК України не повідомив позивача про смерть позичальника, хоча прийняв спадщину після померлої [PERSON] [INFO] року, що підтверджується документально. В задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності слід відмовити на наступних правових підставах. Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Позичальник до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те що, позичальник знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за договором, що підтверджується копіями виписок банку (Т.1 а.с.186-191). Крім того, відповідно до умов п. 1.1.7.31 договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років, що не суперечить нормам закону, адже згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяці і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Згідно з довідкою про видачу кредитних карт виданих за договором б/н від 07.02.2012 року картка № 4149437111701213 була надана позичальнику зі строком дії до останнього дня 10.2015, позивач же звернувся до суду з позовом 13.02.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності (Т.1 а.с.138-139). Приймаючи до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем після перерахування на день смерті позичальника, суд приходить до висновку про зменшення суми заборгованості за відсотками до суми заборгованості за тілом кредиту, а отже до остаточного стягнення підлягає заборгованість за кредитним договором від 07.02.2012 року в сумі 7409 грн. 24 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2932 грн. 12 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 2932 грн. 12 коп.; заборгованості з пені та комісії в сумі 1545 грн. 00 коп. (а.с.176). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивача, що відповідає межам вартості майна, одержаного спадкоємцем у спадщину. Згідно платіжного доручення № PROM6BDR5F від 06.02.2018 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача (а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial