Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

У листопаді 2018 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою у якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , у період з 1983 року до часу відкриття спадщини та визнання [PERSON] спадкоємцем 4-ї черги. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.11.2018 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.12.2018 р. заяву визнано неподанною та повернуто заявнику. Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2019 р. ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 26.12.2018 р. скасовано. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.03.2019 р. залишено позовну заяву без руху. 03.05.2019 року позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі від 12.03.2019 року. 07 травня 2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Заявник у своїй заяві зазначає, що [INFO] помер його вітчим - [PERSON] , та після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири по [ADDRESS] . До матеріалів справи додана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 грудня 2019 року. В постанові нотаріус заявнику відмовленно у вчиненні нотаріальних дій, щодо спадкування майна [PERSON] . Заявник стверджує, що про наявність інших спадкоємців йому не відомо. Як докази обгрунтвання своєї заяви, заявник додає копію свого свідоцтва про народження, де вказана його матір [PERSON] так копію свідоцтва про шлюб, де вказано, що [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON] , а також просить звяучйтштгокази свідків, які б підтвердили факт родинних відносин заявника з [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника заявника та свідків, [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи у тому числі і майна померлого [INFO] [PERSON] , дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами та належності правоветановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В той же час, частиною 2 даної статті регламентовано, шо в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пункт 7 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачає, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. В ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено які факти, що мають юридичне значення можуть бути встановлені судом. В той же час, відповідно до ч.2 ст. 315 У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер вітчим заявника - [PERSON] , та після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири по [ADDRESS] . Нотаріус київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 грудня 2019 року. Судом також встановлено, що заявник є сином [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1983 року, таким чином останній фактично був його вітчином. Факт проживання заявника з [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки, які зазначили, що заявник з дитинства проживає однією сім`єю з [PERSON] . Судом не було виявлено інших спадкоємців громадянина [PERSON] . Таким чином, вищевказані факти підтверджують факт проживання однією сім`єю протягом більше п`яти років [PERSON] та [PERSON] , а отже і те, що останній є спадкоємцем четвертої черги [PERSON] . Дослідивши письмові докази у справі та вислухавши пояснення представника заявника, покази свідків, суд вважає встановленим факт, що має юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved