Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

У листопаді 2020 року позивачка звернулася до суду із цим позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 29 серпня 2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Альфа - Банк» було укладено кредитний договір № 500958181, згідно із яким Публічне акціонерне товариство «Альфа - Банк» надало їй кредит у сумі 17531.25 гривень, а вона зобов`язалася погашати цей кредит шляхом внесення рівними частинами щомісячно згідно із додатком № 1 до вказаного договору. При цьому, між позивачкою та відповідачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» жодних договорів не укладалося. 26 жовтня 2020 року позивачка отримала листа від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. в якому знаходилася постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 63388869 від 23.10.2020, згідно із якої дізналася про те, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 1525 виданого 01.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. Згідно із зазначеною постановою з позивачки на користь відповідача стягується сума грошей у розмірі 94704.41 гривень, та основна винагорода приватного виконавця у розмірі 9470.49 грн. Вважає, що виконавчий напис винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, згідно клопотання представник позивача просив справу розглянути без його та позивача присутності та повністю задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданий судом строк відзив на позов не подав, зустрічний позов не пред`являв, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Пояснень щодо позову не надала. Суд дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено що 29 серпня 2014 року між ПАТ «Альф-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500958181, на підставі укладеного договору позивачка отримала кредит у розмірі 17531,25 грн. Постановою від 23 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження №63388869 з виконання виконавчого напису №1525 виданого 01 жовтня 2020 року Приватним нотаріусом КМНО (Т.І. Секістова), стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 94 704,41 грн. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. За № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. За № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», до Переліку внесено зміни, та до документів, на підставі яких нотаріуси вчиняють виконавчі написи, віднесено також кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, позивачку не було повідомлено про можливість процедури виконавчого напису, так як їй не було надіслано поштового листа про те, що нотаріусом буде зроблено такий напис. Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), у своїй постанові від 16 травня 2018, зазначила про те, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, зокрема, у разі неповідомлення боржника про початок такої процедури та відсутності державної реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. За № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року заліплено без змін. Резолютивну частину вказаної ухвали було опубліковано в інформаційному бюлетні «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року за № 92. Таким чином, відповідно до обов`язків нотаріуса, визначених ст. 5 Закону України «Про нотаріат» та переліку підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, передбаченого ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у разі якщо вчинення нотаріальної дії суперечить законодавству України або міжнародним договорам нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні такої дії. З огляду на те, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконним стягнення заборгованостей з підстав, що виникли з кредитних відносин, нотаріус не мав законних підстав вчиняти виконавчий запис на кредитному договорі. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні, у зв`язку з чим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплаченим ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved