Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 21 вересня 1985 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: двох повнолітніх синів та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначив, що протягом останніх десяти років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин в 2013 році. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімю. Між сторонами склались неприязні стосунки. Сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство з 2013 року, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Зазначив, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої доньки. Спору з питань виховання неповнолітньої доньки - [PERSON], між сторонами немає, оскільки донька, за взаємною згодою сторін, після розірвання шлюбу буде проживати з матірю відповідачем по справі. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~ Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 1985 року Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 348503, виданим повторно 04 жовтня 2016 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 620218, виданим повторно 04 жовтня 2016 року Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 27 (а.с. 6). Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони мають різні погляди на шлюб та сімю, у звязку з чим в сімї виникали непорозуміння. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2013 року. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти надання сторонам строку для примирення, відповідач, в свою чергу, про необхідність надання сторонам строку для примирення суд не повідомив. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112,113 СК України,

Outcome: approved