Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У лютому 2015 року [PERSON] звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від подружнього життя мають дитину: [PERSON], 2009 року народження, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитину, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом. Вказала, що сімейне життя з [PERSON] не склалось, в них постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, з квітня 2014 року проживають окремо. Просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 05 жовтня 2005 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №395; стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засіданні позивачка не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду письму заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила суд задоволити позовні вимоги. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 05 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №395. Відповідно до ст.. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. При розгляді справ про розірвання шлюбу суд має встановити фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, можливість збереження шлюбу в подальшому. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами не склалися стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі не ведуть спільного господарства, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, не проживають разом тривалий час, тому шлюб між ним ними може бути розірваним. З свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, вбачається, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При розгляді справи встановлено, що син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16 лютого 2015 року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, відповідач не надав суду заперечень та доказів щодо неможливості надання допомоги у заявленому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved