Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

У позовній заяві, яка надійшла до суду 28 серпня 2021 року позивачка [PERSON] вказала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач визнав своє батьківство відносно сина. Відповідні відомості були внесені до актового запису про народження дитини. Зараз сторони не мешкають разом. Малолітній син [PERSON] мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно сину не надає матеріальну допомогу. Останній працює, має задовільний стан здоров`я. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суд від 28 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито спрощене позовне провадження. У судове засіданні позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згодний. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 139 від 04 квітня 2014 року. Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00021122740 від 03 жовтня 2018 року, до актового запису про народження № 139 від 04 квітня 2014 року було внесені відомості про визнання батьківства. Батьком дитини [PERSON] , [INFO] змінено на [PERSON] . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, то суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 28 серпня 2021 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 грн. на корить державного бюджету.

Outcome: approved