Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду із указаним позовом, у якому зазначив, що 19.04.1994 p. біля 15 год. [PERSON] , керуючи автомобілем КАМАЗ-5320, державний номер [NUMBER] , що належав автобазі БО Кривбасруда (правонаступник Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат), рухаючись на автодорозі Київ Ковель здійснив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з трактором ЮМЗ-6 з причепом. В кабіні автомобіля знаходились пасажири [PERSON] та [PERSON] , різне домашнє майно якої перевозилося у с. Почапи Волинської області. Внаслідок зіткнення транспортних засобів [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні. [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні в момент спричинення. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.12.1995 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 2 КК України (в ред. 1963 p.). Ухвалою Житомирського обласного суду від 06.02.1996 p. вирок Малинського районного суду Житомирської області від 21.12.1995 p. залишений без змін. У 1995 p. [PERSON] визнаний за висновком МСЕК інвалідом 2 групи, а у 1997 р. йому встановлена 3 група інвалідності. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 161 від 11.11.2009 р. внаслідок травмування [PERSON] було встановлено 65 % втрати загальної працездатності та 75 % професійної працездатності на безстроковий термін. На виконання судових рішень за позовами [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на рахунок [PERSON] було перераховано загалом суму у розмірі 599\~123,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про перерахування коштів та розрахунком загальної суми відшкодування. Оскільки Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат відшкодувало шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, то позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого шкодування. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 599\~123,98 грн матеріальної шкоди в порядку регресу та судові витрати. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.03.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. 29.03.2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про застосування річного строку позовної давності до вимог за період з 17.10.2018 року по 08.02.2021 року та відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково просила врахувати, що згідно з рішенням Загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» від 28.05.2021 р. було змінено найменування позивача на Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», та відповідні зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому реорганізація чи правонаступництво підприємства не відбувалася, оскільки код ЄДРПОУ не змінився, а змінилася лише сама назва. Враховуючи викладене протокольною ухвалою суду від 08.06.2021 року було задоволено клопотання представника позивача, та змінено назву позивача з Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат на Акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, але просив врахувати його заяву щодо застосування річного строку позовної давності на підставі ст. 233 КЗпП. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи наступне. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для ду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наданих суду копій судових рішень вбачається, що 19.04.1994 p. біля 15 год. [PERSON] , керуючи автомобілем КАМАЗ-5320, державний номер [NUMBER] , що належав автобазі БО Кривбасруда (правонаступник Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат), рухаючись на автодорозі Київ Ковель здійснив дорожньо-транспортну пригоду, допустивши зіткнення з трактором ЮМЗ-6 з причепом. В кабіні автомобіля знаходились пасажири [PERSON] та [PERSON] , різне домашнє майно якої перевозилося у с Почапи Волинської області. Внаслідок зіткнення транспортних засобів [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні. [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження небезпечні в момент спричинення. Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.12.1995 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 215 ч. 2 КК України (в ред. 1963 p.). Ухвалою Житомирського обласного суду від 06.02.1996 p. вирок Малинського районного суду Житомирської області від 21.12.1995 p. залишений без змін. У 1995 p. [PERSON] визнаний за висновком МСЕК інвалідом 2 групи, а у 1997 р. йому встановлена 3 група інвалідності. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 161 від 11.11.2009 р. внаслідок травмування [PERSON] було встановлено 65 % втрати загальної працездатності та 75 % професійної працездатності на безстроковий термін. За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09.02.2011 р. по справі № 2-128/2011, яке частково було змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.10.2011 p., було вирішено, зокрема, стягувати з Відкритого акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат (яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат) на користь [PERSON] щомісячне відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3401,00 грн., починаючи з 01.11.2010 р. до зміни обставин, що тягнуть їх перерахунок. За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.05.2014 р. по справі №212/8368/13-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 p., було вирішено також стягувати з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат щомісячно витрати на побутовий догляд у сумі 304,50 грн., починаючи з 01.03.2014 p. до чергового перерахунку відповідно до зміни обставин, що тягнуть їх перерахунок. В подальшому [PERSON] неодноразово звертався до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу за перерахунком щомісячного відшкодування матеріальної шкоди і витрат на побутовий догляд у зв`язку із зміною обставин, що тягнуть його перерахунок. Так, за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2017 р. по справі № 212/2221/17, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 p., було вирішено: стягувати з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] щомісяця кошти на побутовий догляд в сумі 800 грн., починаючи з 01.04.2017 р. до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] кошти на побутовий догляд одноразово за період з 01.09.2015 p. по 01.04.2017 p. в сумі 2508 грн; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] доплату по щомісячним платежам за період з 01.09.2015 p. по 01.04.2017 p. в сумі 34620 грн; стягувати з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] щомісяця по 12000 грн., починаючи з 01.04.2017 p. до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] у відшкодування вартості придбаних ліків в сумі 10190 грн. 82 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] 1600 грн. витрат на правову допомогу. На виконання вищезазначеного судового рішення Публічним акціонерним товариством Криворізький залізорудний комбінат було одноразово перераховані грошові кошти у розмірі 49\~163,41 грн. (з урахуванням банківської комісії у сумі 244,59 грн.) та був виданий наказ № 4891 від 12.10.2018 р. про здійснення щомісячних виплат [PERSON] 3a рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2019 р. по справі № 212/5032/19 було вирішено: стягувати з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] щомісячно кошти на побутовий догляд в сумі 1043 гривні 25 копійок, починаючи стягнення з 01.06.2019 p. до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] кошти на побутовий догляд одноразово за період з 31.01.2018 p. по 31.05.2019 p. в розмірі 2785 гривень 25 копійок; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] доплату по щомісячним платежам за період з 31.01.2018 p. по 31.05.2019 p. в розмірі 41778 гривень 75 копійок; стягувати з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на користь [PERSON] щомісяця по 5648 гривень 75 копійок, починаючи з 01.06.2019 р. до чергового перерахунку відповідно до змін обставин, що тягнуть їх перерахунок; стягнути з Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний омбінат на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. На виконання цього рішення Публічним акціонерним товариством Криворізький залізорудний комбінат був виданий наказ № 6400 від 12.12.2019 р. про здійснення щомісячних виплат [PERSON] . Згідно цих наказів Публічним акціонерним товариством Криворізький залізорудний комбінат було перераховано на користь [PERSON] суму у розмірі 599\~123,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про перерахування коштів та розрахунком загальної суми відшкодування (а.с. 31-59). [PERSON] на момент вчинення ДТП знаходився у трудових відносинах з автобазою ВО Кривбасруда, правонаступником якого є позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦК України Публічне акціонерне товариство Криворізький залізорудний комбінат відшкодувало шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частина 1 ст. 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого шкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи, що винною особою у вчиненні ДТП, в результаті якої постраждав [PERSON] визнано [PERSON] , вбачається, що Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» має право звернутися до суду з вимогою про сплату сплачених [PERSON] коштів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та витрат побутовий догляд. У відповідності до абз.4 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від І7.03.1992 p. № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди регресна вимога може бути пред`явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Враховуючи викладене, заява відповідача про застосування річного строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки позивачем пред`явлено вимоги за період з 17.10.2018 року по 11.12.2020 року, а позов подано 08.02.2021 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Таким чином, матеріалами справи доведені фактичні матеріальні збитки позивача по справі на виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 599\~123,98 грн, що підлягають стягненню в порядку регресу з винної особи відповідача по справі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 8360,70 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved