Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.09.2008, однак з березня 2014 шлюбні відносини фактично припинені. Від спільного шлюбу мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично, але позивач бажає отримувати аліменти в розмірі і в порядку встановленим законодавством України. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.09.2008 між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), які проживають разом з позивачем. Позивач пояснила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично, а тому для належного виконання ним батьківських обов'язків звернулася до суду для стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідача проти позову не заперечував та пояснив, що працює провідним інженером в ПАТ «Київенерго» та має постійний дохід у вигляді заробітної плати. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За наведених вище обставин та враховуючи, що відповідач хоч і періодично надає матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 18.02.2015. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Також, згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved