Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON]., посилаючись на те, що 03.11.2014 року до позивача по справі звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки аліменти від батька своєї дочки [PERSON] на дочку [PERSON], [INFO], згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.04.2014 року, вона не отримувала. Надавши всі необхідні документи, [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 31.12.2016 року отримала вищевказану допомогу на загальну суму 14 717,00 грн. Оскільки відповідач за вказаний вище період не сплачував аліменти на свою дочку та [PERSON] отримувала дані кошти за рахунок держави, а [PERSON] кошти державі не повернув, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. В разі неявки відповідача [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить матеріали справи (зворотні поштові повідомлення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.10.2006 року виданого повторно (а.с.4). Так, довідкою відділу ДВС Вінницького РУЮ про неотримання аліментів підтверджується, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] (а. с. 5), тому на підставі поданої нею до органу праці та соціального захисту населення Вінницького району заяви [PERSON] було призначено соціальну допомогу. Дійсно, [PERSON] отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на загальну суму 14 717,00 грн. за період часу з 01.11.2014 року по 31.12.2016 року, що підтверджується довідкою про отримання [PERSON], тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з листопада 2014 року по грудень 2016 року, виданою 07.02.2017 року (а.с. 16). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Статтею 27 Конвенції про права дитини передбачено: «Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Таким чином, утримання дітей це в першу чергу обов'язок батьків або осіб, які їх заміняють, а потім, як допомогу за відсутності коштів і можливостей у батьків, бере участь в утриманні дітей держава. Відповідно до п.2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується, у тому числі і у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. Згідно ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Крім того, відповідно до вимог п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22.02.2006 року якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті з платника аліментів кошти зараховуються до Державного бюджету України. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги, підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються із суми судового збору, від сплати яких звільнено позивача.

Outcome: approved