Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

У лютому 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення частки майна, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина на 1 / 2 житлового будинку [ADDRESS] який належав померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 09 серпня 1957 року за р. № 15911, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 04 квітня 1990 року за № 29450. 28 грудня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] як спадкоємці за законом, отримали свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно. Іншою 1 / 2 частиною житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2001 року відповідачі [PERSON], [PERSON] Враховуючи, що позивачі не можуть домовитись з відповідачем [PERSON] щодо подання клопотання до Київської міської ради щодо розробки проекту землевідведення для подальшої безоплатної приватизації прибудинкової території, вони звернулись з вказаним позовом до суду щодо необхідності виділення своєї частки зазначеного майна в натурі для реалізації встановленого Земельним кодексом України права на безоплатну приватизацію земельної ділянки. У зв'язку з чим, просили виділити позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в натурі 1 / 2 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] яке складається з: житлового будинку площею 195,9 кв. м., двох сараїв, погреба, двох вбиралень, двох споруджень. Ухвалою суду від 24 лютого 2017 року позову заяву було залишено без руху та надано строк позивача для усунення недоліків, а саме для визначення ціни позову та сплати судового збору (а.с. 54). Після усунення недоліків (а.с. 56-59) ухвалою суду від 4 квітня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду на 26 травня 2017 року (а.с. 64), у котрому за клопотанням представника позивачів [PERSON] (а.с. 70, 71)у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с. 73). 6 листопада 2017 року провадження у справі відновлене у зв'язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 121). На виконання п. 9 Перехідних положень ЦПК України судом у справі 29 січня 2018 року у справі проведено підготовче судове засідання, прийнято заяву представника позивачів [PERSON] про зменшення позовних вимог (а.с. 137-139) та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження на 14 березня 2018 року (а.с. 140). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] не заперечила щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув справу у його відсутність, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина на 1 / 2 житлового будинку [ADDRESS] який належав померлій на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 09 серпня 1957 року за р. № 15911, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 04 квітня 1990 року за № 29450. 28 грудня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] як спадкоємці за законом, отримали свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно (а.с. 25-39). Інша 1 / 2 частини житлового будинку належать відповідачам [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 2001 року. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виділ у натурі частки із спільного майна може бути заборонений законом або бути неможливим в силу самої природи спільної речі, яка є неподільною (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 р. № 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до висновку експерта № СЕ-1227-1-899.17 судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 81-106) від 25 жовтня 2017 року пропонується один варіань розподілу житлового будинку за адресою [ADDRESS] а саме: - співвласникам [PERSON], [PERSON] виділити в окреме користування квартиру № 1 загальною площею 123,4 кв.м., що складається з приміщень в будівлях літ. «А, а, а2, а3», а саме: коридору 1-1 площею 4,8 кв.м.; коридору 1-2 площею 7,0 кв.м.; кухні 1-3 площею 4,4 кв.м.; ванної 1-4 площею 7,8 кв.м.; житлової 1-5 площею 14,8 кв.м.; житлової 1-6 площею 16,2 кв.м.; веранди 1-7 площею 8,9 кв.м.; коридору 1-8 площею 4,4 кв.м.; житлової 1-9 площею 11,1 кв.м.; житлової 1-10 площею 30,5 кв.м.; веранди 1-І площею 13,5 кв.м, та господарській будівель, а саме: сараю літ «В»; погребу літ «Г»; вбиральні літ. «Д», які мають вартість 123 193,0 грн., що становить 68/100 частини домоволодіння; - співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділити в окреме користування квартиру № 2 загальною площею 72,5 кв.м., що складається з приміщень в будівлях літ. «А, а1,», а саме: веранди 2-1 площею 9,7 кв.м.; кухні 2-2 площею 4,8 кв.м., коридору 2-3 площею 6,0 кв.м.; житлової 2-6 площею 17,9 кв.м. та господарських будівель, а саме: сараю літ. «Б», вбиральні літ. «Ж», які мають вартість 58 146,0 грн, що становить 32/100 частини домоволодіння; - залишити у загальному користуванні співвласників опорні конструкції будинку, дах, огорожу № 1 та № 2. Враховуючи наведене, технічну можливість здійснити розподіл будинковолодіння лише в одному зазначеному варіанті, того, що позивачі погоджуються саме на такий розподіл домоволодіння та з урахуванням принципу диспозитивності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки в іншому випадку права позивачі не можуть бути захищені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 477 грн. 27 коп., сплачений позивачем [PERSON], підлягає стягненню з відповідачів по 1 238 грн. 64 коп. на її користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved