overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 26.08.1995 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя в них склалося невдало, з 2005 року сім'я існує формально. З 27.09.2005 відповідач являється платником аліментів у її користь на утримання їхнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 120 грн. щомісячно до повноліття сина. В липні 2011 року вона звільнена з роботи та по даний час не працює, в зв'язку з чим її матеріальний стан погіршився, що дає їй право звернутись з даним позовом до суду. Просить змінити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі з 120 грн. на 600 грн. щомісячно до повноліття сина. У судове засідання позивач не прибула, надіслала заяву про зміну позовних вимог про стягнення аліментів з 600 грн. на 450 грн. на місяць та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надіслав заяву про визнання змінених позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 ''Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції'' у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 04 листопада 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні характери, погляди на життя та сім»ю, моральні та духовні цінності, шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають. Позивач вважає, що їх сім»я розпалась, примирення між ними не можливе, а тому шлюб підлягає розірванню. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги, просить розглядати справу без її участі та не стягувати судові витрати з відповідача (а.с.12). Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.13). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 04 листопада 2007 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 727, виданим 04.11.2007 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна немає, від шлюбу дітей не мають. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказуючи на те, що 16 травня 1987 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони мають різні погляди на життя на сімейні стосунки, моральні та духовні цінності, разом не проживають, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо. Відповідач часто зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, бійки. У судове засіданні сторони не з'явилися, надіславши заяви про слухання справи без їх участі та думки щодо позову. Відповідно до заяви [PERSON] підтримує в повному обсязі позовні вимоги та просить розглядати справу без її участі (а.с.9 ). Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.10). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 16 травня 1987 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 7, видане відділом запису актів громадянського стану Тростинської сільської ради Київської області (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть. Примирення сторін є неможливим. Спору щодо поділу спільного майна немає. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З огляду на викладене, суд, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати на відповідача не покладати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18 грудня 1999 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 370. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з грудня 2013 року не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 18 грудня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 370. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 18 грудня 1999 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 370. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON]. (а.с. 5) Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим з грудня 2013 року не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30 вересня 2006 року вона знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 277. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з нею. Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 30 вересня 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 277. Сторони надали суду заяви, в яких просять суд розглянути позов за їх відсутності, при цьому, позивач позов підтримує та просить його задовольнити; відповідач проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що з 30 вересня 2006 року [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 277. (а.с. 10) Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з [PERSON]. (а.с. 11) Сторони фактично припинили шлюбні відносини у зв'язку з тим, що в родині відсутнє взаєморозуміння, повага, у зв'язку з чим не мешкають однією родиною та не підтримують сімейних відносин. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. На підставі викладеного, суд вважає, що родина [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно та поновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 20 листопада 1999 року, від даного шлюбу у них є двоє малолітніх дітей. Спільне життя у сторін не склалося, шлюб існує лише формально, сімейні стосунки припинено у 2012 році. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, строк на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, у поданій до суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 20 листопада 1999 року за актовим записом № 12, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сім'я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. Враховуючи наведені обставини, суд вважає неможливим збереження шлюбу, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх малолітніх дітей, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 20.12.2003 року виконкомом Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна та місце мешкання дітей немає. На примирення не згодна. В зв'язку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 20.12.2003 року виконкомом Новокрасненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 14 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересах їх дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 23.12.1988 року виконкомом Єрцевської селищної ради Коношського району Архангельської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 116. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. В шлюбі перебуває вперше. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого виникли неприязні стосунки. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Спору про розподіл сумісно нажитого майна В зв'язку з цим позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю підтримала позовні вимоги та просила слухати справу в її відсутність. Відповідач в заяві, що надійшла до судового засідання, повністю визнав позовні вимоги та просив слухати справу в його відсутність. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зокрема, судом встановлено, 23.12.1988 року виконкомом Єрцевської селищної ради Коношського району Архангельської області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 116 (а.с.2). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо. Жодним чином сторони не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересах їх дитини, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч.3 ст.105, ст.112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 16 жовтня 2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони з відповідачем шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, через втрату порозуміння між собою та внаслідок несумісності характерів вони втратили почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1444. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 29 січня 2013 сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть; оскільки почуття любові та поваги між сторонами втрачено, примирення між ними та відновлення сім'ї неможливе. Згода про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Спору про спільне майно немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 11 червня 1994 року вони уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сосницького району Чернігівської області, актовий запис № 22. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] - [INFO]. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалось, вони мають різний характер та різні погляди на життя. З вересня 2012 року сторони подружні стосунки не підтримують та не ведуть спільного господарства. В судове засідання позивач [PERSON] не не з'явилася про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку слухання справи надала заяву про розгляд за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку слухання справи надав заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 11 червня 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Сосницького району Чернігівської області, серії [NUMBER], актовий запис № 22. (а.с.4). Від спільного шлюбу [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.5). Крім того, було встановлено, що сторони з вересня 2012 року шлюбні стосунки не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі -СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч.2 ст. 104, ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя між сторонами є неможливим та шлюб носить формальний характер.

Outcome: approved