Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

\~Управління праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради (далі - УПтаСЗН) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно сплаченої суми переплаченої допомоги в розмірі 7\~994,19 грн., мотивуючи тим, що на обліку в УПтаСЗН як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам перебувала [PERSON] . Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок), затвердженим Постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505 на підставі заяви та наданих документів [PERSON] було призначено допомогу з 30.08.2016 року по 27.02.2017 року у розмірі 1\~326,00 грн. У квітні 2017 року під час вибіркової перевірки було встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] володіє 1/2 частиною квартири [ADDRESS] , а отже права на призначення грошової допомоги [PERSON] не мала, в результаті чого утворилась переплата в сумі 7\~994,19 грн. На сьогоднішній день [PERSON] не є отримувачем державної соціальної допомоги, відповідно - суму переплати стягувати не є можливим. Відповідача було письмово повідомлено про суму переплати та засоби її повернення та про те, що справа передається до суду у зв`язку з неповерненням боргу, але до теперішнього часу зайво виплачені кошти відповідачкою не повернуті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у відповідності до\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином, про причину неприбуття не повідомила та не подала відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки УПтаСЗН № 5107000115 від 24.11.2014 року [PERSON] було взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с.18). 25.08.2016 року [PERSON] звернулася до УПтаСЗН із заявою про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам (а.с.14-15). При подачі заяви відповідачка вказала, що в неї або будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлових приміщень. Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок), затвердженим Постановою КМУ від 01.10.2014 р. № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. На підставі вказаної заяви [PERSON] рішенням від 19.09.2016 року було призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 30.08.2016 року по 27.02.2017 року в розмірі 1\~326 грн. (а.с.17). Відповідно до п.6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У квітні 2017 року під час вибіркової перевірки було встановлено, що чоловік заявниці [PERSON] володіє 1/2 частиною квартири [ADDRESS] , що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 84248152 від 04.04.2017 року (а.с.24), а отже права на призначення грошової допомоги [PERSON] не мала, в результаті чого утворилась переплата в сумі 7\~994,19 грн. Зайво виплачені кошти (7\~994,19 грн.) до теперішнього часу не повернуті. Судом встановлено, що допомога була призначена відповідачу на підставі недостовірної інформації, яку відповідач надала при зверненні за призначенням допомоги, а зайво виплачені кошти 7\~994,19 грн. до теперішнього часу не повернуті, а отже підлягають стягненню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved