Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У лютому 2018 року позивач ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 102 082,11 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 13.07.2016 року між сторонами укладено договір № 1021644 про надання кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 грн та зобов'язавсь сплачувати 28% річних від суми заборгованості, погашати кредит та сплачувати проценти у термін, визначений умовами договору. Позивач виконав свої зобов'язання передбаченні кредитним договором у повному обсязі, а відповідач не повернув йому отриманий кредит у встановлений договором термін, а також не сплатив нараховані відсотки та комісію. Оскільки відповідач порушує умови договору та своєчасно не вносить кошти на погашення заборгованості, позивач вимушений був звернутись до суду. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.07.2018 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.51-52). Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали. Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не надав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.07.2016 року ТОВ «ФІНАНСОВО-КРЕДИТНИЙ СУПЕРМАРКЕТ» та [PERSON] уклали договір № 1021644про надання кредиту, за умовами якого відповідач отримав у позивача кредит у сумі 50 000,00 грн для власних потреб та зобов'язався повернути його до 12 липня 2019 року, сплачувати проценти у розмірі 28% річних від суми заборгованості та сплачувати комісійну винагороду щомісяця у розмірі 4,0% (а.с.8-12). Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку № 1 до договору кредиту та становить - 4 068,00грн (а.с.13). Відповідно до п. 2.6 кредитного договору сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку № 1 до цього Договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.08.2016року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. На виконання умов договору та на підставі заяви [PERSON] (а.с.14), позивач перерахував кошти зі свого поточного рахунку на рахунок відповідача, після утримання комісії, у розмірі 48 500, 00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 314 від13.07.2016 року (а.с.15). Як встановлено при розгляді справи, позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином та надав відповідачу кредит в узгодженому сторонами розмірі, а відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв'язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом на 12 грудня 2017 року становить 102 082,00грн, яка складається із заборговоності: за тілом кредиту у сумі 46 790,64грн, по відсотках у сумі 15 680,12 грн, по комісії у сумі 28 709,72 грн, за штрафними санкціями у сумі6 000,00 грн, по рахунку інфляції у сумі3 871,88грн та 3 % річних у сумі1 029,75грн (а.с.4,5). Пунктом 3.2.2 кредитного договору позивачу надано право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування ним та/або припинення дії цього договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором. 09 січня 2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань та у якій боржнику надано було строк для дострокового погашення заборгованості, однак вказана вимога не була виконана [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ураховуючи те, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення суми боргу є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved