Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Управління поліції охорони в м. Києві звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19.12.2017 року між сторонами по справі та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, був укладений договір №1397 на навчання поліцейського за кошти поліції охорони. За вказаним договором відповідач мав оволодіти усіма видами професійної діяльності та прибути після закінчення навчального закладу на службу до Святошинського районного відділу УПО 21 квітня 2018 року і відпрацювати на посаді не менше 2 років. Разом із тим, всупереч вимогам вказаного договору відповідач по справі, після закінчення навчання 10.12.2018 року написав рапорт про звільнення за власним бажанням. За таких обставин позивач, вважає, що відповідно до умов зазначеного договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони, відповідач повинен відшкодувати Управлінню поліції охорони в м. Києві 24339,24 грн., як витрати, пов`язані з навчанням. Оскільки відповідач від виконання своїх обов`язків за вказаним договором як про відповідне відпрацювання так і про повернення коштів не виконав, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду із даним позовом. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 24.04.2019 року. Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив, хоча належним чином був повідомлений про суть позову, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2017 року між Управлінням поліції охорони в м. Києві, [PERSON] (як поліцейським) та Вінницьким вищим професійним училищем (як Навчальним закладом) укладено Договір №1397 про навчання поліцейського за кошти поліції охорони. Предметом даного договору є здійснення проходження поліцейським первинної професійної підготовки за професією «Охоронник» і кваліфікацією 3-го розряду, за кошти підрозділу. Розділом 4 договору, зокрема п. 4.4, передбачено, що поліцейський зобов`язаний після закінчення Навчального закладу прибути на службу до Святошинського районного відділу Управління поліції охороним. Києва та відпрацювати в підрозділах У (В) ПО не менше 2 (двох) років з дня укладення контракту про проходження служби в поліції. З матеріалів справи, зокрема актів прийому-здачі виконаних робіт за лютий, квітень, 2018 року, вбачається, що позивач здійснив оплату коштів за навчання [PERSON] в сумі 24339,24 грн.. Умовами п. 4.5 вказаного договору визначено, що, серед іншого, у разі неприбуття за призначенням або припинення служби в поліції до закінчення строку уперше укладеного контракту з підстав, визначених підпунктами 5-11 пункту 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію», компенсувати усі витрати , понесені підрозділом у зв`язку з проведенням навчання та утримання поліцейського в навчальному закладі. Згідно з витягом з наказу УГІО в м. Києві від 15.12.2017 №450 о/с. [PERSON] прийнято на службу в поліції з призначенням на посади молодшого складу. Відповідно до витягу з наказу від 20.12.2018 №410 о/с начальника УПО в м. Києві капрала поліції [PERSON] звільнено зі служби в поліції за ст.. 77, ч. 1 п 7 ЗУ «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Таким чином, відповідач був звільнений протягом перших двох років після закінчення навчання, не відпрацював встановлений договором строк , був звільнений за п. 7 ч. 1 ЗУ «Про національну поліцію», що відповідно до п. 4.5 вказаного вище договору є підставою для компенсації усіх витрат , понесених підрозділом у зв`язку з проведенням навчання та утримання поліцейського в навчальному закладі. А тому, на підставі укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язаний компенсувати на користь позивача фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно із ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене вище, позов обгрунтований та підлягає задоволенню. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦГІК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням від 01.02.2019 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved