Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

У листопаді 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м.Києві (далі - третя особа), в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . До складу майна, що становить спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , входять: квартира [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер: [NUMBER] , площею 0,0598 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; легковий автомобіль марки CHEVROLET, моделі AVEO TC58U, 2008 року випуску; квартира [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після померлого [INFO] [PERSON] та своєчасно звернувся до нотаріуса Павленко Л.В. із заявою про прийняття спадщини. З аналогічною заявою звернулась дочка померлого [PERSON] . 03 вересня 2018 року позивач та його сестра [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, відповідно до якого позивачу перейшла, в тому числі, квартира [ADDRESS] . На підставі вказаного договору позивачу та його сестрі були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою від 03.09.2018р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв`язку відсутністю документа, що посвідчує право власності на вищезазначену квартиру. Так, право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які померли. Позивач вказує, що після смерті [PERSON] та [PERSON] 1/6 частина квартири перейшла у власність його батька [PERSON] як спадкоємця його батька [PERSON] , 5/6 частин перейшло [PERSON] , матері батька позивача. Після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] прийняв 5/6 частин квартири. Враховуючи те, що оригінал свідоцтва про право власності на кв. [ADDRESS] відсутній, у [PERSON] відсутня можливість належним чином оформити прийняття спадщини, що змушує його звернутися до суду для визнання права власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за законом. Представники відповідача та третьої особи у поданих відзиві та поясненнях просили суд прийняти рішення на підставі діючого законодавства. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи відповідач були повідомлені належним чином, у відзиві та поясненнях міститься прохання слухати справу за відсутності представників. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Людмили Василівни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] 24.12.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, 28.12.2018 року - пояснення третьої особи, а 01.02.2019 року - належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Людмили Василівни. Ухвалою суду від 06.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на кв. [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1995 року (а.с. 13). Так, оригінал свідоцтва про право власності на кв. [ADDRESS] відсутній, а отримати його дублікат немає можливості, оскільки співвласники вказаної квартири померли (а.с. 125). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10), який є чоловіком [PERSON] (а.с. 17). Після смерті [PERSON] спадкове майно, що залишилось, прийняв його син [PERSON] (а.с. 115). При цьому, [PERSON] від належної їй долі спадкового майна за законом відмовилась на користь дітей померлого [PERSON] та [PERSON] (а.с. 116). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 11), який є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Після смерті [PERSON] спадкове майно, що залишилось, прийняла його матір [PERSON] (а.с. 89). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12), яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14, 15). Після смерті [PERSON] спадкове майно, що залишилось, прийняв її син [PERSON] (а.с. 71). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9), який є батьком позивача [PERSON] (а.с. 14), сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] спадкове майно, що залишилось, прийняли його діти - [PERSON] (а.с. 51, 54) та [PERSON] (а.с. 66, 69). 03 вересня 2018 року [PERSON] та його [PERSON] уклали Договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого позивачу перейшла, в тому числі, квартира [ADDRESS] (а.с. 130-131). Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павленко Л.В. від 03.09.2018р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 155). Таким чином, після смерті батька позивача [PERSON] , залишилось, зокрема, спадкове майно, а саме, квартира [ADDRESS] . 1/6 квартири належала [PERSON] як спадкоємцю після смерті його батька [PERSON] , а 5/6 - після смерті його матері [PERSON] . Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на кв. [ADDRESS] та неможливість отримати його дублікат, враховуючи, що 1/6 квартири належала [PERSON] як спадкоємцю після смерті його батька [PERSON] , а 5/6 - після смерті його матері [PERSON] , суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову та визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на квартиру після смерті його батька [PERSON] , оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння квартирою. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладено та

Outcome: approved