Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , по відношенню до якої є одинокою матір`ю. До позивача 24 жовтня 2019 року звернулася неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та повідомила, що її мати не займається її вихованням, не цікавиться станом здоров`я, не утримує матеріально, спілкування проходить лише за ініціативи дитини та у телефонному режимі. Зі слів неповнолітньої [PERSON] , вона все своє життя проживає разом з бабусею, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У [PERSON] немає до матері ніяких почуттів, оскільки зростає без її допомоги та увага. На сьогоднішня день [PERSON] вже чотирнадцять років. Постає гостре питання щодо отримання паспорта громадянина України. Оскільки, для отримання паспорту громадянина України при досягненні чотирнадцятирічного віку (не пізніше ніж через місяць після досягнення відповідного віку звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місце проживання) одним із критеріїв є надання документу, який підтверджує його повноваження як законного представника. Посилаючись на зазначені обставини, просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на особистий рахунок [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Питання подальшого влаштування дитини просить покласти на орган опіки та піклування Сумської міської ради. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2019 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 11 січня 2020 року о 10 год.00 хв. 11 січня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 06 лютого 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідачки про дату та час судового розгляду та викликом відповідачки в судове засідання шляхом розміщення оголошення про її виклик на веб-сайті Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2020 року закінчено підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду на 02 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява, про розгляд справи у відсутність представника Управління, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлялася судом належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). 24 жовтня 2019 року до Управління Служби у справах дітей Сумської міської ради звернулась з заявою неповнолітня [PERSON] , в якій зазначила, що вона весь час проживає разом з прабабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що її мати - [PERSON] , з ними не проживає, її вихованням та утриманням займається прабабуся. З мамою спілкується дуже рідко, в основному за її ініціативою. Вона матеріально та фінансово їм не допомагає. На даний час їй відомо, що її мати проживає на орендованій квартирі, точна адреса їй невідома. Вказала також, що вона бажає постійно проживати з прабабусею [PERSON] . На даний момент їй необхідно отримати паспорт, однак вона не може це зробити без участі матері або іншого законного представника (а.с.11). 24 жовтня 2019 року до Управління Служби у справах дітей Сумської міської ради також звернулась з заявою [PERSON] ,, яка є прабабусею [PERSON] , в заяві вказала, що дитина проживає з нею постійно з народження. Мати дівчинки, [PERSON] весь цей час не цікавилася її життям, навчанням, не виявляла бажання спілкуватися та приймати участь у вихованні, не допомагає матеріально, засіб зв`язку відсутній. Постало питання про отримання паспорту дитиною, просить вжити заходів для захисту прав та інтересів дитини (а.с.12). З пояснень [PERSON] наданих на ім`я начальник а служби в справах дітей Сумської міської ради, він є дядьком [PERSON] , 2005 року народження, та рідним братом її матері [PERSON] . Батьки у них різні. Він є хрещеним [PERSON] . Багато років допомагає їй матеріально: надсилає на картку бабусі [PERSON] кошти, та дає самій [PERSON] . Вказав, що мати дитини, [PERSON] , не займалася належним чином вихованням та матеріальним забезпеченням. Також повідомив, що відповідачка шість місяців взагалі не приходила до дитини і останні три роки практично не цікавилась її життям та здоров`ям (а.с.14) . З пояснень [PERSON] , наданих відповідачу, вбачається, що 12 серпня 2019 року [PERSON] залишила на дачі їй дитину на двадцять хвилин, і добу не приходила за нею. Їй довелося викликати поліцію, яка відвезла дитину в Будинок дитини. [PERSON] знає, бо остання спілкується з її сином. Вказала також, що їй відомо, що у [PERSON] є ще дочка [PERSON] , яка ходить до 8 го класу 21 школи та проживає разом з прабабусею. Мати [PERSON] - бабуся [PERSON] - померла. [PERSON] вживає алкогольні напої, вчиняє крадіжки та не займається вихованням своєї доньки- [PERSON] (а.с.15-16). Відповідно до характеристики від «Сумський заклад загальної середньої освіти І-Ш ступенів № 21» [PERSON] навчається в даному закладі з першого класу. За період навчання зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Навчається не в повну міру. На уроках уважна, має добрий загальний розвиток. Пропусків уроків без поважних причин не має. Вихованням [PERSON] займається її бабуся, [PERSON] , яка цікавиться її навчанням та поведінкою, контролює виконання домашніх завдань, підтримує зв`язок з класним керівником. Мати батьківські збори не відвідує. На телефонні дзвінки класного керівника не відповідає. Навчанням дитини не цікавиться (а.с.17). З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мати неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям, здоров`ям, не бере участі у її вихованні, дитину не відвідує та не зустрічається з нею. Між матір`ю та донькою втрачений зв`язок. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідачки аліментів у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тому, суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1681 грн. 60 коп.

Outcome: approved