Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У лютому 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на: 3/4 частини житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , які він прийняв в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав. Право на 1/4 частину цього будинку, як обов`язкову частку в спадщині, після смерті [PERSON] [INFO] заявила його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформила при житті свої спадкові права. Після її смерті спадщину за законом прийняла її донька [PERSON] , звернувшись до Запорізької районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, належним чином прийняв спадщину, відкриту після смерті батька, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Саламатової М.В., у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа, однак, відповідно до постанови нотаріуса Саламатової М.В. від 10.02.2021, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , тому що вказаний будинок при житті не був оформлений та зареєстрований на спадкодавця належним чином. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку він не має змоги, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частин житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а саме на: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», житлову прибудову літ. «А1», літню кухню літ. «Б», літню кухню літ. «Б1», погріб під Б1 літ. пг1, прибудову літ. «б», погріб з шийкою літ. «пг», сараю літ. «В», навіс літ. «Г», вбиральню літ. «Д», душ літ. «Е», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», сарай літ. «И», сарай літ. «К», прибудову літ. к, сарай літ. «Л», сарай літ. «М», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2,колодязь № 3, яму зливну № 4. Позивач до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивачки адвокат Заярна\~М.А. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування процесу технічними засобами. Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про визнання позову у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Третя особа до суду не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомила, пояснення на позовну заяву до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 липня 2020 року Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1024 (т. 1 а.с. 6). Факт родинних відносин між позивачем і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження 27 червня 1982 року [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 15 липня 1982 року Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя, запис за № 1790, відповідно до якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, у тому числі у вигляді 3/4 частин житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 32/2020, наданої суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Саламатовою\~М.В., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за законом прийняв позивач [PERSON] , про що ним складено заяву, зареєстровану 15 вересня 2020 року за № 86 (т. 1 а.с. 115). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. Спадщину, відкриту після смерті батька, прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме: протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори. Окрім позивача, спадкоємців за законом чи за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , немає. Відповідно до листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 03.12.2020 № 04-07/3/20506, [PERSON] , [INFO] , в період з 17.08.1987 по 12.08.2020 (помер [INFO] ) був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні (т. 1 а.с. 220 зворотна сторона). При оформленні позивачем своїх спадкових прав на вищевказану частину житлового будинку та господарських споруд з`ясувалось, що у позивача відсутні документи, які підтверджують право власності на спадкове майно у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на зазначений житловий будинок спадкодавцем не проводилась. Так, відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Саламатової\~М.В. від 10.02.2021 № 56/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки не надані документи, які посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, та є ще спадкоємець, який прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] (т. 1 а.с. 113). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, до першої черги право на спадкування мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , який в установленому законом порядку прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 17 січня 2008 року Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 32 (т. 1 а.с. 9). В матеріалах спадкової справи № 707 (07), наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за заповітом прийняв його син [PERSON] , який помер [INFO] (т. 1 а.с. 77 зворотна сторона). Відповідно до копії заповіту від 03.07.2006, складеного [PERSON] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області Максимчук Т.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 137, [PERSON] належний йому жилий будинок [ADDRESS] , заповів [PERSON] , інших спадкоємців по закону спадщини лишив (т. 1 а.с. 78 зворотна сторона - 79). Відповідно до заяви, зареєстрованої 12.12.2007 за № 1099, спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] , відповідно до ст. 1241 ЦК України, також прийняла його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] (т. 1 а.с.\~66). Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відтак, частки спадкоємців [PERSON] та [PERSON] у спадковому майні, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , складають 3/4 та 1/4 відповідно. Разом з тим, ані [PERSON] , ані [PERSON] свої спадкові права на спірний житловий будинок у визначених частках не оформили. Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 29 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управляння юстиції Запорізької області, актовий запис № 199, [PERSON] померла [INFO] (т. 1 а.с. 34 зворотна сторона). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 212/2013, наданої суду державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцовою Л.М., вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за заповітом прийняла її донька [PERSON] (т.\~1 а.с. 34). Згідно з ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на нерухоме майно є обов`язковою. Право власності, при цьому, виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, згідно з приписами ч. 4 ст. 3 вказаного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Така ж позиція викладена в п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24 753/0/04 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК». Згідно з п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з копією Виписки з погосподарської книги Біленьківської (колишньої Мар`ївської) сільської ради Запорізького району Запорізької області, головою домогосподарства за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , є [PERSON] , який помер [INFO] (т. 1 а.с. 18). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved