Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 24 квітня 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист від головного лікаря КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» про те, що [INFO] року [PERSON] народила вдома дитину чоловічої статі, хлопчик був госпіталізований до відділення патології новонароджених, з [INFO] року по 16.04.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні. Юридичного батька дитина немає. З 16.04.2015 року по 30.04.2015 року малолітній [PERSON] перебував у дитячому неврологічному відділенні КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» з приводу важкого ішемічного ураження головного мозку, синдрому затримки психо-моторного розвитку. [PERSON] відвідала сина два рази - 16 та 22 квітня 2015 року, при відвідуванні дитини в лікарні 16.04.2015 року у неї був виявлений педикульоз, який відповідач самостійно обробила. У [PERSON] відбулись другі пологи на дому, перша дитина померла у першу добу свого життя. 28 квітня 2015 року спеціалісти служби у справах дітей спільно із фахівцем з соціальної роботи Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради відвідали родину відповідача за місцем мешкання, в результаті чого було виявлено, що у двокімнатній квартирі мешкає шість дорослих осіб. В квартирі антисанітарія, відчувається сморід, опалення та газопостачання відсутнє. Для дитини мається манеж, дитячі речі, але у занедбаному стані. За результатами відвідування було встановлено, що умови для проживання та розвитку дитини не створені. 30 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації щодо надання їй допомоги у тимчасовому влаштуванні її сина до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» до виходу її зі складних життєвих обставин, в результаті чого родину [PERSON] було взято під соціальний супровід для надання їй всебічної допомоги. Також відповідач була попереджена про необхідність створення належних умов для проживання та розвитку дитини та відповідальність про неналежне виконання батьківських обов'язків, таким чином, [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, щомісячно на протязі супроводу психологом центру проводилися мотивуючі бесіди щодо облаштування житла для повернення сина, необхідності відвідування дитини у закладі. Однак, за час перебування дитини у дитячому будинку відповідач не вирішила питання щодо створення належних умов для виховання та розвитку дитини, не вирішила питання щодо свого працевлаштування, 31.08.2015 року її було звільнено з Житлово-комунального підприємства з ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м. Маріуполя за власним бажанням. За місцем мешкання родина [PERSON] характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, має незадовільні умови для проживання, в квартирі антисанітарія. Крім цього, [PERSON] двічі відвідала свого сина у дитячому будинку «Центр опіки», останній раз 04.11.2015 року. У зв'язку із тим, що тривалий час малолітній [PERSON] не може перебувати у дитячому будинку «Центр опіки» на повному державному забезпеченні без з відповідного статусу, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 10.02.2016 року було розглянуто питання щодо вирішення подальшої долі малолітньої дитини, який з 30.04.2015 року перебуває у дитячому будинку «Центр опіки», відповідач [PERSON] була запрошена на засідання комісії, але не з'явилася. На підставі зазначеного просили позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь особи або державної установи під опікою якої буде перебувати дитина, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на її особистий рахунок. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Вказала, що у теперішній час не має можливості та умов для виконання нею своїх батьківських обов'язків. Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження, виданого 19.03.2015 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 203. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян від 19 березня 2015 року №00015175649 відомості про батька дитини були записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до повідомлення головного лікаря КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», [PERSON], [INFO], з [INFO] року по 16.04.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні патології новонароджених КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки», з 16.04.2015 року по 30.04.2015 року - у Дитячому неврологічному відділенні медичної установи з приводу наслідків важкого ішемічного ураження головного мозку, синдрому затримки психо-моторного розвитку, відновлювальний період. За період перебування у лікарні мати дитини відвідувала її двічі, останній раз 22.04.2015 року, в неї був виявлений педикульоз, вона принесла сину молочну суміш, декілька підгузків. Згідно власноруч складеної заяви [PERSON] 30 квітня 2015 року вона звернулась до Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради з проханням посприяти у тимчасовому влаштуванні її сина [PERSON] до дитячого будинку «Центр опіки», у зв'язку із складними життєвими умовами. 30 квітня 2015 року [PERSON], [INFO], був переданий до Дитячого будинку «Центр опіки», про що складено відповідний акт. У відповідності до акту обстеження умов проживання, складеного 28 квітня 2015 року представниками Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], за результатами чого встановлено, що в квартирі проживають шість дорослих осіб, вона потребує капітального ремонту, ремонту санвузла та ванної кімнати, які перебувають у неробочому стані, крім того, у житловому приміщенні відсутнє опалення та газопостачання, у зв'язку із чим, представники Служби по справах дітей прийшли до висновку про те, що умови для проживання новонародженої дитини не створені. 28 квітня 2015 року та 19 травня 2015 року спеціалістом Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради були проведені роз'яснення [PERSON] щодо відповідальності батьків за ухилення від виховання та утримання дитини [PERSON], про що свідчать акти-роз'яснення про відповідальність батьків за ухилення від утримання, виховання та навчання дітей. 30 квітня 2015 року адміністрацією КЗ «Маріупольське територіальне медичне об'єднання здоров'я дитини та жінки» було здійснено передачу дитини [PERSON], [INFO], директору дитячого будинку «Центр опіки», що підтверджується актом про факт передачі дитини. У відповідності до акту-бесіди від 19.05.2015 року, 19 травня 2015 року працівниками Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради була проведена бесіда з [PERSON] щодо необхідності створення належних умов для проживання та розвитку дитини. Згідно повідомлення директора КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» за № 1120 від 21.08.2015 року, у цій установі з 30 квітня 2015 року знаходиться малолітній [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] за час перебування дитини у дитячому будинку жодного разу до нього не приходила, станом здоров'я хлопчика не цікавилась, участі в його вихованні не приймала. Відповідно до повторного повідомлення директора зазначеного вище дитячого будинку за № 220 від 10.02.2016 року, [PERSON] за час перебування її сина [PERSON] в цьому закладі навідала його двічі - 04.11.2015 року та 29.12.2015 року. Під час відвідування відповідача 19 січня 2016 року за адресою [ADDRESS] працівниками Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради складено акт відвідування, під час чого було виявлено що, у зазначеній квартирі брудно, безлад та антисанітарія, необхідні речі для перебування в ній дитини не придбані. [PERSON] пояснила, що не працює, з місця роботи звільнилась, її було запрошено на комісію до Служби для вирішення подальшої долі дитини. 19 січня 2016 року представниками Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради було знову здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], за результатами чого складено відповідний акт та встановлено, що в квартирі проживають сім дорослих осіб, у житловому приміщенні антисанітарія, бруд, неприємний запах, вона потребує капітального ремонту, відсутнє опалення та газопостачання, у зв'язку із чим, представники Служби по справах дітей прийшли до висновку про те, що умови для проживання та виховання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], не створені. Також 19 січня 2016 року спеціалістом Служби по справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради було проведено роз'яснення [PERSON] щодо відповідальності батьків за ухилення від виховання та утримання дитини [PERSON], про що свідчить акт-роз'яснення про відповідальність батьків за ухилення від утримання, виховання та навчання дітей. Згідно повідомлення директора Житлово-комунального підприємства з ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м. Маріуполя, [PERSON] 31 серпня 2015 року звільнена з підприємства за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗУпП. У відповідності до листу директора Іллічівського районного центру Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 09.02.2016 року, 13 травня 2015 року родину [PERSON] було взято під соціальний супровід, з нею проводились мотивуючі бесіди з психологом, регулярного доходу вона не має, 31.08.2015 року з місця роботи звільнилась, квартира, де проживає [PERSON] не облаштована для повернення дитини матері, в ній відсутнє централізоване водопостачання та водовідведення, опалення, в квартирі не дотримано санітарно-гігієнічних норм, з моменту влаштування дитини до дитячого будинку суттєвих змін в облаштуванні квартири не відбулось. За місцем свого проживання за адресою [ADDRESS] [PERSON] характеризується задовільно, однак, згідно характеристики голови КСН «Машинобудівельник» зі слів сусідів відповідач веде аморальний спосіб життя. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). В судовому засіданні на підставі досліджених доказів було встановлено, що відповідач життям та здоров'ям сина не цікавиться, із дитиною не бачиться, за час його перебування у дитячому будинку лише двічі його відвідала, будь-якої участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає, мешкає у квартирі, в якій відсутні умови для проживання малолітньої дитини та забезпечення її потреб. Протягом часу перебування дитини у дитячому будинку відповідач не вжив заходів для створення вдома належних або покращення існуючих умов проживання для дитини та не працевлаштувалася. За таких підстав, з урахуванням всіх встановлених обставин та того, що відповідач не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, суд приходить до висновку, що така поведінка [PERSON] щодо приймання участі у житті та вихованні сина свідчить про її небажання виконувати батьківські обов'язки щодо малолітньої дитини, [PERSON], а тому суд вбачає підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм відповідач зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від позбавлення їх батьківських прав та сплачувати визначені судом аліменти. У зв'язку із цим задоволенню підлягають вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO].

Outcome: approved